Справа № 640/10600/16-а
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2016 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому вона просить визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови їй в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», та зобов'язати відповідача провести перерахунок позивачу пенсії державного службовця з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з вказаною Постановою КМУ № 1013, на підставі довідки УПСЗН Адміністрації Київського району ХМР про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 19.05.2016 №2733-02 із збереженням проценту нараховання пенсії на момент виходу на пенсію у 2009 році в розмірі 90%; та стягнути судові витрати. В обгрунтування вказаних вимог посилається на наступне. Позивач з 2009 року отримує пенсію, призначену згідно з ЗУ «Про державну службу», яка була призначена в розмірі 90% заробітної плати. Позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01.12.2015 року на підставі довідки про заробітну плату від 19.05.2016 №2733-02, виданої УПСЗН адміністрації Київського району ХМР. Рішенням відповідача №165 від 23.05.2016 року позивачеві було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки перерахунок пенсій державним службовцям не передбачений. Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що суперечить нормам діючого законодавства, оскільки 01.01.2015 року набрав чинності ЗУ від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з п.11 якого, ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» викладений в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються КМУ». Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований п.4 постанови КМУ від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій». 09.12.2015 року КМУ прийнято постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких НПА», яка набула чинності з дня опублікування - 15.12.2015 року та застосовується з 01.12.2015 року. Цією постановою виключений п.4 постанови КМУ від 31.05.2000 року №865. Але звуження змісту та обсягу права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 КУ не допускається, про що також наголошує Конституційний суд України в своїх рішеннях. Таким чином, скасування п.4 постанови КМУ №865 є скасуванням права позивача на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії- ст. 22 Конституції України. Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця підлягає застосуванню, на думку позивача, ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу», яка була діючою на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців з 01.12.2015 року.

Відповідачем подані заперечення проти позову, у яких він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись, що законодавчо не закріплено проводити перерахунок спеціальних пенсій щоразу під час зростання заробітної плати працюючих державних службовців, оскільки ЗУ «Про державну службу» ( в т.ч. ст. 37-1 зазначеного Закону) втратив чинність з моменту набуття ЗУ «Про державну службу» 10.12.2015 року, а саме з 01.05.2016 року, та в даному випадку має місце не звуження та обмеження права на пенсійне забезпечення даної категорії громадян, а лише застосовується принцип дії закону в часі, відповідно до якого втрата юридичної сили акту пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акту, що встановлює інші правила, ніж ті, що були встановлені попереднім актом. А отже, за таких обставин не має правових підстав для перерахунку позивачу раніше призначеної пенсії за віком як державному службовцю.

Суд розглядає справу на підставі ст. 183-2 КАС України в порядку скороченого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що з 2009 року позивачу була призначена пенсія згідно із Законом України «Про державну службу» в розмірі 90% заробітної плати.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця на підставі поданої нею довідки УПСЗН Адміністрації Київського району ХМР від 19.05.2016 року №2733-02.

Однак, рішенням №165 УПФУ в Київському районі м. Харкова від 23.05.2016 року, позивачеві відмовлено у такому перерахунку пенсії з посиланням на Закон №889-VIII, відповідно до якого з 01.05.2016 року скасовані законодавчі норми щодо перерахунку пенсій державним службовцям.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 43, 44,45,46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених нормами законодавства України.

Нормами ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент призначення пенсії позивачу) закріплено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно положень ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

У відповідності до ч.5 ст.37 Закону України "Про державну службу" визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 р. "Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії" (зі змінами та доповненнями). На момент звернення позивача з заявою про проведення перерахунку пенсії вказана постанова № 865 є чинною з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 1093 від 09 грудня 2015 р.

Законом України від 28 грудня 2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії внесено зміни до статті 37-1 Закону України "Про державну службу",

що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, які набрали чинності.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 р. №1013 (тією ж, і якою встановлено нові розміри посадових окладів) внесено зміни до постанови КМ України від 31 травня 2000 р. №865, а саме, виключено п. 4, яким визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Також даною постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013, на яку посилається позивач в своєму позові, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, з грудня 2015 року чинним законодавством України не визначено обсяг суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу".

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не приймався.

Разом з цим, Конституційний Суд України у п.2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 ( v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України ( 384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на те, що Закон №76-VIII (яким скасовано саме право на перерахунок пенсій) є чинним і підлягає до виконання, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним такий не визнавався, беручи до уваги позицію Конституційного Суду України викладену у рішенні № 20-рп/2011 від 26.12.2011 та рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, позиції Європейського суду з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014р., посилання позивача на звуження його прав та соціальних гарантій з посиланням на положення ст.22 Конституції України, є помилковим.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1093 від 09 грудня 2015 року упорядковано структуру заробітної плати, особливості проведення індексації та внесено зміни до деяких нормативно- правових актів, в тому числі і щодо розмірів посадових окладів державних службовців.

Проте зі змісту наданої позивачем довідки № 2733-02 від 19.05.2016 р. не вбачається, чи відбувалось збільшення заробітної плати, на якій правовій підставі, як і не зазначено, чи на всі із вказаних виплат нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, вищезазначена довідка за змістом не відповідає вимогам п.5 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 р. (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1093 від 09 грудня 2015 р).

З системного аналізу наведених правових норм слідує, що обов'язок надання територіальному органу Пенсійного фонду необхідних документів для перерахунку пенсії покладається на особу, яка звертається за перерахунком пенсії.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015 , а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку,

жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії, суд не вбачає.

При цьому, слід зазначити, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови №865 у редакціях, чинних на момент призначення їй пенсії, з огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 6-14, 71, 72, 99-100, 122, 159-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

Суддя: