Справа № 548/509/16-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 р.Справа № 548/509/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Калиновського В.А. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Жданюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 26.05.2016р. по справі № 548/509/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області

про перерахунок пенсії по інвалідності, що настала від захворювань, повязаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС при виконанні обовязків військової служби,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області, та просив: зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, як інваліду 3-ої групи, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.1996 року виходячи з встановленого законом розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з виконанням вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 231-V від 05.10. 2006 року з 01.01.2016 року та зобовязати здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії, як інваліду 3-ої групи, за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.1996 року виходячи з встановленого законом розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з виконанням вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 231- V від 05.10.2006 року починаючи з 01.01.2016 року.

Постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 26.05.2016 року по справі № 548/509/16-а в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 26.05.2016 року по справі № 548/509/16-а позивач подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити, вважає, що судом першої інстанції порушені норми права.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши суддю-доповідача колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 звернувся з заявою до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області з проханням перерахувати йому пенсії (основну державну та додаткову) відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, але відповідач заяву не задовольнив, отже позивач змушений звернутися до суду, оскільки такі дії вважає неправомірними.

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні виходячи з наступного.

ОСОБА_1 віднесений до першої категорії як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії А № 416063, виданого 20.11.2002 року Полтавською обласною державною адміністрацією, наявного в матеріалах справи (а.с. 10).

З 28.11.2005 року позивачу встановлена 3-тя група інвалідності безстроково із зазначенням причини інвалідності захворювання, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено довідкою МСЕК (а.с. 8-9).

09.03.2016 року позивач звернувся з заявою до відповідача з проханням перерахувати йому пенсії (основну державну та додаткову) відповідно до ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком. Управлінням Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області в задоволенні заяви відмовлено, що вбачається зі змісту листа № 2/Л-03 від 22.03.2016 року (а.с. 12).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, визначення соціального захисту потерпілого населення визначено в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-ІІІ, що набрав чинність з 01.01.2015 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зокрема, ст. 50 викладена у такій редакції: «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України», а стаття 54 викладена в такій редакції: «Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання., і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань».

З огляду на викладені положення законодавства, з 01.01.2015 року визначення розмірів пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

На реалізацію даних положень діє постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до п. 11 зазначеної постанови для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС мінімальний розмір пенсії становить: IIІ-ої групи інвалідності 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно з п. 13 вказаної постанови щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: 1) особам, що належать до категорії 1: з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам IIІ-ої групи - 284,7 гривні.

Як роз'яснено в п. 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 95, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України та п. 2 ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Отже, чинним законодавством не передбачено норми щодо обрахунку пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 50% від розміру мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), а вказані виплати проводяться в порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у постанові № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилання позивача на постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 25.03.2009 року по справі № 2-а-20/09/1628, відповідно до якої зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 22.05.2008 року до уваги колегією суддів не беруться, оскільки дія судового рішення закінчується, коли у законодавство, яке регулює пенсійні виплати, вносяться зміни. Зазначена позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Великода проти України», заява № 43331/12. Так, у п. 21 вказаного рішення ЄСПЛ вказав, що Суд вже зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (див. рішення у справах «ОСОБА_2 та інші проти Італії» (Arras and Others v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14.02.2012 року, та «Сухобоков проти Росії» (Sukhobokov v. Russia), заява № 75470/01, п. 26, від 13.04.2006 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем належних доказів відсутності з його боку порушень та протиправності висновків відповідача не надано.

Таким чином відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 26.05.2016р. по справі № 548/509/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_2
Повний текст ухвали виготовлений 01.08.2016 р.