Справа № 805/1360/16-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І. М.
Суддя-доповідач - Арабей Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року справа №805/1360/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Челахової О.О., представника позивача - Ткаченко А.О., представника відповідача Очкурова В.М., Романченко Л.І., діючих за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2016 року у справі № 805/1360/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ» до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги від 29 квітня 2016 року № Ю- в сумі 294 847,54 грн., -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2016 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ», звернулось до суду із позовом про визнання недійсною та скасування вимоги відповідача № Ю- від 29 квітня 2016 року зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 294 847,54 грн. (а.с. 4-6).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2016 року у справі № 805/1360/16-а адміністративний позов задоволено повністю. Визнано недійсною та скасовано вимогу Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю- від 29 квітня 2016 року зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 294 847, 54 грн. (а.с. 27-29).

Не погодившись із судовим рішенням, Артемівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області подала апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначено, що підприємством не надано сертифікату Торгівельно-промислової палати, який би звільняв його саме від обов'язку зі сплати єдиного внеску внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та заяви про його звільнення.

Крім того, зазначає, що протягом перевіряємого періоду з червня 2012 року по грудень 2015 року товариством своєчасно нараховувалась та сплачувалась як заробітна плата, так і єдиний соціальний внесок, нарахований та утриманий з неї. Протягом 2014-2015 років підприємство не відмовлялось від виконання своїх зобов'язань зі сплати єдиного внеску. Донараховані за наслідками проведеної перевірки суми єдиного соціального внеску є результатом помилок при обчисленні внеску та не пов'язані зі своєчасністю їх сплати,а відповідно і можливістю позивача виконувати свої обов'язки платника єдиного внеску відповідно до ст. 6 Закону України «Про збір та облік та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (а.с. 34-35).

Представники апелянта у судовому засіданні наполягали на задоволені апеляційної скарги, надали пояснення аналогічні викладеним в ній, просили суд скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила суд залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СПІВДРУЖНІСТЬ" () є юридичною особою, перебуває на обліку в Артемівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного Управління ДФС у Донецькій області як платник єдиного внеску (а.с. 12-13).

29 квітня 2016 року Артемівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області на підставі положень ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», та відповідно до акту перевірки від 29 квітня 2016 року № 69/1703/30097481 прийнято вимогу № Ю- про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 294 847,54 грн. (а.с. 11).

Правомірність прийняття контролюючим органом вищевказаної вимоги є спірним питанням даної справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивача звільнено від виконання обов'язків передбачених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на період проведення антитерористичної операції, податковим органом неправомірно прийнята спірна вимога.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 10 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI).

Відповідно до абз.1 п.1 ст. 4 Закону № 2464, платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Як вбачається з положень ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

До суду апеляційної інстанції фіскальним органом надано акт перевірки, на підставі якого прийнята спірна вимога, який не був досліджений у суді першої інстанції(а.с. 46-62).

Відповідно до акту перевірки від 29.04.2016 року за № 69/17/30097481, в період з 15 квітня 2016 року по 28 квітня 2016 року посадовими особами відповідача проводилась документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІВДРУЖНІСТЬ" з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2015 року.

Документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення:

- п.4 ч. 2 ст. 6 Закону України № 2464, п. 1 р.ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, а саме Товариство несвоєчасно подало до контролюючого органу звіти за формою №Д4 «Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» за червень та вересень 2015 року;

- абз.2 п. 1 ч. 1 ст. 4, п.1 ч.2 ст. 6, ч.5 ст.8, абз.2 ч.6 ст.8, ч.8 ст.9 Закону № 2464 в результаті чого за період з січня по грудень 2015 року Товариством занижено суму нарахованого єдиного внеску з додаткової бази нарахування всього на 294 639,39 гр.;

- абз.2 п. 1ч. 1ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 13 ст. 8, ч. 8 ст. 9 Закону « 2464, в результаті чого в липні 2015 року Товариством занижено нарахування єдиного внеску на суми заробітної плати працюючих інвалідів на 208,15 грн.

Як вбачається з предмету позову, позивач просить скасувати спірну вимогу у зв'язку із звільненням його від обов'язку передбаченого Законом № 2464 на період проведення антитерористичної операції.

Однак, проаналізувавши Акт перевірки, який був підставою для прийняття спірної вимоги, порушення встановлені в ньому, є результатом заниження суми нарахованого єдиного внеску з додаткової бази нарахування та заниження нарахування єдиного внеску на суми заробітної плати працюючих інвалідів, тобто неправильним розрахунком своїх зобов'язань за період з січня по грудень 2015 року, які позивач фактично сплачував, тільки не у відповідному до законодавству розмірі. Встановлені при перевірці порушення позивачем не оскаржуються.

Спірним, на погляд позивача, є питання щодо можливості звільнення його від відповідальності щодо не сплати єдиного внеску в повному обсязі відповідно до Закону України № 1669.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який набув чинності 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669), яким, зокрема, внесено зміни до Закону № 2464 та доповнено його розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" пунктом 9-3 наступного змісту: платники єдиного внеску, визначені ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до контролюючого органу не надана ані заяви, ані сертифікату, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції.

Відтак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо звільнення позивача від відповідальності за виконання зобов'язань без встановлення відповідних умов що надають таке право позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що положення Закону № 1669 в частині змін, внесених ним до Закону № 2464 не може бути використані до спірних правовідносин.

Таким чином, спірна вимога про сплату боргу є правомірною.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини справи, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції з урахуванням положень ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2016 року у справі № 805/1360/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ» до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області визнання протиправною та скасування вимоги від 29 квітня 2016 року № Ю- в сумі 294 847,54 грн. - відмовити.

Вступну та резолютивну частини постанови прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 27 липня 2016 року.

Повний текст постанови виготовлено 01 серпня 2016 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Г.М. Міронова