Справа № 402/105/16-а(2-а/402/4/16)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2016 рокусправа № 402/105/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвій Ю.В.

за участю представника відповідача Анікєєнко Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Ульяновської міської ради на постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року по справі № 402/105/16-а за позовом ОСОБА_2 до Ульяновської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до суду, в якому просила визнати протиправними та скасувати пункт 4 рішення Ульяновської міської ради від 18 грудня 2015 року №34 "Про надання згоди на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" про відмову у наданні згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 - користувачу даної земельної ділянки відповідно до Рішення виконкому Ульяновської міської ради від 23 лютого 1995 року за №24; визнати протиправними дії Ульяновської міської ради, щодо видачі Рішення №34 від 18 грудня 2015 року, яке не відповідає прийнятому депутатами Рішенню затвердженого Протоколом третьої сесії Ульяновської міської ради сьомого скликання про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 відповідно до Рішення виконкому Ульяновської міської ради народних депутатів від 23 лютого 1995 року за №24; визнати неправомірними дії Ульяновської міської ради та зобов'язати вчинити певні дії у спосіб визначений законодавством, а саме - видати законно прийняте та вірне рішення про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у відповідності до прийнятого Рішення депутатами третьої сесії Ульяновської міської ради сьомого скликання, затвердженого Протоколом від 18.12.2015 року.

Постановою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року даний позов задоволено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування її заявник вказав, що винесене Рішення 18 грудня 2015 року №34 про відмову у наданні згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 прийняте Ульяновською міською радою в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства з повним переліком нормативно - правових актів, які стали підставою. Крім того вказує на неспроможність доводів позивача, що на сесії міської ради було прийнято рішення відмінне від протоколу сесії міської ради від 18 грудня 2015 року, оскільки в проекті рішення з назвою «Про надання згоди на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» було вказано на те, що позивачу відмовляється у наданні згоди на розробку проекту землеустрою і саме за така редакція рішення була прийнята депутатами. Також зазначає, що на вказану ОСОБА_2 земельну ділянку відсутній план зонування та детальний план території, а тому передача земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що останню необхідно задовольнити частково з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 19 листопада 2015 року позивачка звернулася із заявою до Ульяновської міської ради щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 31 кв.м., яка знаходиться в її користуванні відповідно до Рішення виконавчого комітету Ульяновської міської ради народних депутатів №24 від 23.02.1995 року, у приватну власність для будівництва індивідуального гаража (а.с. 32) до якої додала необхідні документи (графічні матеріалами, тощо).

Рішенням (виписка) 3-ї сесії сьомого скликання Ульяновської міської ради Кіровоградської області №34 від 18.12.2015 року в пункті 4 (далі - Рішення № 34) позивачу відмовлено у наданні згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на підставі п.34 ст.26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.12,118,121,122 ЗК України, ст.22,50 ЗУ "Про землеустрій", ч.ч.3.4 ст.24 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с.34).

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач оскаржила її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що відмова відповідача у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою не узгоджується з приписами частини сьомої статті 118 ЗК України, яка в свою чергу містить виключний перелік підстав для відмови в наданні такого дозволу. За таких обставин, зобов'язав відповідача надати згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими виходячи з наступного.

Згідно положень ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разу встановлення під час апеляційного розгляду порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно із положеннями частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою вказаної статті ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами частини третьої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасного, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши оспорювань рішення відповідача №34 від 18.12.2015 року в частині пункту 4, колегія суддів зазначає, що воно є результатом здійснення Ульяновською міською радою своїх владних повноважень з питань розпорядження земельними ділянками комунальної власності і є актом індивідуальної дії, а тому таке рішення має відповідати як Конституції, так і законам України. Це рішення прийнято органом, до повноважень якого віднесено розгляд цього питання, та у відповідності до встановленої процедури.

В той же час ані у вказаному рішенні відповідача, ані в інших належних документах (зокрема в протоколі сесії) не зазначено жодної з підстав та мотивів прийняття такого рішення, а тому його неможливо вважати обґрунтованим, добросовісним, розсудливим і законним.

Частиною другою статті 71 КАС визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про протиправність спірного рішення як такого, що прийнято Ульяновською міською радою необґрунтовано, без зазначення мотивів та підстав відмови ОСОБА_2 у наданні згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а тому Рішення № 34 не можна вважати таким, що прийнято відповідачем на підставі та у спосіб, які передбачені Конституцією та Законами України.

Отже суд першої інстанції вірно визнав протиправним та скасував пункт 4 оспорюваного рішення, але з помилкових підстав.

В той же час суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача видати рішення про надання згоди на розробку проекту землеустрою, не навівши своїх висновків щодо цієї частини позовних вимог.

Самим позивачем ця частина позовних вимог обґрунтована тим, що з тексту протоколу сесії міської ради від 18 грудня 2015 року вбачається, що на її засіданні було прийнято позитивне для позивача рішення за його заявою і дозвіл повинен бути наданий.

Натомість колегія суддів, з урахуванням позиції відповідача щодо внесення на розгляд сесії проекту рішення із негативним для позивача результатом, який і був прийнятий депутатами, вважає, що ані текстом протоколу сесії, ані іншими доказами у справі не підтверджується обґрунтованість позовних вимог, тому вони не можуть бути задоволені в такому вигляді.

В той же час, слід зазначити, що питання розпорядження землями комунальної власності віднесено до компетенції відповідних колегіальних органів місцевого самоврядування, а тому суди не вправі перебирати на себе повноваження цих суб'єктів.

Отже, оскільки прийняте відповідачем рішення за заявою позивача скасовується судом як протиправне, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та, з метою забезпечення захисту прав позивача у прийнятний спосіб, зобов'язати Ульяновську міську раду повторно розглянути у передбаченому законодавством порядку заяву ОСОБА_2 про надання згоди на розробку проекту землеустрою з урахуванням висновків суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини по справі, але зробив висновки, які їм не відповідають, та припустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до частково неправильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів виходить з того, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 748,49 грн. (а.с. 1, 58), при цьому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тому відшкодуванню на користь позивача пропорційно задоволеній частині позовних вимог підлягає ? частина, а саме 374,25 грн.

Щодо відшкодування витрат позивача на правову допомогу, колегія суддів виходить з положень статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», якою передбачено компенсацію витрат на оплату за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час

ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, що адвокат Журавель І.В. приймала участь у судовому засіданні, проведені окремих процесуальних дій чи знайомилась із матеріалами справи, а також відсутні докази щодо витраченого часу на інші дії, пов'язані із наданням правової допомоги, то підстав для відшкодування заявлених позивачем витрат не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ульяновської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року по справі № 402/105/16-а - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Ульяновської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4 рішення Ульяновської міської ради від 18 грудня 2015 року №34 "Про надання згоди на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" про відмову у наданні згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2

Зобов'язати Ульяновську міську раду повторно розглянути у передбаченому законодавством порядку заяву ОСОБА_2 про надання згоди на розробку проекту землеустрою.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати на сплату судового збору в сумі 374,25 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Ульяновської міської ради.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлено 01 серпня 2016 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко