Справа № 369/1189/16-а
Суддя: Усатов Д. Д.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/1189/16-а
Провадження № 2-а/369/78/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді: Усатова Д.Д.

за участю секретаря: Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора УПП МВС в м. Києві лейтенанта поліції Шеремета Артема Сергійовича про визнання протиправними дій та скасування постави про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво - Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Інспектора УПП МВС в м. Києві лейтенанта поліції Шеремета Артема Сергійовича про визнання протиправними дій та скасування постави про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 лютого 2016 в м. Київ позивач на прохання власника авто «Daewoo Lanos» д.н.з.НОМЕР_1 підійшов до авто, яке знаходилось за адресою: м. Київ,вул. Зодчих,80 щоб перегнати авто до постійного місця перебування. Біля вищевказаного авто стояли працівники поліції та попросили позивача документи.

Через деякий час до позивача підійшов інспектор патрульної поліції Шеремет А.С. та вручив позивачу постанову серія ПС2№ 813327 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає, що постанова інспектора УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Шеремета А.С. про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного штраф є протиправною та такою, що підлягає скасуванню судом посилаючись на те, що в його діях відсутній склад правопорушення .

Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд: визнати дії інспектора патрульної служби лейтенанта поліції Шеремет А.С. щодо складання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 протиправними. Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 813327 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 510,00 грн. за порушення п. 15.10 (в) та п. 15.9 (и) ПДР за ч. 3 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 володимировича.

Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із клопотанням про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд його позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового коллективу; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Діяння повинне бути винним, а саме суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення характеризується умислом або необережністю.

Адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визначається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна і могла їх передбачити.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

В порушення вимог статей 251, 280, 283, 284 КУпАП відповідач на місці вчинення правопорушення, не з'ясував всі обставини справи, не з'ясував чи винна особа, яка притягається до відповідальності в його вчиненні адміністративного правопорушення, не залучив до участі свідків та не надав інших доказів, які б підтвердили чи спростували доводи позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином суд приходить до висновку, що обставини, викладені в постанові про адміністративне правопорушення, не знаходять свого підтвердження, а тому вказана постанова - підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

В порушення вимог ст.ст.251, 254, 280, 283, 284 КУпАП відповідач на місці вчинення правопорушення, не перевірив доводи позивача щодо непорушення ним ПДР, не залучив до участі свідків, які б підтвердили чи спростували доводи позивача.

А отже, суд не може погодитись із зафіксованим у протоколі про адміністративні правопорушення фактом, та вважає за необхідне скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 813327 від 01.02.2016 року про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення частини 3 ст. 122 КупАП.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду будь-яких належних доказів в спростування позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає їх обгрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. ст. 7, 122, 217, 222, 251, 252, 254, 256, 283,287-289 КУпАП України, ст.ст. 2, 6, 9-12, 69,71, 86,158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора УПП МВС в м. Києві лейтенанта поліції Шеремета Артема Сергійовича щодо складання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 протиправними.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 813327 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 510 (п»ятсот десять) гривень за порушення частини 3 статті 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: Усатов Д.Д.