Справа № 805/1284/16-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 р. Справа №805/1284/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 15 година 15 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України про визнання протиправною та скасування вимоги № 7-11 від 18.02.2015 року, визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України про визнання протиправною та скасування вимоги № 7-11 від 18.02.2015 року, визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, із урахуванням уточнюючої позовної заяви, позивач просив визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України № 7-11 від 18.02.2015 року, зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України внести зміни до інтегрованої картки ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» шляхом відображення значення рядку 14 податкової декларації з податку на прибуток підприємств № J10108101 від 27.02.2014 року у розмірі 25 215 672 грн. на зменшення податку на прибуток підприємств, а саме відобразити як переплату та визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України щодо не зарахування суми авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 25 215 672 грн., задекларованих у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, у зменшення авансових внесків з податку на прибуток ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка»за 2014-2015 роки.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у уточнюючій позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заперечення на позовну заяву, у яких зазначив, що вважає вимогу № 7-11 від 18.02.2015 року обґрунтованою та законною, а борг згідно облікової картки платника податків у позивача, виник 30.03.2014 року який не переривався, у звязку з неповною сплатою податкових зобовязань з податку на прибуток, задекларованих, згідно декларації з податку на прибуток підприємства (річної) № НОМЕР_1 від 27.02.2014 року за терміном сплати 30.03.2014 року.

Також відповідач зазначив, що згідно наказу ДФС України № 651 від 20.07.2015 року «Про затвердження змін до бюджетної класифікації» 06.10.2015 року проведено обєднання картко авансових внесків з податку на прибуток підприємств з відповідними кодами класифікації доходів бюджету для обліку податку на прибуток підприємств. Таким чином вимоги позивача про зобовязання відповідача здійснити коригування в інтегрованій картці ТОВ «Техремпоставка» є безпідставним, тому що злиття карток відбулося у 2015 році та всі платежі з податку на прибуток та авансового внеску з податку на прибуток рахуються на одному рахунку. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» (), зареєстрований платником податку на додану вартість, місцезнаходження: 85612, Донецька область, Марїнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34.

01 квітня 2016 року ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» від Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України отримано листа № 3052/10/28-013 від 28.03.2016 року, яким направлено податкову вимогу від 18.02.2015 року за №7-11, згідно якої за платником податків обліковується податковий борг з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 24 471 925 грн. 46 коп., з яких 23 428 221 грн. 16 коп. за основним платежем та 1 043 704 грн. 30 коп. - пеня.

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» 27 лютого 2014 року подано до СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУМД податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік № НОМЕР_1, яка була прийнята податковим органом, що підтверджується квитанцією № 2.

У рядку 11 «Податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню (рядок 07 - рядок 08 - рядок 09 (при позитивному значенні) х 19,00/100» наведеної декларації задекларовано суму у розмірі 62 354 539,00 грн.

У рядку 13 ЗП «Зменшення нарахованої суми податку» позивачем зазначено значення 87 570 211,00 грн. яка складається з суми значень:

-у рядку 13.5 додатку ЗП «Сума нарахованого авансового внеску у звязку з виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) за місцезнаходженням юридичної особи» у розмірі 25 223 131,00 грн. Зазначена сума продублювала у рядку 13.5.1 додатку ЗП «Сума, що відноситься в зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в поточному звітному (податковому) періоді», а в рядку 13.5.2 «Сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в наступних звітних (податкових) періодах» зазначено «-». Тобто сума авансового внеску у зв'язку з виплатою дивідендів віднесена позивачем саме на зменшення податкових зобовязань у 2013 року.

- у рядку 13.7 додатку ЗП «Сума нарахованого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до пункту 51.1 статті 57 глави 4 розділу 2 та абзацу другого пункту 2 підрозділу 4 розділу 20 Податкового кодексу України» у розмірі 62 347 080,00 грн.

Позивачем визначено у звітному (податковому) періоді за 2013 рік та задеклароване від'ємне значення суми податку, яке підлягає сплаті у відповідному періоді у рядку 14 «Податок на прибуток за звітний (податковий) період» у розмірі 25 215 672,00 грн.

Тобто, у позивача за наслідками декларування виникла переплата з податку на прибуток, що обліковується по коду класифікації доходів бюджету 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» у розмірі 25 215 672,00 грн.

Згідно з даними інтегрованої картки за кодом класифікації доходів бюджету 11021000 Податок на прибуток приватних підприємств за 2014 рік, відповідачем не відображено, як переплату значення рядку 14 декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік у розмірі 25 215 672,00 грн.

Згідно з пп. 16.1.3 п. 16,1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів.

Відповідно до п, 54.1 ст. 54 ПКУ крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.48.1 ст.48 ПКУ, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 49.8 ст. 49 ПКУ визначено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Згідно з п. 49.10 ст. 49 ПКУ відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Також, згідно п, 75.1. ст. 75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків (п.п. 75.1.1. п. 75.1. ст. 75 ПКУ).

Однак, відповідно до квитанції №2, реєстраційний № НОМЕР_1, податковий орган декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік прийняв, перевірку декларації не проводив, а тому мав відобразити показники декларації у обліковій картці позивача.

Механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів встановлено Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765.

Відповідно до п. З розділу І Порядку інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Згідно п. 4 розділу І Порядку облік податків, зборів та єдиного внеску ведеться підрозділами Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників, спеціалізованих державних податкових інспекцій з обслуговування великих платників, державних податкових інспекцій в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднаних державних податкових інспекцій відповідно до функціональних повноважень.

Так, відповідно до п. 11 розділу І Порядку №765 за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність І зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

Пунктом 11 розділу 2 Порядку передбачено, що форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу 3 Порядку нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають: зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов'язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов'язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням).

Зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника.

При цьому п. 4 розділу III Порядку №765 передбачено, що нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації.

Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

Наведене свідчить, що нарахування податків в інтегрованій картці платника здійснюється відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, датою граничного строку сплати таких зобов'язань, а при поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів - датою його подання.

Тобто, з моменту подання податкової декларації за 2013 рік у відповідача виникає обов'язок внести відповідні зміни до картки платника податків, щодо наявності переплати у розмірі 25 215 672,00 грн.

У рядку 11 «Податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню (рядок 07 - рядок 08 - рядок 09 (при позитивному значенні) х 19,00 /100» наведеної декларації задекларовано суму у розмірі 62 354 539,00 грн., виходячи з чого сума щомісячного авансового платежу з податку на прибуток визначена позивачем у рядку 23 декларації у розмірі 5 196 212,00 грн.

27.02.2014 року за №58 та 20.06.2014р. за №134 до СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУМД позивачем надані заяви щодо зарахування переплати з податку на прибуток, що обліковується по коду класифікації доходів бюджету 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» на погашення грошового зобов'язання зі сплати авансових внесків з податку на прибуток (код платежу 11024000, розрахунковий рахунок 9002 у ГУДКСУ в Донецькій області, МФО 834016) згідно з пп. 17.1.1 п.17.1 ст.17 та абз. 2 п.87.1 ст.87 ПКУ. Повторно лист про залік переплати було подано до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників 28.07.2014 року за № 145.

Позивачем перераховано авансовий внесок з податку на прибуток при виплаті дивідендів юридичним особам за 2013 рік в сумі 25 223 131,00 грн.

Суд зазначає, що контролюючим органом не проводилися будь-які перевірки позивача, якими би виявлялися помилки при визначенні об'єкта оподаткування та нарахованого грошового зобов'язання з податку на прибуток та/або помилки при заповненні вказаної декларації з податку на прибуток підприємства.

Також Податковим органом не надавалась відмова щодо проведення заліку переплати на погашення грошового зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток. Розмір вказаної відповідачем суми позивачем не заперечується

Пунктом 43.5 ст.43 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Враховуючи, що заяву на погашення грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств (код 11024000) за рахунок переплати з податку на прибуток приватних підприємств (код 11021000) подано до СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку МГУ Міндоходів 27.02.2014р. та 20.06.2014р., то граничний термін підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, 12.03.2014 року та 05.07.2014 року відповідно. Податковий орган жодних рішень про відмову в поверненні надмірно сплаченого податку шляхом зарахування в рахунок інших грошових зобовязань позивачу не надавав.

Однак, як видно з інтегрованих карток позивача, відповідач не здійснив зарахування суми авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 25 223 131,00 грн., задекларованих у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, у зменшення авансових внесків з податку на прибуток позивача за 2014 - 2015 роки, їх погашення відбулося за рахунок інших платежів, що призвело до неправомірного нарахування та списання пені за несвоєчасне погашення податкових зобов'язань.

Як видно з інтегрованої картки платника податків за кодом класифікації бюджету 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» станом на 31.01.2015 року до 28.02.2015 року (податкова вимога датована 18.02.2015р.) існувала податкова заборгованість з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 25 253 417,2 грн., за період з вересня 2014 року по січень 2015 року. При цьому сума податкового боргу згідно даних інтегрованої картки та зазначена в спірній податковій вимозі не співпадають.

Абзацом 4 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Відповідно до абз. 5 п. 57.1 ст. 57 ПКУ на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

За приписами абз. б п. 57.1 ст. 57 ПКУ якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Проаналізовані законодавчі норми абзаців п'ятого та шостого п. 57.1 ст. 57 ПКУ є імперативними і спеціальними щодо решти приписів цього ж пункту. Зі змісту зазначених спеціальних норм випливає, що сума авансових внесків з податку на прибуток, щомісячно сплачувана та самостійно узгоджена платником цього податку згідно з п. 57.1 ст. 57 цього кодексу, підлягає безумовному зменшенню на суму раніше сплачених таким платником податку авансових внесків при виплаті дивідендів. Відповідне зменшення самостійно узгодженої платником суми щомісячних авансових внесків застосовується до повного погашення перевищення за авансовими внесками, сплаченими таким платником раніше при виплаті дивідендів (абз. 6 п. 57.1 ст. 57 ПКУ).

Відповідно до п.п. 153.3.2 п. 153.3 ст. 153 ПКУ крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Згідно п.п. 153.3.3 п. 153.3 ст. 153 ПКУ платник податку - емітент корпоративних прав, державне не корпоратизоване, казенне чи комунальне підприємство зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного періоду у зв'язку з нарахуванням дивідендів згідно з підпунктом 153.3.2 цього пункту. Не дозволяється проведення зазначеного заліку з податком, передбаченим статтею 156 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 ПКУ у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

З аналізу наведених норм вбачається, що право платника податку зменшувати свої податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств у майбутніх звітних періодах за пп. 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 ПКУ пов'язується не з самим фактом сплати авансових внесків під час виплати дивідендів, а із фактом перевищення розміру сплачених ним авансових внесків у такому випадку над розміром податкових зобов'язань з відповідного податку.

Як видно з наведених у декларації позивача показників, розмір сплачених ним під час виплати дивідендів авансових внесків з податку на прибуток підприємств не перевищував розміру його податкових зобов'язань за відповідний звітний (податковий) період, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування підпункту 153,3.4 пункту 153 статті 153 ПКУ та необхідність застосування в даному випадку положень пункту 57.1 статті 57 ПК України. При цьому, платник податків також не позбавляється обов'язку відобразити у податковій звітності таке зменшення суми податкових зобов'язань з податку на прибуток.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, вище викладене, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги № 7-11 від 18.02.2015 року, визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати у розмірі 2 756, 00 грн., здійснені позивачем підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України про визнання протиправною та скасування вимоги № 7-11 від 18.02.2015 року, визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України № 7-11 від 18.02.2015 року.

Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України щодо не зарахування суми авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 25 215 672 грн., задекларованих у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, у зменшення авансових внесків з податку на прибуток ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка»за 2014-2015 роки.

Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України внести зміни до інтегрованої картки ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» шляхом відображення значення рядку 14 податкової декларації з податку на прибуток підприємств № J10108101 від 27.02.2014 року у розмірі 25 215 672 грн. на зменшення податку на прибуток підприємств, а саме, відобразити як переплату.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» () витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 756 (дві тисячі сімсот пятдесят шість) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України ().

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 20 липня 2016 року.

Постанову складено у повному обсязі 25 липня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.