Справа № 2а-11672/11/2670
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про зміну способу та порядку виконання судового рішення

03 серпня 2016 року м. Київ № 2а-11672/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про зміну порядку і способу виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2011 по справі №2а-11672/11/2670

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління державного казначейства України у м. Києві

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2011 по справі №2а-11672/11/2670 (суддя Винокуров К.С.) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано Головне управління державного казначейства України у м. Києві нарахувати та виплатити штраф на користь позивача у розмірі 1266,25 грн. у відповідності та порядку передбаченому у Наказі Державного Казначейства України від 4 травня 2005 року №82 "Про затвердження форми рішення та Порядку перерахування штрафів за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб" відповідно до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку нарахування штрафів за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб".

На виконання зазначеного рішення суду Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі №2а-11672/11/2670 від 03.07.2012.

Водночас 04.07.2016 до канцелярії Окружного адміністративного суду м. Києва від Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві надійшла письмова заява про зміну порядку і способу виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2011 по справі №2а-11672/11/2670.

У зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якої перебувала адміністративна справа №2а-11672/11/2670, протоколом автоматичного розподілу справі між суддями від 04.07.2016 вказану заяву про зміну порядку і способу виконання судового рішення у цій справі розподілено до розгляду на суддю Добрянську Я.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.07.2016призначено до розгляду в судовому засіданні заяву відповідача про зміну порядку і способу виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2011 у даній справі.

Представники сторін до судового засідання 21.07.2016 не прибули, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причин неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз'яснення рішення суду.

Відтак, розглянувши заяву Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про зміну порядку і способу виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2011, зважаючи на наступне.

Подана заява мотивована неможливістю виконати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2011 у справі №2а-11672/11/2670 у зв'язку зі зміною законодавства. Заявник зазначає, що відповідно до п.п.20.4.2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» чинного на момент ухвалення судового рішення у справі було покладено на орган державного казначейства, проте, з 01.01.2011р. механізму (порядку) щодо нарахування та виплати штрафів за несвоєчасне та неповне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб немає, а органи державної казначейської служби не уповноважені нараховувати та виплачувати такі штрафи. Заявник вважає, що здійснення виплати штрафу за несвоєчасне та неповне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб можливе лише шляхом безспірного списання коштів з бюджетного рахунку, призначеного для утримання відповідного податкового органу, з вини якого виникли такі зобов'язання. Просить суд змінити спосіб виконання постанови Окружного адміністративного суду від 29.11.2011 у справі шляхом стягнення штрафу за несвоєчасне та неповне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб з бюджетного рахунку призначеного для утримання Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва ГУ ДФС України.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно пунктів 2, 4 частини 4 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії та про стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За змістом ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Разом з тим, з 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким змінено правове регулювання порядку виконання судових рішень, за якими боржником є державний орган. Згідно вказаного закону здійснення виплати штрафу за несвоєчасне або неповне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб можливе лише шляхом безспірного списання коштів з бюджетного рахунку, призначеного для утримання відповідного податкового органу, з вини якого виникли такі зобов'язання, а в разі відсутності у зазначеного органу відповідних державних призначень - за рахунок коштів, призначених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Посилання заявника щодо неможливості виконання рішення суду зобов'язального характеру стосовно нарахування та виплати штрафу за несвоєчасне та неповне повернення суми надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», є необґрунтованими, з огляду на положення ст.124 Конституції України та ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом яких постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

В даному випадку, підстави для зміни способу виконання судового рішення відповідно до положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» могли виникнути у випадку, коли після звернення стягувача за правилами ч.2 ст.3 названого Закону до Державної казначейської служби України із заявою про виконання рішення суду йому було б відмовлено з мотивів неможливості виконання судового рішення у відповідності до положень названого Закону, у зв'язку з невідповідністю формулювань резолютивної частини судового рішення вимогам названого Закону.

Однак, вищенаведені фактичні дані до суду не надані та матеріалами справи не підтверджуються.

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду м. Києва від 24.05.2016 у справі № К/800/2342/15.

За змістом статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

У виняткових випадках суд може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналіз змісту статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави суду стверджувати, що підставою для встановлення способу чи порядку виконання судового рішення є відсутність такого способу і порядку в судовому рішенні, яке підлягає виконанню.

Отже, підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим. При цьому, такі обставини виникли на стадії виконання судового рішення.

На переконання суду, наведені у заяві норми жодним чином не свідчать про неможливість виконання судового рішення у тій редакції, в яких вони викладені. У поданих заявах не наведено жодного доказу, який би підтверджував наявність ускладнень щодо виконання судового рішення.

Більше того, варто звернути увагу на тому, що при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення суд може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють таке виконання. Однак, існування таких обставин заявником не доведено. В ході розгляду заяви судом таких обставин також не виявлено.

Слід зазначити, що задоволення заяви заявника також неможливе з підстав, визначених у ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про зміну способу та порядку виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.11.2011 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 КАС України, та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська