Справа № 405/11534/14-а(2-а/405/591/14)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2016 рокусправа № 405/11534/14-а(2-а/405/591/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвій Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Бардиша Є.М., розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2015 року по справі № 405/11534/14-а(2-а/405/591/14) за позовом ОСОБА_3 до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради про визнання протиправною відмови у наданні будівельного паспорту та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивач звернувся із позовом до суду, в якому просив визнати протиправною та скасувати відмову Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради у наданні їй будівельного паспорту забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача надати їй будівельний паспорт на забудову вищезазначеної земельної ділянки розміром 0,038 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за вищезазначеною адресою.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2015 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішення суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт зазначає, що судом не враховано той факт, що в зоні магістральних вулиць знаходиться лише частина належної їй земельної ділянки, а інша частина є вільною і саме на ній позивач запланувала збудувати житловий будинок на відстані, що не суперечить державним будівельним нормам. Крім того зазначає, що відповідач своїми діями фактично порушує право власності позивача на використання належної йому землі у відповідності до цільового призначення - для будівництва будинку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що останню необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки розміром 0,038 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території міста Кіровограда по АДРЕСА_1, що підтверджується Договором купівлі - продажу від 10 вересня 2014 року (а.с. 5-7).

Право приватної власності позивача на земельну ділянку, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером НОМЕР_1 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10 вересня 2014 року (а.с. 9).

З метою будівництва житлового будинку на власній земельній ділянці відповідно до її цільового призначення, 10 жовтня 2014 року позивач звернувся до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради із заявою про надання йому будівельного паспорта, до якої додав усі необхідні документи (а.с.91-92, 29-36).

Відповідач, листом від 21 жовтня 2014 року № 2971 повідомив позивача, що за результатом розгляду його заяви щодо надання будівельного паспорту встановлено, що належна заявнику земельна ділянка знаходиться в зоні магістральних вулиць 9у червоних лініях) ТР-2 згідно до Плану зонування території міста Кіровограда, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 р. таким чином цільове призначення земельної ділянки не відповідає вимогам щодо використання даної території. За таких обставин заява залишена без подальшого опрацювання.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності відмови відповідачем видачі позивачу будівельного паспорту через невідповідність цільового призначення його земельної ділянки вимогам містобудівної документації, оскільки спірна територія відповідно до Плану зонування міста знаходиться в зоні магістральних вулиць, доріг, майданів.

Колегія суддів апеляційної інстанції виходячи з фактичних обставин справи вважає такий висновок суду хибним з наступних підстав.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об'єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно п. 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 103 від 05 липня 2011 року (далі Порядок), видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

П. 2.4 Порядку передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з підстав, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Як встановлено судом апеляційної інстанції на підставі аналізу змісту листа відповідача № 2971, останній містить посилання на встановлені обставини, але не містить в собі посилання на конкретне рішення, яке прийнято за заявою позивача, зокрема щодо повернення заяви замовнику. Отже відомостей про прийняття одного із передбачених законодавством рішень немає.

Як вже встановлено вище, відповідач у листі № 2971 зазначив, що спірна територія відповідно до Плану зонування території м. Кіровограда визначена як зона магістральних вулиць, доріг, майданів ( у червоних лініях) ТР-2, що в свою чергу вказує на невідповідності цільового призначення земельної ділянки належної на права власності позивачу містобудівній документації.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано до суду викопіювання із плану зонування міста Кіровограда та Викопіювання із генерального плану міста Кіровограда (а.с. 42,52), на які відповідачем ручкою нанесено місце розташування земельної ділянки позивача та червоні лінії запроектованої магістральної дороги.

Натомість вказані докази не є допустимим, оскільки не містять достовірних даних на підставі встановлених координат поворотних кутів земельної ділянки позивача та зони магістральних доріг, на підставі яких підтверджувалося б співпадіння цих двох об'єктів.

На вимогу суду апеляційної інстанції надати належні докази, які б підтверджували обставини, на які послався відповідач у листі № 2971, зокрема співпадіння місця запланованої дороги із місцем розрашування земельної ділянки позивача, відповідачем на адресу суду надавалися викопіювання із Плану зонування м.Кіровограда стосовно спірної території, на яких наносились межі земельної ділянки позивача (а.с. 90, 169).

Також судом апеляційної інстанції було витребувано документи з технічної документації землеустрою щодо належних позивачу земельних ділянок на спірній території, зокрема на ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 із нанесення координат поворотних кутів (а.с. 128).

Вивченням наданих відповідачем доказів із технічними даними щодо земельної ділянки позивача встановлено, що нанесені відповідачем на План зонування території м.Кіровограда межі земельної ділянки за показниками координат її поворотних кутів суттєво відрізняються від документально встановлених координат поворотних кутів ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1, що свідчить про невірне нанесення відповідачем на План зонування меж земельної ділянки позивача.

Крім того, судом апеляційної інстанції за клопотанням представника відповідача у справі призначалась земельно - технічна експертиза, на вирішення якої було постановлено питання щодо знаходження земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м.Кіровограді загальною площею 0,038 га за кадастровим номером НОМЕР_1 в зоні магістральних вулиць, доріг, майданів ( у червоних лініях) ТР -2 відповідно до Плану зонування території м. Кіровограда, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради № 2496 від 17 вересня 2013 року.

Для проведення експертизи судом було вжито заходів для витребовування технічної документації із землеустрою Плану зонування території міста від відповідача та від Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Згідно отриманих листів від Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с. 163) та від Управління містобудування та архітектури (а.с. 164) технічна документація із наявністю координат на спірну територію відсутня.

Згідно висновків експерта від 14.06.2016 р. (а.с. 181-186) на Плані зонування території м.Кіровограда, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради № 2496 від 17.09.2013 р., не нанесено існуючих земельних ділянок, також не зазначено де проходить існуюча вулиця Кропивницького та відсутня технічна документація з наявністю координат на магістральну вулицю, що унеможливлює визначити розташування земельної ділянки по пров.Лісному площею 0,038 га за кадастровим номером НОМЕР_1 відносно зони магістральних вулиць, доріг, майданів відповідно до Плану зонування території м.Кіровограда. Земельну ділянку по АДРЕСА_1 за кадастровим номером НОМЕР_1 можливо використовувати за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення приписів зазначеної норми, відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів невідповідності цільового призначення земельної ділянки, належної на праві власності позивачу, затвердженій містобудівній документації.

При цьому слід звернути увагу, що земельна ділянка, яка належить позивачу, була виділена у власність із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку в 2008 році, а План зонування території міста Кіровограда затверджувався у вересні 2013 року, тому включення земельної ділянки позивача до зони рекреації за Планом зонування без зміни її цільового призначення не відповідало б вимогам законодавства і порушувало б право власності позивача.

Відповідно до статтей 316-319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та вправі вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Частиною 1 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Із системного аналізу вищенаведених норм колегія суддів приходить до висновку, що позивач, отримавши право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, в подальшому в зв'язку із відмовою відповідача у видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки з тих підстав, що цільове призначення земельної ділянки не відповідає вимогам щодо використання даної території, був протиправно позбавлений права розпоряджатися своєю приватною власністю.

Отже, оскільки відповідачем не доведено наявність невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, то заява позивача про видачу будівельного паспорту підлягала розгляду по суті відповідно до вимог діючого законодавства.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про протиправність відмови Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради у розгляді по суті заяви ОСОБА_3 від 10 жовтня 2014 року про надання будівельного паспорту.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача надати позивачу будівельний паспорт, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 1.3. Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, параметри забудови визначаються з урахуванням державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення", ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

Як встановлено судом, надані позивачем із заявою схеми розміщення будинку, його планування та схему фасадів будинку не розглядались відповідачем та не перевірялись на відповідність державним будівельним нормам. Вказані дії є компетенцією відповідача, який не здійснював перевірку наданих позивачем документів на відповідність державним будівельним нормам, а тому суд не може перебирати на себе ці повноваження. В той же час без такої перевірки питання видачі будівельного паспорту вирішено бути не може.

З огляду на це, з метою захисту прав позивача та використовуючи передбачене ст.11 КАС України право суду виходити за межі позовних вимог, колегія суддів вважає необхідним зобов'язати Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради розглянути заяву ОСОБА_3 від 10 жовтня 2014 року про надання будівельного паспорту на забудову земельної ділянки у відповідності до вимог законодавства з урахуванням вищенаведених висновків суду. За наведених обставин підстав для зобов'язання відповідача видати будівельний паспорт суд не вбачає.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини по справі і припустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2015 року по справі № 405/11534/14-а(2-а/405/591/14) - скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради у наданні ОСОБА_3 будівельного паспорту на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Кіровограді, викладену в листі № 2971 від 21.10.2014 р.

Зобов'язати Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради розглянути заяву ОСОБА_3 від 20 жовтня 2014 року про надання будівельного паспорту на забудову земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), розташованої по АДРЕСА_1 в м. Кіровограді у відповідності до вимог законодавства з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судові витрати на сплату судового збору в сумі 109,62 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 29 липня 2016 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко