Справа № 818/522/16
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 р.Справа № 818/522/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08.06.2016р. по справі № 818/522/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного територіального управління юстиції у Сумській області , Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції

про скасування наказу та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИЛА:

28.04.2016 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, в якому просив визнати протиправним і скасувати наказ № 778/04 "Про звільнення ОСОБА_1." від 29.03.2016 року та поновити ОСОБА_1 на посаді старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 08.06.2016 року по справі № 818/522/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про визнання протиправними дій, скасування наказу та поновлення на посаді задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 778/04 від 29.03.2016 року "Про звільнення ОСОБА_1.".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.

Головне територіальне управління юстиції у Сумській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08.06.2016 року по справі № 818/522/16, відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначило, що постанову винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

25.07.2016 року апелянтом було подано клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з відсутністю коштів для забезпечення фінансування відрядження свого представника.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні вищезазначеного клопотання, оскільки відсутність коштів для неприбуття у судове засідання не є поважною причиною.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.01.2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Сумського МУЮ.

29.03.2016 року Наказом № 778/04 "Про звільнення ОСОБА_1." позивача звільнено із займаної посади у зв'язку із припиненням державної служби відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України "Про державну службу" за порушення Присяги державного службовця, передбаченої статтею 17 Закону України "Про державну службу".

Підставами для винесення наказу про звільнення вказано акт про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1, подання виконуючого обов'язки заступника начальника Сумського МУЮ начальника Зарічного ВДВС ОСОБА_2.

Не погодившись із вищезазначеними діями відповідача, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ ГТУЮ у Сумській області № 778/04 від 29.03.2016 року "Про звільнення ОСОБА_1." є протиправним, у зв'язку з чим ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Сумського МУЮ.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача та у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено колегією суддів, що на підставі наказу начальника ГТУЮ у Сумській області від 16.03.2016 року за № 114/06 "Про проведення службового розслідування" з 16.03.2016 року по 25.03.2016 року була проведена службова перевірка.

Метою проведення службового розслідування стала необхідність з'ясування чи мав місце факт недодержання законодавства про державну службу в частині неухильного виконання Конституції, законів та інших нормативно-правових актів України, невиконання або неналежного виконання державним службовцем службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що заподіяло значну матеріальну шкоду громадянинові, антикорупційного законодавства, ознак кримінальних правопорушень в діях старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_1

За результатами службового розслідування було складено Акт від 29.03.2016 року.

Із вказаного Акту службового розслідування вбачається, що при проведенні перевірки за даним фактом ОСОБА_2 встановлено, що на адресу відділу управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Сумській області 17.02.2016 року надійшли 2 постанови від 25.12.2015 року про звільнення майна з-під арешту та припинення розшуку, підписані старшим державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_3 та затверджена в.о. начальника ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_2 і печаткою ВДВС Сумського МУЮ. Оглядом фотокопії даної постанови встановлено, що підпис на постанові та на супровідному листі, ОСОБА_2, на його думку, не належить. Також, з пояснення ОСОБА_3 вбачається, що проставлений у постанові підпис державного виконавця ОСОБА_3., також, їй не належить. З викладеного вбачається, що постанови від 25.12.2015 року про звільнення майна з-під арешту та припинення розшуку автомобілю HYUNDAI SANTA FE, н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, містять ознаки службової підробки та стали підставою для перереєстрації даного транспортного засобу на іншу особу, що спричинило значну матеріальну шкоду та порушення прав стягувачів по виконавчим провадженням відносно ОСОБА_4

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади стало відомо, що операції по вилученню обтяження даного транспортного засобу здійснено державним виконавцем ОСОБА_5. 19.02.2016 року. Службовий кабінет ОСОБА_5 - 205, в якому разом з нею працюють старші державні виконавці ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Для з'ясування, чи мав місце факт недодержання законодавства про державну службу в частині неухильного виконання Конституції та законів України ОСОБА_1, відібрано пояснення у працівників Зарічного ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_6 Крім того, відібрані пояснення від ОСОБА_5, яку звільнено із займаної посади 29.02.2016 року та ОСОБА_3 - головного спеціаліста відділу організації та контролю за виконанням рішення Управління ДВС ГТУЮ у Сумській області. Оглянуто матеріали виконавчих проваджень №47438285, №33744075, №37532813 з примусового виконання виконавчих документів відносно ОСОБА_4, журнали розносної книги для місцевої кореспонденції. Крім цього, сформовано повні відомості дій користувачів ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за період з 25.12.2015 року по 17.03.2016 року; витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади відносно боржника ОСОБА_4 та витяги щодо вчинених відносно майна ОСОБА_4 дій у даному реєстрі.

При проведенні службового розслідування встановлено, що на адресу відділу управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Сумській області 17.02.2016 року надійшли 2 постанови від 25.12.2015 року про звільнення вищевказаного майна з-під арешту та припинення розшуку автомобілю HYUNDAI SANTA FE, н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4. Постанови підписані старшим державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_3, яка на той час працювала у даному відділі, та затверджена підписом в.о. начальника ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_2 і печаткою ВДВС Сумського МУЮ.

По факту винесення та направлення даних постанов до відділу управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Сумській області у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витребувані пояснення.

В поясненнях зазначено, що підписи в даних постановах їм не належать, постанови ОСОБА_3 не виносила, ОСОБА_2 не затверджувались. Крім того, згідно журналу розносної книги для місцевої кореспонденції вказані постанови зареєстрованими не значаться.

З метою з'ясування правових наслідків вищевказаних постанов від 25.12.2015 року в.о. начальником Зарічного ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_2 на адресу відділу управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Сумській області 16.03.2016 року направлено запит з проханням повідомити особу, на яку зареєстровано на даний час автомобіль HYUNDAI SANTA FE, н.з. НОМЕР_1. На зазначений запит цього ж дня отримано відповідь про те, що вищевказаний автомобіль знято з розшуку 17.02.2016 року на підставі постанови про зняття з розшуку ВП №37532813 від 25.12.2015 року та постанови про звільнення майна боржника з-під арешту ВП №33744075 від 25.12.2015 року, видані старшим державним виконавцем ОСОБА_3. Станом на 16.03.2016 року зазначений автомобіль перереєстровано на гр. ОСОБА_7, н.з. НОМЕР_2.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади відносно боржника ОСОБА_4 встановлено, що 19.02.2016 року державним виконавцем Зарічного ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_5 у даному Реєстрі вилучено обтяження №12834830, №15332887 на підставі заяв про реєстрацію змін обтяження рухомого майна № 300,301 від 19.02.2016 року (заяви підписані державним виконавцем ОСОБА_5. за допомогою електронного цифрового підпису о 15-33 та 15-31 години відповідно). Вказані арешти накладені на майно боржника ВДВС Сумського МУЮ по ВП №33744075 (перебуває на виконанні у старшого державного виконавця ОСОБА_6.) та ВП №47438285 (перебувало на виконанні у старшого державного виконавця ОСОБА_13.).

Підставою для вилучення обтяження №12834830 зазначено постанову про звільнення майна з-під арешту №33744075 від 19.02.2016 року.

Підставою для вилучення обтяження №15332887 зазначено постанову про закінчення виконавчого провадження №47438285 від 01.02.2016 року. Оглядом даних виконавчих проваджень встановлено, що вказані постанови відсутні. Крім того, в.о. начальника Зарічного ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_2 про їх існування не відомо. Також, встановлено, що виконавче провадження №47438285 завершено 05.05.2015 року.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за період з 25.12.2015 року по 17.03.2016 року старшим державним виконавцем ОСОБА_1 здійснено перегляд виконавчих проваджень відносно ОСОБА_4 15.02.2016 року, 18.02.2016 року, 19.02.2016 року (о 15-20 годин). Державним виконавцем ОСОБА_5. перегляд даних виконавчих проваджень здійснено 11.01.2016 року. При цьому, виконавчі провадження відносно ОСОБА_4 ні у державного виконавця ОСОБА_5., ні у старшого державного виконавця ОСОБА_1 (що підтверджується його поясненням) не перебувають.

Згідно відповіді на запит управління поліції охорони у Сумській області 19.02.2016 року кабінет № 205, в якому працюють державні виконавці ОСОБА_5., ОСОБА_1 та ОСОБА_6. поставлено на сигналізацію о 15-59 години під паролем ОСОБА_6

Згідно пояснення ОСОБА_5, яку звільнено із займаної посади 29.02.2016 року, заяви про вилучення обтяжень у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 19.02.2016 року, а також постанови про звільнення майна з-під арешту та зняття транспортного засобу з розшуку від 25.12.2015 року не створювались нею та електронно-цифровим підписом не засвідчувались. Також, у поясненні зазначено, що виконавчі провадження відносно ОСОБА_4 у неї на виконанні не перебували, її паролі доступу до інформаційної мережі Міністерства юстиції України були відомі ОСОБА_1, з роботи пішла 19.02.2016 року приблизно о 15-10, ключ від реєстрів залишився у її комп'ютері.

Згідно пояснення ОСОБА_6 постанови про звільнення майна з-під арешту та зняття транспортного засобу з розшуку від 25.12.2015 року нею не виносились, на виконанні у ОСОБА_6 перебувало до 11.03.2016 року виконавче провадження №33744075 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Сведбанк". З роботи пішла 19.02.2016 року приблизно о 15-10 разом з ОСОБА_5, в кабінеті залишався старший державний виконавець ОСОБА_1 З пояснення вбачається, що код від кабінету могли знати колеги по кабінету (ОСОБА_5 та ОСОБА_1.).

Згідно пояснення старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_1 у нього на виконанні виконавчих проваджень відносно ОСОБА_4 не перебуває. Виконавче провадження ВП №37532813 про стягнення коштів з ОСОБА_4 на користь ТОВ "Мрія" згідно пояснення ОСОБА_1 лише обліковується за ним в ЄДРВП, дане виконавче провадження перебувало у нього на виконанні до 20.02.2014 року, після чого передано державному виконавцю ОСОБА_14., що підтверджується актом прийому-передачі від 20.02.2014 року, який наявний у матеріалах виконавчого провадження.

У своїх поясненнях на адресу начальника Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_8 від 21.03.2015 року, ОСОБА_1 зазначив, що обтяження на рухоме майно боржника ОСОБА_4 19.02.2016 року вилучені саме ним на прохання особи, прізвища якого він назвати не може, бо його переконували, що борги ОСОБА_4 відносно ТОВ "Мрія" та ПАТ "Сбедбанк" повністю погашені. Державні виконавці ОСОБА_6., ОСОБА_5., а також в.о. начальника Зарічного ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_2, з пояснень ОСОБА_1, не мають жодного стосунку до зняття вищевказаних обмежень з майна ОСОБА_4

Разом з тим, в поясненнях від 17.03.2016 року, наданих позивачем на адресу голови комісії з службового розслідування ОСОБА_9, ОСОБА_1 повністю заперечував свою причетність до зняття обтяжень на рухоме майно ОСОБА_4, що також підтвердив в своїх поясненнях в ході судового розгляду справи, зазначивши при цьому, що пояснення від 21.03.2015 року були написані ним під тиском безпосереднього керівника.

Однак, за результатами службового розслідування було зроблено висновок, що ОСОБА_1 під паролем ОСОБА_5 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна з використанням електронного цифрового підпису останньої здійснено вилучення обтяжень рухомого майна ОСОБА_4

Колегія суддів відхиляє доводи, викладені в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

В якості правової підстави для звільнення в оскаржуваному наказі зазначено пункт 6 частини 1 ст. 30 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент прийняття оскарженого наказу). Даною нормою передбачено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі, зокрема, відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

В свою чергу, у частині другій статті 14 Закону України "Про державну службу" (далі Законі N 3723-XII) законодавець визначив ще два додаткові заходи дисциплінарного впливу для державних службовців, вказавши, що крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України (стаття 147 КЗпП), можуть застосовуватися попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Таким чином, законодавець навів вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані до державних службовців, а також підстави припинення державної служби.

Разом з тим порядок застосування таких заходів впливу у Законі N 3723-XII не передбачено. Натомість порядок застосування дисциплінарних стягнень, у тому числі звільнення, врегульовано у КЗпП (стаття 149).

У частині другій статті 17 Закону N 3723-XII наведено текст присяги державного службовця такого змісту: "Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки".

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Отже, і порушення Присяги, і дисциплінарне правопорушення може бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби. Таким чином, припинення державної служби у зв'язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність державних службовців можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення державним службовцем достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень. Звільнення за порушення присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Тобто, звільнення за порушення присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 травня та 4 червня 2013 року (NN 21-403а12, 21-167а13 відповідно).

Разом з тим, в результаті системного аналізу матеріалів справи, а також матеріалів службового розслідування, колегія суддів дійшла висновку про те, що такі докази не можуть безумовно свідчити про вчинення саме ОСОБА_1 дій з вилучення записів про обтяження рухомого майна ОСОБА_4

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Колегія суддів зазначає, що висновки службового розслідування ґрунтуються, в основному, на поясненнях ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які також були допитані в судовому засіданні в суді першої інстанції під час розгляду справи 30.05.2016 року в якості свідків та підтвердили надані раніше пояснення, однак зазначені особи в своїх поясненнях лише припускають, що вилучення записів про обтяження рухомого майна ОСОБА_4 міг здійснити ОСОБА_1, використовуючи їх коди доступу, оскільки вони не були свідками безпосереднього вчинення останнім таких дій.

Стосовно доводів того, що згідно витягів з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за період з 25.12.2015 року по 17.03.2016 року старшим державним виконавцем ОСОБА_1 здійснено перегляд виконавчих проваджень відносно ОСОБА_4 15.02.2016 року, 18.02.2016 року, 19.02.2016 року (о 15-20 годин), колегія суддів зазначає, що вони не вказують на вчинення позивачем дій по вилученню записів про обтяження рухомого майна ОСОБА_4

Окрему увагу варто звернути на те, що в.о. начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області 21.03.2016 року звернувся до начальника Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Сумській області із повідомленням про кримінальне правопорушення за фактами службового підроблення. Підставою для звернення із таким повідомленням послугували викладені вище обставини.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що станом на день прийняття оскарженого наказу, результати розгляду зазначеного повідомлення про злочин відсутні. При цьому рішення компетентних державних органів за результатами розгляду зазначеного повідомлення про вчинення злочину мало бути обов'язково враховано при проведенні службового розслідування відносно ОСОБА_1 Натомість будь-які висновки комісії з проведення службового розслідування без врахування результатів розгляду зазначеного повідомлення про злочин є передчасними.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ ГТУЮ у Сумській області № 778/04 від 29.03.2016 року "Про звільнення ОСОБА_1." є протиправним, у зв'язку з чим ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Сумського МУЮ.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 08.06.2016 року по справі № 818/522/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08.06.2016р. по справі № 818/522/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Чалий І.С. Пянова Я.В.
Повний текст ухвали виготовлений 01.08.2016 р.