Справа № 820/2772/16
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 р.Справа № 820/2772/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Пянової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. по справі № 820/2772/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз"

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

20.05.2016 року позивач, Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просив визнати нечинною та скасувати постанову № 20-01-4400/0469-0027 від 10 травня 2016 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного Управління Держпраці у Харківській області на Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" у сумі 1378,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 року по справі № 820/2772/16 у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" до Головного Управління Держпраці у Харківській області про скасування постанови відмовлено у повному обсязі.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 року по справі № 820/2772/16 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" до Головного Управління Держпраці у Харківській області про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 20-01-4400/0469-0027 від 10 травня 2016 року.

Ухвалити нове рішення у даній справі, яким задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, а саме визнати нечинною та скасувати постанову № 20-01-4400/0469-0027 від 10 травня 2016 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у сумі 1378,00 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанову винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 квітня 2016 року Головним Управлінням Держпраці у Харківській області на підставі листа Державної фінансової інспекції в Харківській області була проведена позапланова перевірка щодо додержання вимог законодавства з питань праці у філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз ПАТ УКРТРАНСГАЗ (далі УМГУКРТРАНСГАЗ).

За результатами перевірки було складено Акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 20-01-4400/0469 від 15.04.2016 року із детальним описом виявленого правопорушення.

Так, під час перевірки встановлено, що Пунктами 2.3 та 5.6 Колективного договору передбачено, що у звязку із скороченням чисельності чи штату працівників, крім вихідної допомоги, передбаченої чинним законодавством, виплачується вихідна допомога в залежності від загального стажу роботи в газовій промисловості, а також працівникам проводиться виплата одноразової грошової виплати при звільненні працівників на пенсію, та у випадку, коли трудовий договір розірвано з ініціативи роботодавця, у звязку із скороченням чисельності або штату працівників менше ніж за півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Так, наприклад, чоловікам із стажем роботи понад 15 років виплачується вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку. В примітці до пунктів 2.3 та 5.6 Колективного договору зазначено, що розрахунок середньої заробітної плати здійснюється, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю здійснення виплат. Виплати, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати, визначаються відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Постанова КМУ від 08.02.1995 року № 100).

На підставі акту перевірки № 20-01-4400/0469 від 15.04.2016 року, яким встановлено порушення законодавства про працю, винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 10.05.2016 року № 20-01-4400/0469-0027 у сумі 1378 грн.

Не погоджуючись із позицією та рішенням відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі акту перевірки № 20-01-4400/0469 від 15.04.2016 року, яким встановлено порушення законодавства про працю, відповідачем правомірно винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 10.05.2016 року № 20-01-4400/0469-0027 у сумі 1378 грн. та як наслідок відсутність підстав для її скасування.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 117 Конституції України закріплено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України 02.07.2012 року № 390 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року за № 1291/21603 встановлено процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених Конвенціями Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1985-IV, та № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1986-IV, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року № 1059 "Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)", Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386.

Актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 20-01-4400/0469 від 15.04.2016 року встановлено, що Пунктами 2.3 та 5.6 Колективного договору ПАТ УКРТРАНСГАЗ передбачено, що у звязку із скороченням чисельності чи штату працівників, крім вихідної допомоги, передбаченої чинним законодавством, виплачується вихідна допомога в залежності від загального стажу роботи в газовій промисловості, а також працівникам проводиться виплата одноразової грошової виплати при звільненні працівників на пенсію, та у випадку, коли трудовий договір розірвано з ініціативи роботодавця, у звязку із скороченням чисельності або штату працівників менше ніж за півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Так, наприклад, чоловікам із стажем роботи понад 15 років виплачується вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку.

В примітці до пунктів 2.3 та 5.6 Колективного договору зазначено, що розрахунок середньої заробітної плати здійснюється, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю здійснення виплат. Виплати, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати, визначаються відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100

Перевіркою встановлено, що під час реалізації цих зазначених у Колективному договорі положень керівництвом філії УМГ Харківтрансгаз не використовується пункт 2 розділу ІІ Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100, а саме: обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено колегією суддів, що виплата філією УМГ Харківтрансгаз одноразової грошової виплати при звільненні працівників на пенсію, та у випадку, коли трудовий договір розірвано з ініціативи роботодавця у звязку із скороченням чисельності або штату працівників менше ніж за півтора року до досягнення пенсійного віку відбувалась із розрахунку середньої заробітної плати, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю здійснення виплат.

Однак колегія суддів зазначає, що період 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю здійснення виплат, передбачено Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 виключно для обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки, а тому відповідач дійшов правомірного висновку, що у даному випадку середньомісячна заробітна плата повинна була обчислюватися виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, а тому внаслідок встановленого перевіркою порушення не донараховані належні грошові кошти.

Так, ОСОБА_1 (звільнений 31.07.2014 року наказом № 98-к, має стаж роботи в газовій промисловості 34 роки 8 місяців 20 днів) не донараховано 1079,68 грн.

Щодо доводів, що такі виплати є додатковими гарантіями і механізм обчислення цих виплат не регулюється положеннями Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про колективні договори і угоди" від 1 липня 1993 року №3356-XII, колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Статтею 5 Закону України "Про колективні договори і угоди" від 1 липня 1993 року №3356-XII передбачено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод. Забороняється включати до трудових договорів умови, що погіршують становище працівників порівняно з чинним законодавством, колективними договорами та угодами.

Таким чином при укладанні колективного договору є обовязкова умова щодо його відповідності чинному законодавству України та заборона включати до трудових договорів умови, що погіршують становище працівників порівняно з чинним законодавством.

З огляду на той факт, що пункти 2.3 та 5.6 Колективного договору ПАТ УКРТРАНСГАЗ містять умови, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, в даному випадку для розрахунку середньомісячної заробітної плати застосуванню підлягають саме положення пункту 2 Розділу II Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100, а тому колегія суддів приходить висновку, що позивачем було порушено вимоги пункту 2 Розділу II Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, а саме - розрахунок вихідної допомоги при звільненні у звязку із скороченням чисельності чи штату працівників та одноразової грошової виплати при звільненні працівників на пенсію, та у випадку, коли трудовий договір розірвано з ініціативи роботодавця, у звязку із скороченням чисельності або штату працівників менше ніж за півтора року до досягнення пенсійного віку, проводиться з порушенням Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100, що зафіксовано Актом перевірки.

Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю. Так, згідно з абз. 5 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим-четвертим у розмірі мінімальної заробітної плати.

У звязку з набуттям 10 лютого 2016 року чинності постанови КМУ Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 від 03.02.2016 року № 55 та 11.03.2016 року наказу Міністерства соціальної політики України від 02.02.2016 року № 67 Про затвердження форми постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Державної служби України з питань праці Головне управління накладає штрафи за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 року № 509 (далі Порядок № 509), визначений механізм накладення на субєктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених частиною 2 ст. 265 КЗпП України.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Уповноважена посадова особа не пізніше, ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі справа).

Відповідно до абз.2 п. 8 Порядку № 509 за результатами розгляду справи про накладення штрафу уповноважена особа на підставі акта приймає відповідне рішення.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на підставі акту перевірки № 20-01-4400/0469 від 15.04.2016 року, яким встановлено порушення законодавства про працю, відповідачем правомірно винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 10.05.2016 року № 20-01-4400/0469-0027 у сумі 1378 грн. та як наслідок відсутність підстав для її скасування.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 року по справі № 820/2772/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. по справі № 820/2772/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 05.08.2016 р.