Справа № 806/1318/16
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Житомир справа № 806/1318/16

категорія 8.3.11

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Семенюка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №3113-17 від 25.06.2015 р.,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області форми "Ф" № 3113-17 від 25.06.2015 року про призначення грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що прийняте Малинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - Малинська ОДПІ) податкове повідомлення - рішення є незаконним і необґрунтованим, оскільки лише з 01.01.2016 року контролюючий орган мав право нараховувати та стягувати транспортний збір.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.15).

Представник відповідача просив справу розглядати в порядку письмового провадження, щодо задоволення позовних вимог заперечує, з підстав викладених в письмових запереченнях на позов (а.с. 18-19), зазначаючи, що відповідно до норм Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. незалежно від дати придбання, тим паче позивач повністю сплатив суму податкового зобов'язання.

Враховуючи, що прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, потреба заслуховувати свідків чи експертів відсутня, справа розглядається у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки TOYOTA моделі HIGHLANDER, тип легковий універсал В, з об'ємом двигуна 3456, реєстраційний номер НОМЕР_1 2011 року випуску, дата реєстрації 13.03.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САК 520540 (а.с.7).

25 червня 2015 року Малинською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 3113-17, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. (а.с.6).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Підпунктом 7.3 статті 7 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71 (далі - Закон України № 71), яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено транспортний податок.

Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Приписами ст. 265 ПК України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

З огляду на зазначене, об'єктом оподаткування є автомобілі, що використовуються до 5 років.

Суд зазначає, що згідно з п.п.14.1.163 п.14.1 ст.14 ПК України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Відповідно до п. 267.4, 267.5 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з пп. 267.6.1 пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що автомобіль позивача є об'єктом оподаткування транспортним податком, а позивач, як власник даного автомобіля є платником транспортного податку, у якого з часу отримання податкового повідомлення-рішення настав обов'язок сплати даного виду податку у 2015 році.

Твердження позивача стосовно того, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, що податки і збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, суд вважає безпідставними та зазначає наступне.

Підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України визначено, що до місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, в склад якого, відповідно до пп. 265.1.2 п. 265.1 ст.265 ПК України входить транспортний податок.

Згідно п. 10.2 ст. 10 ПК України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору (п. 10.3 ст. 10 ПК України).

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України № 71 рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

На виконання вимог даної норми Малинська міська рада Житомирської області прийняла рішення від 26.01.2015 року "Про встановлення податку на майно (в частині транспортного податку) на 2015 рік в м. Малині" (а.с. 21), яким закріпила механізм справляння та порядок сплати транспортного податку.

Відповідно до підпункту 12.3.5 статті 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Враховуючи положення ст. 7, п.12.3.5 ст.12 ПК України, а також те, що Податковим кодексом встановлені всі обов'язкові елементи транспортного податку, суд вважає за необхідне зазначити, що, в даному випадку, рішення органу місцевого самоврядування не може вплинути на підстави нарахування та обов'язок платника сплатити транспортний податок у 2015 році.

Щодо посилання позивача на п. 4.1.9 ст.4 ПК України, то враховуючи встановлені п. 7.1 ст. 7 ПК України елементи податку, суд зазначає, що Законом України № 71 був введений новий податок (транспортний), а не вносились зміни до будь-яких елементів цього податку пізніше як за шість місяців до початку нового 2015 бюджетного року.

Беручи до уваги викладене та те, що Закон України № 71 на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не був визнаний неконституційним, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 25.06.2015 року № 3113-17 є правомірним, а тому підстави для його скасування відсутні і як наслідок - в позові належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк