Справа № 192/136/16-а(2-а/192/2/16)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2016 рокусправа № 192/136/16-а(2-а/192/2/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, третя особа: Відділ Держгеокадастру у Солонянському районі Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії ,-

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області сьомого скликання третьої сесії, які полягають у винесенні протиправного рішення №17-3/VII від 24.12.2015р. та скасувати рішення Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 24.12.2015р. №17-3/VII «Про дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1.» сьомого скликання третьої сесії; зобов'язати Солонянську селищну раду Солонянського району Дніпропетровської області сьомого скликання винести рішення, яким дозволити розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості площею 0,7511 га для комерційного використання за цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 р. відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не здійснення повного та всебічного розгляду справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову суду, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно договору дарування від 28 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих В.М. за реєстровим №3925, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна будівлі хлібокомбінату загальною площею 988,5 кв.м, який розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,7511 га кадастровий номер НОМЕР_1. Право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна зареєстровано приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих В.М. згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.11.2013 року за індексним номером 13588327.

Рішенням №17-47/VI Солонянської селищної ради шостого скликання сорок сьомої сесії від 22.12.2014 року було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 на підставі наданої нею заяви, а 09.07.2015 року відповідачем було винесено рішення про внесення змін до рішення селищної ради від 22.12.2014 року №17-47/VI в частині цільового використання земельної ділянки для комерційного використання.

ОСОБА_1, 19.11.2015 року, звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

На підставі поданої заяви Солонянською селищною радою було винесено рішення від 24.12.2015 року № 17-3/VII «Про дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1.», яким вирішено дати дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,7329 га.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване позивачем рішення Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області сьомого скликання третьої сесії №17-3/VII від 24.12.2015р. є правомірним, а тому не підлягає скасуванню, у зв'язку з чим також не підлягають задоволенню і вимоги про зобов'язання винести рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою з зазначенням конкретної площі в розмірі 0,7511 га.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

В силу п.34 ч.1 ст.26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти.

До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Відповідно до ст. 7, 16, 21 Закону України "Про оренду землі" особі, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 126 ЗКУ виключно договір оренди, а не будь-який інший договір, є правовстановлюючим документом, що підтверджує право оренди земельної ділянки. Виходячи з цього договір дарування об'єкта нерухомості позивачу не підтверджує оренду земельної ділянки, на якій розташоване отримане у власність нерухоме майно, а лише надає право на укладення договору оренди земельної ділянки у встановленому законом порядку та припиняє договір оренди земельної ділянки для попереднього власника об'єкта нерухомості.

Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу, права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди), шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Земельна ділянка, щодо якої позивачкою подана заява про укладання договору оренди не підлягає продажу на земельних торгах, оскільки на ній розташовані об'єкти нерухомого майна, отримані нею у власність на підставі договору дарування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Як зазначалося, земельна ділянка, на яку претендує позивачка підпадає під визначення земельних ділянок, передбачених ч. 2 ст. 134 ЗК України, оскільки на ній розташоване нерухоме майно, належне позивачці на праві власності.

Так, відповідно до положень ст. 123 ЗК України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Отже рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом оскарження прийнято у відповідності до положень ст. 123 ЗК України.

В Протоколі засідання комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища 3 сесії 7 скликання від 24.12.2015 року, визначено, що у зв'язку з можливим проведенням реконструкції будівлі складу по АДРЕСА_2 виникає необхідність перенесення тимчасових споруд для підприємницької діяльності, що розташовані перед фасадом складу по вул.Гагаріна, переміщення яких можливе на територію колишнього хлібзаводу, АДРЕСА_1.; в зв'язку з тим, що рішення селищної ради №17-47/VI від 22.12.2014р. не виконується - проект не розробляється, не затверджується, орендна плата не сплачується за 2015 рік, зменшити площу ділянки на 182 кв. метри для резервування місць розміщення ТС з вул.Гагаріна (район бази №26).

Крім того, з наданої до цього протоколу схеми вбачається, що зменшення розміру земельної ділянки, яка перебувала в оренді попереднього власника нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, не змінило розміру земельної ділянки під фактично розташованими об'єктами нерухомості. Зменшення розміру земельної ділянки відбулося по лінії огорожі існуючого об'єкту нерухомості.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність доказів факту виконання попереднього рішення Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 22.12.2014 року №17, а також виходячи з дискреційності повноважень відповідача у спірних правовідносинах, щодо визначення розміру земельної ділянки, що передається у користування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності винесеного відповідачем спірного рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо переходу права користування земельною ділянкою, у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно є безпідставними та не приймаються судом апеляційної інстанції, з огляду на викладені вище положення ст.7 закону України "Про оренду землі", договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

З цих же підстав, не приймаються посилання на рішення Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 20.02.2013 року, як на продовження строку дії договору оренди з попереднім власником, яке між тим не відповідає передбаченому законом порядку поновлення строку договору оренди, яке відбувається шляхом укладання додаткової угоди.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про правомірність рішення Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 24.12.2015р. №17-3/VII. «Про дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1.» є обґрунтованим.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 01.08.2016 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим