Справа № 813/1909/16
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року № 813/1909/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Богаченка В.С.,

з участю:

представника позивача не прибув,

представників відповідача ОСОБА_1, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом відділу освіти Залізничного району управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

відділ освіти Залізничного району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (далі - відділ освіти Залізничного району, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі ДПІ у Залізничному районі м. Львова, відповідач) з вимогою визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 10.09.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було неправомірно винесено щодо нього рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску, оскільки ним було своєчасно та в повному обсязі сплачено нараховану суму єдиного внеску, що в свою чергу свідчить про відсутність у відповідача будь яких підстав для застосування відносно нього штрафних санкцій. Враховуючи вказане, позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю шляхом визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

Представник позивача в судове засідання не прибув. 03.08.2016 року подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, покликаючись на зайнятість представників в іншому судовому засіданні та виробничій нараді. Однак, зазначив, що в разі не задоволення клопотання, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

В попередніх судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, пояснила надходження коштів на рахунок Державного казначейства України для сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за травень 2015 року лише 26.08.2015 року помилкою.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Свою позицію виклав у письмових запереченнях на адміністративний позов від 03.08.2016 року (вх. № 20029), суть яких полягає в наступному. У позивача станом на 21.07.2015 року виник борг по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Представник зазначає, що позивачем 14.05.2015 року та 15.05.2015 року подавалися до державного казначейства платіжні доручення № 2095 на суму 460056,46 грн. та № 2098 на суму 4155734,54 грн., однак вказувався розрахунковий рахунок по сплаті податку з доходів фізичних осіб. Вказані платіжні доручення були проведені казначейською службою 15.05.2015 року та 16.05.2016 року відповідно. У відповідності до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", переказ, у даному випадку податок, вважається сплаченим у разі фактичного зарахування визначеної суми на відповідний рахунок отримувача. У зв'язку з надходженням від позивача на рахунок Державного казначейства України суми коштів для сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за травень 2015 року лише 26.08.2015 року, відповідачем правомірно було винесено рішення № НОМЕР_1 від 10.09.2015 року. Враховуючи наведене, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю у зв'язку з його безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з огляду на наступне.

10.09.2015 року службовими особами відповідача було винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 10.09.2015 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач скерував на адресу відповідача та начальника ГУ ДФС у Львівській області скаргу, у якій зазначив, що заборгованість позивача виникла у зв'язку з помилкою при друкуванні платіжних доручень. У зв'язку з чим, кошти, які мали надійти на рахунок Державного казначейства України для сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування помилково були зараховані на розрахунковий рахунок для сплати податку з доходів фізичних осіб.

За результатами розгляду скарги, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 10.09.2015 року було залишено без змін, а скарга без задоволення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відділ освіти Залізничного району є платником єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, і, відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» функцію із адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування покладено на Міністерство доходів і зборів України та, відповідно, внесено зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності з 01.01.2011 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Частиною 10 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається, крім іншого, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч.ч. 11, 12 ст. 9).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подавалися до Державного казначейства України два платіжні доручення № 2095 від 14.05.2015 року, № 2098 від 15.05.2015 року та № 2551 від 31.08.2015 року про сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за І-шу половину травня 2015 року.

Однак, як зазначає і сам позивач, при друкуванні платіжних доручень № 2095 від 14.05.2015 року та № 2098 від 15.05.2015 року виконавцем було допущено помилку при зазначенні рахунків, на які єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування належало сплатити. У зв'язку з чим, зазначена у платіжних дорученнях сума була помилково зарахована на розрахунковий рахунок для сплати податку з доходів фізичних осіб.

Листом від 14.08.2015 року № 3207/1296 позивач просив ДПІ в Залізничному районі м. Львова помилково зараховані кошти в сумі 615800,00 згідно платіжних доручень № 2095 від 14.05.2015 року, № 2098 від 15.05.2015 року та № 2551 від 31.08.2015 року повернути на розрахунковий рахунок відділу освіти Залізничного району, що і було зроблено.

Фактично кошти на рахунки ДПІ в Залізничному районі м. Львова, призначені для зарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, надійшли від позивача 31.08.2015 року, що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, станом на 21.07.2015 року у позивача утворилась недоїмка із єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Крім того, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, як штраф за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум

Аналогічними з змістом є норми і наказу Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за № 508/26953 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Так, відповідно до розділу VII цієї Інструкції, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01.01.2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків визначає Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Так, відповідно до п. 1.30 ст. 1 цього Закону, платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Статтею 30 вказаного Закону передбачено загальний порядок завершення переказу.

Так, відповідно до п. 30.1., переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Згідно п. 30.2 цього ж Закону, банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що оскільки у позивача станом на 21.07.2015 року виникла недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в звязку з скеруванням коштів на рахунок ДПІ в Залізничному районі м. Львова, призначений для сплати податку з доходів фізичних осіб, кошти (єдиний внесок) у встановленими як Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», так і Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування порядку на відповідні для цього рахунки від позивача станом на 21.07.2015 року не поступили, відповідач правомірно застосував до відділу освіти Залізничного району штрафні (фінансові) санкції та нарахував пеню оскаржуваним рішенням № НОМЕР_1 від 10.09.2015 року.

Звідси, суд не вбачає підстав для визнання рішення відповідача протиправним та, як наслідок, його скасування.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідками розгляду справи суд погоджується з доводами відповідача про те, що службові особи ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області при винесенні оскарженого у даній справі рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені діяли правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, з урахуванням всіх обставин, відтак, і саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 10.09.2015 року є правомірним і скасуванню не підлягає.

Тому у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Згідно з ст. 94 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 08.08.2016 року

Суддя Потабенко В.А.