Справа № 163/1074/16-а
Суддя: Мосієвич І. В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1074/16-а
Провадження № 2-а/163/20/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Любомль Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Мосієвича І.В.,

при секретарі Голядинець О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Борсук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Любомль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до особи рішення якої оскаржується заступника начальника Волинської митниці ДФС Мацібори Ю.І. про скасування постанови про порушення митних правил №0400/20502/2016 від 09.03.2016 року за ч.3 ст.470 МК України про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

До Любомльського районного суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС Мацібори Ю.І. про скасування постанови про порушення митних правил №0400/20502/2016 від 09.03.2016 року за ч.3 ст.470 МК України у справі про порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що її постановою у справі про порушення митних правил №0400/20502/2016 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн. Дану постанову вважає неправомірною, оскільки вона автомобіль DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_2 vin-код НОМЕР_1 в Україну не ввозила, при цьому, вона не має посвідчення водія та не вміє управляти транспортним засобом, їй не відомий власник вищевказаного автомобіля, вона не отримувала від будь-кого доручення на управління чи розпорядження автомобілем. А тому вважає, що невідомі особи скористалися її паспортними даними і зареєстрували на митниці на неї ввезення автомобіля до якого вона не має ніякого відношення.

З заперечення, представника відповідача вбачається, що постанова у справі про порушення митних правил від 09.03.2016 року №0400/20505/2016 винесена обґрунтовано з дотримання вимог чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах строку передбаченого ст. 467 МК України. При цьому, відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» ЄАІС ДФС на митну територію ОСОБА_1 в митному режимі «транзит» ввезено 16.09.2015 року легковий автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_2 та станом на 23.02.2016 року не вивезено та в інший митний режим не заявлено термін вивезення вищевказаного автомобіля закінчився 26.09.2015 року. Листом, який позивач отримав 15.02.2016 року, про що свідчить її особистий підпис, на рекомендованому повідомленню про вручення постового відправлення, що повернулося на адресу Волинської митниці ДФС з зазначенням дати та підпису особи, чітко роз'яснено права особи, що притягується до відповідальності за порушення митних правил, передбачені ч. ч. 494 та ст. 498 МК України, роз'яснено положення ст. 521 МК України та ст. 63 Конституції України.

Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали. ОСОБА_1 пояснила, що коли вона 16 вересня 2015 року заїхала на митну територію України то надала водієві автомобіля у якому вона перетинала кордон, паспорт для проходження паспортного та митного кордону. Автомобіль вона не ввозила, і на її думку, невідомі особи скористалися її персональними даними для реєстрації на її ім'я ввезення транспортного засобу.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що постанова в справі про порушення митних правил №0400/20502/2016 від 09.03.2016 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, та обґрунтувала це доводами викладеними у запереченні.

Ухвалою Любомльського районного суду від 26.05.2016 року поновлено

ОСОБА_1 строк для оскарження постанови заступника начальника Волинської митниці Мацібори Ю.І. від 09.03.2016 року за ч. 3 ст. 470 МК України.

Дослідивши матеріали та перевіривши докази, з'ясувавши фактичні обставини правопорушення, обґрунтування позивачем своїх позовних вимог та заперечень проти позову представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що оформлення автомобіля в митному режимі «транзит» здійснюється лише, коли автомобіль ввозиться власником, або уповноваже6ною на те особою, проте будь-яких доказів, що при ввезенні автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_2 через митний пост «Ягодин», був присутній власник, або уповноважена, ним особа, надано не було.

Свідок ОСОБА_6 судовому засіданні показав, що він проживає разом з позивачкою в АДРЕСА_1, і будь-яких повідомлень з Ягодинської митниці на їх адресу не надходило, посвідчення водія позивачка не має

Відповідно довідки від 26.05.2016 року № 8973 виданої Любомльською міською радою індивідуальний житловий будинок, господарські будівлі та споруди ОСОБА_6 знаходяться на земельній ділянці за адресним номером АДРЕСА_1.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 23.02.2016 року №0400/20502/2016 ОСОБА_1 16.09.2015 року о 23 год. 19 хв. ввезла на митну територію України в митному режимі «транзит» автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_2 через пункт пропуску «Ягодин» Ягодинської митниці та станом на 23.02.2016 року його не вивезено та і інший митний режим не заявлено. Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля закінчився 26.10.2015 року.

З постанови про порушення митних правил №0400/20502/2016 від 09.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

З довідки з Територіального сервісного центру 0742 вих. від 27.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 станом на 27.04.2016 року посвідчення водія не отримувала, серед позбавлених права керування ТЗ не значиться.

З витягу з ПІК «Інспектор» вбачається, що ОСОБА_1 ввезла на митну територію України в митному режимі «транзит» автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_2, при цьому вказана адреса проживання АДРЕСА_2, проте остання проживає АДРЕСА_1.

З відповіді на лист позивачки головного спеціаліста відділу реєстрації транспортних засобів Відділу Комунікацій Адміністрації міста Люблін вбачається, що автомобіль марки «DAEWOO LANOS», VIN НОМЕР_1 був зареєстрований під реєстраційним номером НОМЕР_3, а не НОМЕР_2 в документах на цей транспортний засіб не фігурує як власник чи співвласник ОСОБА_1 АДРЕСА_1.

З повідомлення з Бяла Подляска, 12 липня 2016 року вбачається, що Митницею в Бялей Подлясці 3000000-IPR W МР після здійснення відповідних перевірок, не було виявлено в доступних базах даних, які стосуються паспорту з номером НОМЕР_4, документа MRG з номером НОМЕР_5, а також реєстраційного номера автомобіля НОМЕР_2.

Відповідно п.23 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно п 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України Наказу Державної митної служби від 17.11.2005 року № 1118 власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України пред'являє його митному органу для проведення митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів та транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; тощо…

Таким чином, в судовому засіданні встановлено що позивачка 16.09.2015 року о 23 год. 19 хв. не ввозила на митну територію України через митний пост « Ягодин» Волинської митниці ДФС у митному режимі «транзит» автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_2, при цьому, будь- яких доказів, що вона є власником, або уповноваженою особою власника даного автомобіля і що вона ввозила через митний пропуск «Ягодин» вищевказаний транспортний засіб в митному режимі «транзит» представником відповідача надано не було, також, слід відмітити, що як вбачається з відповіді Головного спеціаліста Відділу реєстрації транспортних засобів Відділу Комунікацій Адміністрації міста Люблін від 11.07.2016 року автомобіля марки «DAEWOO LANOS» VIN НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 не існує.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А тому, дослідивши матеріали та наявні докази у справі, пояснення представника позивача та позивача, покази свідків, а також, що відповідачем по справі не представлено беззаперечних доказів про вчинення позивачем правопорушення та законності накладення на останнього стягнення, тоді коли згідно вимог ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Вимоги про закриття провадження в справі суд вважає безпідставними, оскільки згідно із положеннями п.3 ч.3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень. Отже, питання про прийняття процесуального рішення в справі про адміністративне правопорушення не відноситься до компетенції адміністративного суду, тому в цій частині позову слід відмовити.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року №3-рп/2015 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 1712 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законодавчі зміни до ч.2 ст.1712 КАС України не внесені, відтак постанова підлягає апеляційному оскарженню в загальному порядку, передбаченому главою 1 розділу IV КАС України.

Керуючись ст.ст. 9-11, 17, 41, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.95, ч. 3 ст. 470 МК України суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Мацібори Ю.І. №0400/20502/2016 від 09.03.2016 року про визнання ОСОБА_1 винної у вчинені порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити у зв'язку з їх безпідставністю.

Повний текст постанови буде складено 02.08.2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії через Любомльський районний суд Волинської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий : суддя І.В. Мосієвич