Справа № 804/1717/16
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2016 р.Справа № 804/1717/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. по справі № 804/1717/16

за позовом ОСОБА_1

до Державної судової адміністрації України , Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду

третя особа Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, третя особа - Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не здійснення йому перерахунку заробітної плати з урахуванням підвищених посадових окладів у розмірах визначених ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції від 14.10.2014 р. за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 р. та ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції від 12.02.2015 р. за період з 29.03.2015 р. по 09.09.2015 року; зобовязати Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд здійснити йому перерахунок та нарахування заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та за період з 29 березня 2015 р. по 09 вересня 2015 р. - відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції від 12.02.2015 р., з урахуванням надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи, щомісячної премії та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу та виплати її в повному обсязі, а Державну судову адміністрацію України здійснити організаційне та фінансове забезпечення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду щодо нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. зупинено провадження у адміністративній справі № 804/1717/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, третя особа - Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії до остаточного розгляду та винесення Верховним Судом України рішення в справі № 820/4653/15.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з ухвалою суду мотивує тим, що суд першої інстанції при прийнятті ухвали порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що зупинення провадження в адміністративній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. В даному випадку підстав для зупинення провадження немає.

Просить суд апеляційної інстанції ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. по справі № 804/1717/16 скасувати, направити справу для продовження розгляду. Апеляційну скаргу розглядати за його відсутності.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення цієї справи буде мати значення позиція Верховного Суду України у справі за заявою Державної судової адміністрації України про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 у справі №820/4653/15. Правовою підставою для зупинення провадження суд першої інстанції визначив п.4 ч.2 ст.156 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі: наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Колегія суддів зазначає, що підстави, визначені в п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України є факультативною підставою зупинення провадження. При цьому, іншими причинами є не будь-які обставини, а лише ті, які тимчасово перешкоджають або роблять недоцільним розгляд справи, оскільки за час зупинення можуть з'явитися важливі для справи обставини, неврахування яких може вплинути на законність судового рішення.

При вирішенні питання необхідності зупинення провадження у тій чи іншій справі суд повинен насамперед розв'язати питання, чи можна, не перериваючи судового розгляду, у кожному конкретному випадку встановити істину у справі.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, тобто, мають преюдиціальне значення для даної справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно. Тобто йдеться про те, що суд не може розглянути справу через обмеження своєю юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не будь-які обставини, а лише ті, які перешкоджають подальшому судовому розгляду справи та не можуть бути усунені на даній стадії адміністративного процесу, або роблять недоцільним розгляд справи, оскільки за час зупинення можуть з'явитись важливі для справи обставини, неврахування яких може вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення. Таким чином, інші причини повинні бути зумовлені об'єктивними обставинами.

Матеріалами справи підтверджено, що справа №820/4653/15-а та справа № 804/1717/16 жодним чином не взаємопов'язані між собою, оскільки в них різний суб'єктний склад та предмет спору і його обґрунтування, навіть територіально різні регіони.

Сам лише факт перегляду Верховним Судом України судового рішення у справі № 820/4653/15 не є імперативною підставою для зупинення провадження у даній справі за умови недоведеності як преюдиційного значення справи № 820/4653/15 для справи, що розглядається, так і того, що при розгляді даної справи докази по справі не можуть бути самостійно встановлені безпосередньо даним судом.

У зв'язку з наведеними обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що фактично судом першої інстанції було зупинено провадження у справі лише з огляду на очікування правової позиції Верховного Суду України у справі з подібними правовідносинами, при цьому справи №820/4653/15-а та №804/1717/16 не є пов'язаними.

В той же час, колегія суддів зазначає, що суд має бути незалежним та компетентним і має самостійно застосовувати норми матеріального та процесуального права для належного розгляду відповідної справи за своїм внутрішнім переконанням. При цьому для суду визначено обов'язок розгляду справ у розумні строки.

Колегія суддів зауважує, що у відповідності до ч.1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, приписи чинного законодавства зобов'язують суб'єктів владних повноважень дотримуватись при застосуванні норм права висновків Верховного Суду України, в той час, як суди мають враховувати такі висновки при винесенні судового рішення, а не зупиняти розгляд конкретних справ та чекати висвітлення правової позиції Верховного суду з того чи іншого питання. Більш того, законодавець навіть зазначає, що суди мають право відступати від певних правових позицій з обов'язковим мотивуванням своєї позиції. Вказане є гарантуванням принципів незалежності суддівської влади та верховенства права та дотримання приписів статті 122 КАС України щодо вирішення справи протягом розумного строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів, з урахуванням ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, в зв'язку з чим ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, п. 4 ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. по справі № 804/1717/16 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України , Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду третя особа Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 05.08.2016 р.