Справа № 802/879/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

27 липня 2016 р. Справа № 802/879/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

про: визнання бездіяльності неправомірною

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання бездіяльності щодо контролю за здійсненням виконавчого провадження неправомірною.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, направивши на адресу суду письмові заперечення проти позову та скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 4 ст. 122 КАС України, клопотав суд здійснювати розгляд справи у його відсутність.

Окрім того, представником відповідача заявлено інше клопотання від 07.07.16 № 579/14/3.302 про залишення даного адміністративного позову без розгляду на підставі ст. 100 КАС України у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. Дане клопотання мотивоване тим, що остання відповідь на звернення позивача та його представника була надана Управлінням ДВС 01.02.2016 року, а з адміністративним позовом до суду позивач звернувся лише 08.06.2016 року, тобто з пропуском спеціальних строків, передбачених ст. 181 КАС України.

Позивач та його представник у судовому засіданні заперечували відносно заявленого клопотання про залишення позову без розгляду із тих підстав, що предмет даного позову не охоплюється окремими рішеннями відповідача чи його письмовими повідомленнями, а пов'язаний із його протиправною бездіяльністю щодо незабезпечення належного контролю за дотриманням законності підпорядкованими органами ДВС, яку останній допускає і по даний час. Додатково зазначили, що в межах передбаченого ст. 181 КАС України 10-денного строку, з моменту отримання відповіді на яку посилається відповідач, позивач оскаржив бездіяльність Богунського відділу ДВС м. Житомир у судовому порядку. Після набрання законної сили рішенням прийнятим за результатами розгляду даної справи, яким було визнано протиправною бездіяльність цього відділу ДВС, знову ж таки в межах 10-денного строку, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. За таких обставин вважають, що встановлений ст. 181 КАС України спеціальний строк звернення до суду позивачем не пропущений.

Розглянувши подане представником відповідача клопотання про залишення даної позовної заяви без розгляду та вивчивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Стаття 99 КАС України поділяє строки звернення з адміністративним позовом на загальний і спеціальні. Загальний строк встановлено частиною другою статті 99, відповідно до якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Загальний шестимісячний строк застосовується в усіх випадках, коли законом не встановлені спеціальні (інші) строки звернення з адміністративним позовом.

При цьому, положеннями статті 181 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 181 КАС України).

Так, обґрунтовуючи заявлене клопотання представник відповідача вказує на те, що на адресу Управління неодноразово надходили звернення від позивача та його адвоката, остання відповідь на які була надана 01.02.2016 року.

Надаючи оцінку даним мотивам суд зазначає наступне.

Дійсно із матеріалів справи видно, що листом від 01.02.2016 року позивачу була надана відповідь за №911/20/33-10 на запит адвоката ОСОБА_2, стосовно виконання виконавчого листа №1-10, виданого 20.01.2010 року апеляційним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 18256,33 грн. завданої матеріальної та 100000 грн. моральної шкоди.

Разом із тим, як слідує із матеріалів справи, після отримання відповіді від 01.02.2016 року, позивачем було оскаржено до Вінницького окружного адміністративного суду бездіяльність Богунського відділу ДВС м. Житомир з виконання вищезазначеного виконавчого листа №1-10.

Встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.04.2016 року по справі №802/160/16-а, яка набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі та визнано неправомірною бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Богунського району м. Житомира щодо виконання виконавчого листа Апеляційного суду Вінницької області від 20.10.2010 року № 1-10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 18256,33 грн. завданої матеріальної та 100000 гривень моральної шкоди.

Маючи постанову якою встановлена неправомірна бездіяльність відділу ДВС та яка набрала законної сили, позивач 08.06.2016 року, тобто в межах встановленою ст. 181 КАС України 10-денного строку з моменту набрання рішенням законної сили, звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною бездіяльністю відповідача щодо незабезпечення належного контролю за дотриманням законності підпорядкованими органами ДВС, зокрема Богунського відділу ДВС м. Житомир.

При цьому, як видно із даного адміністративного позову, його мотиви беззаперечно пов'язанні та прямо залежать від обставин, що встановленні у постанові від 01.04.2016 року.

Визначаючись з приводу заявленого клопотання слід також враховувати, що згідно з частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що встановлені ст. 181 КАС України строки звернення до суду позивачем пропущені не були, а тому й підстави для залишення позовної заяви без розгляду згідно ст. 100 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 07.07.2016 № 579/14/3.3-02 про залишення позовної заяви без розгляду в звязку з пропущенням строку звернення до суду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович