Справа № 196/233/16-а (2-а/196/17/2016)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
26 липня 2016 рокусправа № 196/233/16-а (2-а/196/17/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.
судді: Суховаров А.В. Головко О.В.
секретар судового засідання: Троянов А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій щодо перерахунку пенсії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області, в якому просив визнати дії УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області щодо проведення розрахунку пенсії позивачу по інвалідності не у відповідності до вимог ст.22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Законів №456/95-ВР від 23.11.1995 року), а саме: у розмірі менше трьох з половиною мінімальних пенсій за віком як інваліду війни ІІ групи за період з 01 січня 2014 року по теперішній час неправомірними. Зобов`язати УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області провести перерахунок та в подальшому виплачувати пенсію позивачу по інвалідності не у відповідності до вимог ст.22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Законів №456/95-ВР від 23.11.1995 року), а саме: у розмірі менше трьох з половиною мінімальних пенсій за віком як інваліду війни ІІ групи за період з 01 січня 2014 року по теперішній час, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове деражвне пенсійне страхування» з нарахуванням підвищення пенсії по інвалідності відповідно до ст.25 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позові вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при призначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягають вимоги статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Отже, дії відповідача щодо проведення розрахунку позивачу пенсії по інвалідності не у відповідності
до вимог статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з вйськової служби, та деяких інших осіб», а саме: у розмірі менше трьох з половиною мінімальних пенсій за віком за період з 01 вересня 2015 року по теперішній час є неправомірними.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи внаслідок поранення, отриманого при виконанні інтернаціонального обов`язку в Афганістані, та особою, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів інвалідів війни, що підтверджено копією посвідчення № НОМЕР_1 , копією довідки Царичаського об`єднаного районного військового комісаріата №268 від 28.07.2008 та копією свідоцтва про хворобу №8 від 28.05.2008. (а.с.9-11)
Позивач перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності з 02.12.2008 згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
12.01.2016 ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області з заявою про перерахунок йому пенсії як інваліду війни ІІ групи з моменту порушення виплат у зв`язку зі змінами в законодавстві, просив повідомити пенсійний фонд про розмір фактично виплаченої пенсії, провести перерахунок та виплатити недоотриману суму з 01 січня 2014 року і по даний час з посиланням на нормативні акти, якими це регламентовано. (а.с.12)
Згідно відповіді УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області від 22.01.2016 року №П-4/16 в перерахунку пенсії ОСОБА_1 було відмовлено.
Так, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області з 02.12.2008 та отримує пенсію як інвалід війни ІІ групи. Відповідно до статтей 18, 20 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивач, як інвалід війни, має право на отримання пенсії по інвалідності на умовах і в порядку цього Закону.
Нарахування та виплата позивачу пенсії як інваліду війни проводиться у відповідності до вимог статті 21, 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вимог п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення». (а.с.13-19)
Відповідно до статті 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Положеннями статті 20 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що залежно від причини інвалідності інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, поділяються на такі категорії:
а) інваліди війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
б) інші інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.
Відповідно до вимог пункту 5 статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в таких розмірах, зокрема інвалідам війни II групи - 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону України №456/95 - ВР від 23.11.1995 року) мінімальні розміри пенсій по інвалідності встановлюються в наступних розмірах: інвалідам війни з числа солдатів і матросів строкової служби І групи - у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, ІІ групи - трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, ІІІ групи - двох мінімальних пенсій за віком, іншим інвалідам з числа солдатів матросів строкової служби І групи - 200%, II групи - 100% і III групи - 50% мінімального розміру пенсії за віком.
Статтею 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пенсії по інвалідності підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом.
Розділом II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни у вказані норми статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року вищевказані зміни були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» починаючи з 22.05.2008 року є чинними у попередній редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 закріплено, що в одних законах безпосередньо встановлено розміри соціальних виплат, а в інших їх визначення віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 визначено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що у 2015 році норми і положення статтей 14, 22, 37 та 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2015 рік.

Пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що у 2016 році норми і положення статтей 14, 22, 37 та 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2016 рік.

Вказані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» неконституційними не визнавалась та їх дія у протягом періоду спірних відносин не зупинялась.

Таким чином, оскільки Законом України Про Державний бюджет України на 2015 рік» та Законом України Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено окремий порядок застосування норм і положень статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» то вони підлягають застосуванню з урахуванням цього порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 року № 745, яка набрала чинності 23.07.2011 року, встановлено, що у осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір пенсії по інвалідності не може бути нижче: інвалідам війни з числа солдатів і матросів строкової служби І групи у розмірі 120 відсотків, ІІ групи 110 відсотків, ІІІ групи 105 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам з числа єфрейторів (старших солдатів) і сержантів, старших матросів строкової служби у розмірі 110 відсотків, з числа прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб молодшого начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і державної пожежної охорони 120 відсотків, а з числа осіб офіцерського складу та осіб начальницького складу (крім молодшого) органів внутрішніх справ і державної пожежної охорони 130 відсотків відповідних мінімальних розмірів пенсій, передбачених для інвалідів з числа солдатів і матросів строкової служби;

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» з 1 січня 2012 року визначення мінімального розміру пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не змінено (у відсотках від прожиткового мінімуму).

Враховуючи загальні правила дії норм права у часі, тобто те, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» були прийняті пізніше ніж Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також те, що постанова Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», якою визначено механізм обчислення пенсії, щодо якої виник спір, суд дійшов висновку про те, що саме положення Закону України «Про Державний бюджет України» та постанова Кабінету Міністрів України», якою визначено механізм обчислення пенсії підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , як інвалід війни ІІ групи, якому нараховується пенсія з урахуванням вимог ст.ст.21,22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не підпадає під дію положень статті 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції від 04.04.2006 року), відповідно до якої особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пенсії по інвалідності підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом, оскільки враховуючи розрахунок розміру пенсійної виплати позивача, вимоги цієї статті відповідачем виконуються.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача щодо застосування до спірних відносин статті 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції станом на 25 березня 1996 року, оскільки з 04.04.2006 року вказана позивачем редакція цієї статті була змінена.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується позивачем, нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 як інваліду війни проводилась на підставі статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ №1381 від 28.12.2011 року.

Таким чином, виходячи з приписів чинного законодавства та встановлених обставин справи, нарахування та виплати пенсії позивачу здійснювалась у відповідності з приписами чинного законодавства, що свідчить про відсутність підставі для визнання дій пенсійного органу протиправними та як наслідок проведення перерахунку пенсії.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції прийнято правильне по суті рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року у справі №196/233/16-а (2-а/196/17/2016) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко