Справа № 826/1945/16
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1945/16 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Ткачук М.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Головного управління юстиції у м. Києві Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови від 05.08.2015 № 48098249, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року Дочірньє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулося до Окружного адміністративного суду міста з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у м. Києві Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, в якому просило суд:

Визнати протиправною та скасувати в повному обсязі постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ВП №48098249 від 05.08.2015 року про стягнення з ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 77200, 49 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Позивачем, Дочірнім підприємством «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», подано апеляційну скаргу, у позивач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2016 року та прийняти нову постанову про повне задоволення позовних вимог.

Свої вимоги апелянти аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 05.08.2015 року.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, ознайомившись із наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Отже, у випадку невиконання боржником рішення майнового характеру, у встановлений державним виконавцем строк, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Таким чином, виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, 10.07.2015 року Постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві ВП №48098249 відкрито виконавче провадження (далі-Постанова про відкриття виконавчого провадження) з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.06.2015 року №826/6886/14, про стягнення з ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» (далі-Боржник) на користь Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі-Стягувач) адміністративно-господарських санкцій у розмірі 765801,96 грн. та пені у розмірі 6202,98 грн.

У пункті 2 Постанови про відкриття виконавчого провадження Боржнику був встановлений 7-ми денний термін для самостійного виконання виконавчого документа, який закінчився 17.07.2015 року.

Боржником Постанова про відкриття виконавчого провадження була отримання лише 17.07.2015 року вхідний номер №2074.

05 серпня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві Борисюком Романом Анатолійовичем було прийнято постанову ВП№ 48098249 про стягнення з ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» виконавчого збору в розмірі 77200,49 грн. (далі -Постанова про стягнення виконавчого збору).

Вказана постанова надійшла на адресу Позивача 27 січня 2016 року.

07.08.2015р. ДП «Укравтогаз» повідомило та надало до ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві копію ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/6886/14 від 07.08.2015 року про розстрочення виплати заборгованості в сумі 765801,96 грн. та пені у розмірі 6202,98 грн. строком на 5 місяців (з серпня 2015 року по грудень 2015 року включно) шляхом виплати вказаної суми рівними частинами по 154400,99 грн. щомісячно.

Протягом визначеного Окружним адміністративним судом м. Києва періоду розстрочки з боку ДП «Укравтогаз» самостійно у повному обсязі була сплачена заборгованість та пеня про що було належним чином повідомлено ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві.

Встановивши обставини справи, колегія суддів апеляційної інтенції вважає за необхідне надати правову оцінку спірним правовідносинам.

Відповідно до стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 №5 «Про внесення змін до постанови Пленуму ВАСУ від 13.12.2010 №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», згідно якої «... постанови про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)», який набрав чинності 05.04.2015, внесено зміни до Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі, статтю 28 Закону України «Про виконавче провадження» викладено в наступній редакції:

«У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом».

Відповідно до підпункту 3.7.1 пункту 3.7 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Разом з цим, слід зазначити, що визначене Законом коло підстав для стягнення з боржника виконавчого збору не обмежується і не пов'язується виключно з розпочатою процедурою примусового виконання виконавчого документа, тобто здійсненням державним виконавцем заходів примусового характеру.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України «про виконавче провадження» виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Законом чітко встановлено, що підставою для стягнення виконавчого збору є невиконання боржником виконавчого документа у строк, установлений для самостійного його виконання.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що законодавством чинним на момент винесення оскаржуваних постанов чітко встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у встановлений строк, з нього стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, при цьому виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених Законом.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю та згідно ч.8 ст.28 надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк. Як вже йшлося, Постанова про стягнення виконавчого збору, на підставі якої Відповідач здійснив списання коштів, була направлена Позивачу (згідно поштового відбитку) 26.01.16 року (а.с.13), та надійшла на адресу ДП «Укравтогаз» тільки 27.01.16 року, тобто майже через півроку після її винесення.

Крім того, колегія суддів зауважує, що з метою створення системи обліку виконавчих проваджень, підвищення рівня примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), контролю за дотриманням державними виконавцями вимог чинного законодавства при здійсненні виконавчих дій та у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», Міністерством юстиції України видано наказ від 20.05.13 року №43/5 про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень.

Так, згідно вказаного Положення, до Єдиного реєстру державним виконавцем обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія (п.3.3 Положення). Постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, (п.3.5 Положення).

З урахуванням викладеного, Постанова про стягнення виконавчого збору від 05.08.15 року ВП №48098249 повинна бути виготовлена саме 05.08.15 року та надіслана на адресу Позивача не пізніше 06.08.15 року.

Позивач, як сторона виконавчого провадження має право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження (п.5.1.).

ДП «Укравтогаз» скористалося своїм правом доступу до ЄДРВП в результаті чого з'ясувалося, що Постанова про стягнення виконавчого збору від 05.08.15 року ВП №48098249 фактично виготовлена лише 25.01.16 року, тобто з порушенням встановлених ст..28 ЗУ «Про виконавче провадження» строків. (Роздруківка відомостей про виконавче провадження №48098249 з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень міститься на а.с. 53).

Колегія суддів апеляційної інтонації зазначає, що всі вищезазначені обставини залишилися поза увагою суду при винесені оскаржуваної постанови, без надання будь-якої належної правової оцінки з боку суду, що свідчить про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАСУ) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, письмових доказів. В розумінні ст.70 КАС України належними доказами у справі є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження оскаржувана постанова прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, не враховано всі обставини справи, тому існують підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2016 року - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2016 року - скасувати, прийняти нову постанову, адміністративний позов Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Головного управління юстиції у м. Києві Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови від 05.08.2015 № 48098249 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати в повному обсязі постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ВП №48098249 від 05.08.2015 року про стягнення з ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 77200, 49 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.