Справа № 308/2441/16-а
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2441/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області в особі Відділу примусового виконання рішень про визнання дій та рішень посадових осіб незаконними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області за яким просить суд:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 щодо не надання стягувачу ОСОБА_1 копій постанов держвиконавця про відкладення провадження виконавчих дій від 05.05.2015 р., постанови про зупинення виконавчого провадження, постанови про закінчення провадження по справі від 01.09.2015 року;

-визнати незаконною, необґрунтованою та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 01.09.2015 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом від 15.04.2015 року та поновити його до виконання відповідачем рішення суду.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду України

Старшим виконавцем відділу ПВР управління ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 22.04.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду до 29.04.2015 року. Боржник цю вимогу державного виконавця знехтував. Судове рішення самостійне не виконав. 05.05.2015 року державний виконавець Білинець В.0. без наведення належних підстав, виніс постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 29.04.2015 року. Цей термін боржник також проігнорував. Боржник звернувся до державного виконавця із заявою про незрозумілість рішення суду. Державний виконавець звертається до Ужгородського міськрайсуду із заявою про роз'яснення рішення Львівського апеляційного адміністративного суду, одночасно постановою від 14.05.2016 року зупиняє виконавче провадження до розгляду його звернення по суті.

Ухвалою Ужгородського міськрайсуду від 23.06.2015 року в задоволені заяви про роз'яснення рішення суду відмовлено. Від державної виконавчої служби позивач не одержував інформації та постанов про виконавчі дії. 26 жовтня 2015 року з цього приводу він звернувся із заявою до начальника підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області. Після цього йому було надано можливість ознайомитися з деякими матеріалами виконавчого провадження. З дня відкриття виконавчого провадження і до кінця жовтня 2015 року він не отримав жодної постанови крім постанови про відкриття виконавчого провадження. Не одержав він і відповіді на його заяву від 26 жовтня 2015 року. Копію відповіді йому надано при ознайомленні з виконавчим провадженням без додатків до неї. Тоді він дізнався, що державний виконавець Білинець В.О. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, однак копії постанови з цього приводу так і не отримав.

Представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні з підстав зазначених у письмових запереченнях.

За ухвалою від 23.06.2016 року судом було замінено первинного відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області на належного відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області в особі Відділ примусового виконання рішень.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

За постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2014 року у адміністративній справі № 712/21964/12 було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2014 року у адміністративній справі № 712/21964/12 було скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді щодо не включення до пільгового стажу період роботи з 31.03.1970 року по 10.04.1971 року в обєднанні «Северовостокзолото» та неврахування коефіцієнту 0,7 до зарплати при нарахуванні пенсії.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді здійснити поновлення трудового стажу, встановленого розпорядженням №165136 від 21.09.2006 року та провести перерахунок пенсії із суми 48267 крб.

Зазначена постанова апеляційної інстанції набрала законної сили з дня її проголошення.

На виконання вищезазначеної постанови апеляційної інстанції Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області був виданий виконавчий лист від 05.02.2015 року у справі № 712/21964/12.

За ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2015 року було виправлено описку в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року у адміністративній справі № 712/21964/12 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області про визнання протиправними дій посадових осіб, зазначивши у резолютивній частині постанови з «крб.» виправити на «російський рубль».

Як вбачається з матеріалів наданих відповідачем, зазначений виконавчий лист надійшов на виконання до відділу ПВР із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження 22.04.2015року.

На виконання даного виконавчого документу старшим державні виконавцем відділу ПВР управління ДВС Головного управління юстиції Закарпатській області ОСОБА_2 22.04.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику було надано строк самостійного виконання судового рішення до 29.04.2015 року, та яку цього ж дня надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованими листами із повідомленням про вручення.

Отримання постанови про відкриття виконавчого провадження позивачем не заперечується.

30.04.2015 року на адресу відділу ПВР надійшла заява боржника від 28.04.2015 року № 4089/08 про відкладення провадження виконавчих дій та поновлення боржнику строку для добровільного виконання у звязку із неможливістю технічно опрацювати та виконати рішення суду.

05.05.2015 року старшим державним виконавцем відділу ПВР ОСОБА_2 було винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій у звязку із неможливістю боржника технічно опрацювати та виконати рішення суду.

12.05.2015 року на адресу органу виконання судових рішень надійшла заява боржника від 12.05.2015 року за № 4562/08 про звернення за розясненням рішення суду та зупинення провадження до отримання такого розяснення, оскільки виконати рішення суду не є можливим, так як, розпорядження № 165136 від 21.09.2006 року, яким нібито встановлено трудовий стаж не існує, а довідки із сумою 48267 крб., на підставі якої слід провести перерахунок в матеріалах пенсійної справи немає, тому боржнику було незрозуміло який саме період роботи слід зарахувати до стажу (з якого часу) з посиланням на конкретні довідки, які слід брати до уваги при здійсненні перерахунку пенсії стягувача.

14.05.2015 року старшим державним виконавцем відділу ПВР ОСОБА_2 було направлено до Ужгородського міськрайонного суду заяву про розяснень рішення суду від 14.05.2015 року № 1281/9-195 та винесено постанову від 14.05.2015 року про зупинення виконавчого провадження № 47343361 до розгляду справи суті, яку було направлено боржнику простим листом 14.05.2015 року, що підтверджується відповідним записом у Журналі реєстрації вихідної кореспонденції № 10.3-40/2015.

За ухвалою від 23.06.2015 року у справі 3 712/21964/13 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було відмовлено у задоволенні заяви про розяснення рішення суду, оскільки на переконання суду рішення прийняте за результатами перегляду постанови суду першої інстанції є зрозумілим.

04.08.2015 року старшим державним виконавцем відділу ПВР ОСОБА_2 було винесено

постанову про поновлення ВП № 47343361, яку було направлено боржнику простим листом 04.08.2015 року, що підтверджується відповідним записом у Журналі реєстрації вихідної кореспонденції № 10.3-40/2015.

10.08.2015 року на адресу відділу ПВР надійшов лист боржника про повне виконання рішення суду боржником у відповідності з виконавчим листом № 712/21964/12, виданим 15.04.2015 року. В підтвердження виконання надане відповідне розпорядження за № 165136 від 10.08.2015 року.

01.09.2015 року старшим державним виконавцем відділу ПВР ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 47343361 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із встановленням повного фактичного виконання рішення суду.

Копію зазначеної постанови із супровідним листом від 01.09.2015 року за № 2297/9-195 було направлено сторонам виконавчого провадження простим листом 01.09.2015 року, що підтверджується відповідним записом у Журналі реєстрації вихідної кореспонденції № 10.3-40/2015, а виконавчий документ повернуто до суду.

02.11.2015 року позивач ОСОБА_3 був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження і отримав відповідні копії матеріалів виконавчого провадження, про що свідчить відмітка про отримання на листі органу виконання судових рішень від 02.11.2015 року № 2761/9-195.

За заявою від 01.02.2016 року боржник звернувся до органу виконання судових рішень з проханням приєднати ухвалу Львівського апеляційного суду від 03.12.2015 року до виконавчого провадження, яка була отримана 02.02.2016 року, тобто після закриття виконавчого провадження.

Як зазначено у ч. 1, 2, 6 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Позивач звернувся до суду із заявою від 16.03.2016 року про поновлення строку подачі адміністративного позову до суду, оскільки до цього часу не отримав копію постанови про закінчення виконавчого провадження та додатків до неї.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено направлення органом виконання судових рішень постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47343361 від 01.09.2015 року стягувачу простим листом в день її винесення 01.09.2015 року, а також отримання 02.11.2015 року її копії стягувачем особисто, про що свідчить його підпис на листі від 02.11.2015 року № 2761/9-195, тобто, фактично на час звернення до суд позивача строк для подачі до суду відповідного позову вже минув. Проте, зважаючи на похилий вік стягувача, який народився 09.10.1936 року, суд вважає за необхідне поновити строк звернення до суду з відповідним позовом та розглянути адміністративний позов по суті.

Згідно ч. 1, 4 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Частиною 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в

десятиденний строк у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Слід зазначити, що статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений порядок відновлення виконавчого провадження у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Як зазначено у ч. 2, 4 ст. 259 КАС України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що органом виконання судових рішень було допущено порушення ч. 1 ст. 31 «Закону України «Про виконавче провадження», а саме направлено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 47343361 від 01.09.2015 року із супровідним листом від 01.09.2015 року за № 2297/9-195 сторонам виконавчого провадження простим листом 01.09.2015 року, що підтверджується відповідним записом у Журналі реєстрації вихідної кореспонденції № 10.3-40/2015, замість рекомендованого, як це передбачено у законі.

Проте суть позову зводиться до фактичного невиконання рішення суду, яке відбувається через наявність описки у виконавчому листі, що унеможливлює його виконання.

За ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2015 року було виправлено описку в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області про визнання протиправними дій посадових осіб, зазначивши у резолютивній частині постанови з «крб.» виправити на «російський рубль».

Виправлення описки судом відбулося майже через три місяці після закриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року у адміністративній справі № 712/21964/12, тому не могло вплинути на хід проведення виконавчих дій, а є лише підставою для внесення відповідних виправлень до виконавчого документа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у відповідності до ст. 259, 261 КАС України, яке можливе лише за заявою стягувача.

Як зазначено у п. 11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (стаття 181 Кодексу адміністративного судочинства України). Такими органами державної виконавчої служби є: Державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень.

Отже, судам необхідно мати на увазі, що в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби у зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Ураховуючи те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, судам, у разі подання позовної заяви до державних виконавців або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби чи до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, необхідно за правилами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України здійснювати заміну первинного відповідача на належного - відповідно Державну виконавчу службу України, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, або, у разі наявності заперечень позивача, залучати вказаний орган як другого відповідача.

Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 385/2011 затверджено Положення про Державну виконавчу службу України, відповідно до пункту 1 якого Державна виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів.

Таким чином, справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності Державної виконавчої служби України щодо виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) повинні розглядатися та вирішуватися адміністративним судом першої інстанції колегією у складі трьох суддів. Справи, у яких відповідачем є інший орган державної виконавчої служби, розглядаються та вирішуються одноособово, крім випадків, передбачених частиною другою статті 24 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного судом за ухвалою від 23.06.2016 року за згодою позивача було здійснено заміну первинного відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області на належного відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, визнати незаконними дії Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 щодо не направлення рекомендованим листом сторонам виконавчого провадження постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47343361 від 01.09.2015 року, проте відсутні підстави для скасування зазначеної постанови органу виконання судових рішень з формальних підстав, оскільки це не призведе до повного виконання рішення суду та не забезпечить виконання принципу адміністративного судочинства щодо обов'язковості судових рішень, тому в решті позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат судом не проводиться, оскільки позивач був звільнений судом від їх сплати, а у відповідності до ст. 94 КАС України не передбачено порядку розподілу судових витрат у такому випадку.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 98, 106-163, 181, 185-186 КАС України, ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про визнання дій та рішень посадових осіб незаконними, - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 щодо не направлення рекомендованим листом сторонам виконавчого провадження постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47343361 від 01.09.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4