Справа № 343/1228/15-а
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1228/15-а
Провадження №: 2-а/0343/69/15
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2,

представника позивача-Чопей О.С.,

представника відповідача -ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про визнання дій та бездіяльності неправомірними і зобов"язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом, в якому просять визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні їм пенсій по втраті годувальника за нормами ч.10 ст. 37 Закону України «Про державну службу»; зобовязати управління ПФУ в Долинському районі Івано-Франківської області перевести ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з пенсії по інвалідності на пенсію у звязку з втратою годувальника за нормами ч. 10 ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків на двох від суми середньомісячного заробітку померлого годувальника, згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації у Івано-Франківській області від 30.01.2015 року № 38, виплату даної пенсії розпочати з часу звернення до управління ПФУ, з 22.12.2014 року; зобовязати управління ПФУ в Долинському районі Івано-Франківської області призначити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію у звязку з втратою годувальника за нормами ч. 10 ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків на двох від суми середньомісячного заробітку померлого годувальника, згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації у Івано-Франківській області від 30.01.2015 року № 38, виплату даної пенсії розпочати з часу смерті ОСОБА_6, з 14.12.2014 року; стягнути з Державного бюджету України на їхню користь понесені судові вирати; постанову суду звернути до негайного виконання.

В обгрунтування заявлених вимог вказали, що вони являються дружиною та сином померлого 14.12.2014 року ОСОБА_6, який працював на посаді народного судді Долинського районного суду з 26.01.1981 року, а з 02.07.1982 року по 01.08.2000 рік -на посаді голови цього ж суду та був звільнений на підставі заяви про відставку, про що свідчить постанова Верховної Ради України від 13.07.2000 року. З часу звільнення з посади голови Долинського районного суду Івано-Франківської області по день смерті ОСОБА_6 отримував щомісячне довічне грошове утримання відповідно до ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» та мав право на пенсію відповідно до цього Закону, а тому вони відповідно до ЗУ «Про державну службу» мають право на пенсію у зв"язку з втратою годувальника, так як являються непрацездатними членами його сімї: вона, ОСОБА_4, досягла пенсійного віку та являється інвалідом 3 групи довічно та він, ОСОБА_5, навчається на 4 курсі денної форми навчання Харківського національного економічного університету ім. Семена Кузнеця.

Після смерті ОСОБА_6, вони звернулися до управління ПФУ в Долинському районі Івано-Франківської області із заявами про: перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника та призначення пенсії у звязку з втратою годувальника відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу».

21.04.2015 року кожен окремо отримав відповідь. Зокрема у відповіді, адресованій ОСОБА_4 на заяву від 22.12.2014 року, їй було повідомлено про прийняття відповідачем рішення про відмову в переході із пенсії по інвалідності на пенсію у звязку із втратою годувальника, мотивуючи тим, що здійснити такий перехід буде можливим лише після внесення відповідних змін до нормативно- правових актів, а у разі незгоди з таким рішенням рекомендовано звернутися до суду.

В отриманій відповіді на імя ОСОБА_5, відповідачем прийнято рішення про призначення пенсії по втраті годувальника, але відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі меншому, ніж визначеному положеннями ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» та ЗУ «Про державну службу». Вказано, що здійснити обчислення пенсії у звязку з втратою годувальника йому, як члену сімї померлого судді у відставці з суддівської винагороди буде можливим лише після внесення відповідних змін до нормативно-правових актів, а у разі незгоди з таким рішенням рекомендовано звернутися до суду.

З такими рішеннями управління Пенсійного фонду України вони не згідні, вважають їх незаконними та протиправними, а тому виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача управління ПФУ в Долинському районі ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав заперечення, в яких зазначив, що померлий ОСОБА_6 (суддя у відставці) отримував щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», мав право на пенсію відповідно до Закону, тому непрацездатні члени його сім'ї, визначені статтею 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника згідно із Законом України «Про державну службу».

Водночас, механізм визначення розміру заробітної плати для обчислення пенсій відповідно до Закону встановлено постановою КМУ від 31.05.2000 №665, згідно з п. 3 якої посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом, враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії.

Оплата праці суддів урегульована статтею 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою визначено, що судді отримують суддівську винагороду, яка складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Міністерство соціальної політики України листом від 13.06.2012 №6470/0/14-12/039 погодилось з пропозицією Пенсійного фонду України щодо необхідності врегулювання на законодавчому рівні питання обчислення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» суддям у відставці із суддівської винагороди, передбаченої ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи викладене, здійснити перехід на пенсію у звязку з втратою годувальника членам сім'ї померлого судді у відставці з суддівської винагороди буде можливим лише після внесення відповідних змін до нормативно-правових актів, в звязку з чим проти позову заперечив та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 отримує пенсію, як інвалід 3 групи загального захворювання довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії ААЖ № 405907 від 22.09.2011 року; позивач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно копії довідки № 178/2015 від 30.05.2015 року, навчається на 4 курсі денної форми навчання Харківського національного економічного університету імені ОСОБА_7.

Згідно копії свідоцтва про одруження серії ІІ № 250357 від 18.11.1977 року позивач ОСОБА_4 перебувала у шлюбі із ОСОБА_6 з 18.11.1977 року.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії І-НМ № 281573 від 30.06.1994 року його батьками являються ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НМ № 197130 від 15.12.2014 року, ОСОБА_6 помер 14.12.2014 року.

Як вбачається з довідки № 38 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», виданої 30.01.2015 року Територіальним управлінням державної судової адміністрації Укоаїни в Івано-Франківській області ОСОБА_4, вдові ОСОБА_6 про те, що він справді працював в Долинському районному суді на посаді голови суду. Сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року-єдиний внесок на загальнообов"язкове державне соціальне страхування, становить-18270, 00 грн.

Про те, що ОСОБА_6 працював на посаді народного судді Долинського районного суду з 26.01.1981 року, а з 02.07.1982 року по 01.08.2000 рік -на посаді голови Долинського районного суду та був звільнений на підставі заяви про відставку свідчить копія його трудової книжки.

Згідно копії постанови Верховної Ради України № 1897-ІІІ від 13.07.2000 року суддю і голову Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 звільнено з посади в звязку з поданням заяви про відставку.

За змістом ст. 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справ з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із положеннями абзацу 22 ст.1 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»як пенсії розуміють щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім"ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 9 цього Закону одним із видів пенсійних виплат є пенсія у зв"язку із втратою годувальника.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області із заявою, в якій просила перевести її з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника згідно із ст. 37 ЗУ «Про державну службу». Як вбачається з відповіді № 1988/03 від 21.04.2015 року управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області зазначило, що здійснити перехід на пенсію у звязку з втратою годувальника їй, як члену сімї померлого судді у відставці з суддівської винагороди буде можливим лише після внесення відповідних змін до нормативно-правових актів.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області із заявою про призначення йому пенсії у звязку з втратою годувальника відповідно до ст. 37 «Про державну службу». Проте з відповіді № 1987/03 від 21.04.2015 року управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області вбачається, що здійснити обчислення пенсії у звязку з втратою годувальника йому, як члену сімї померлого судді у відставці з суддівської винагороди буде можливим лише після внесення відповідних змін до нормативно-правових актів. На даний час йому призначено пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника передбачені статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1У від 09.07.2003 року, у частині 2 якої встановлено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; діти, які навчаються за денною формою навчання у вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

На підставі наведених вимог законодавства позивачі мають право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, як дружина, яка перебувала на утриманні свого чоловіка та сама отримує пенсію та син (дитина), який навчається на денній формі у вищому навчальному закладі до досягнення ним 23-річного віку.

Суд не погоджується з твердження відповідача відносно того, що виплачувати та перейти на інший вид пенсії у звязку з втратою годувальника згідно ЗУ «Про державну службу» буде можливе тільки після внесення відповідних змін до нормативно-правових актів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 43 ЗУ «Про статус суддів», який був чинним на час призначення пенсії померлому ОСОБА_6, судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачувалась пенсія на умовах, передбачених статтею 37 ЗУ "Про державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Відповідно до ч.8 ст.43 ЗУ «Про статус суддів» передбачалась можливість виплати судді пенсії на загальних підставах, тобто згідно із ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»-тільки в разі припинення його відставки.

Аналіз ст.43 ЗУ «Про статус суддів», норм законів «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про державну службу» свідчить про те, що ст. 43 ЗУ «Про статус суддів» встановлено можливість вибору суддею, який пішов у відставку та має не менш ніж 20-річний стаж суддівської роботи, одного з двох варіантів соціального забезпечення за настання юридичного факту (оформлення виходу у відставку)- отримання пенсії з урахуванням віку та стажу роботи на умовах, визначених ст. 37 ЗУ «Про державну службу», або неоподаткованого щомісячного довічного грошового утримання у відповідних відсотках (від 80 до 90-залежно від стажу роботи на посаді судді) від заробітної плати працюючого на аналогічній посаді судді.

Таким чином, це дає підстави стверджувати, що пенсія за віком, про яку йдеться в ст.37 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та довічне грошове утримання є різними поняттями, проте однаковими за своєю правовою природою і ототожнювати їх в контексті ст.37 є вірним.

З наведеного вбачається, що нормами вказаних вище законів передбачено спеціальний порядок призначення пенсії суддям у відставці враховуючи особистий порядок державного захисту суддів та їх сімей. Законодавство, яке регулювало правові питання призначення пенсії суддям у відставці, чітко вказує, що пенсія призначається на умовах Закону України «Про державну службу».

Так, відповідно до вимог ч.11 ст. 37 Закону України «Про державну службу», право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених ч.10 цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з урахуванням особливостей призначення пенсії судді у відставці, яке регулюється спеціальним законодавством, непрацездатні члени сім'ї померлого ОСОБА_6 мають право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, таке право їм гарантовано безпосередньо Конституцією України та вимогами вищезазначеного законодавства.

Відповідно до ч.1 та 3 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Зважаючи на те, що позивачі, будучи непрацездатними членами сімї померлого судді у відставці (годувальника), знаходились на повному його утриманні, одержували від нього допомогу, що було для них постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 має право за бажанням перейти з пенсії по інвалідності на пенсію у звязку з втратою годувальника, а ОСОБА_5 на призначення пенсії у звязку з втратою годувальника, передбачених ст. 37 ЗУ «Про державну службу». А тому рішення відповідача про можливість призначення та переведення на вказаний вище вид пенсій лише після внесення відповідних змін до нормативно-правових актів являються протиправними та таким, що не відповідають вимогам законодавства України.

Згідно зі ст. 94 КАСУ, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Судом встановлено, що позивачами при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 146,16 грн (73,08 грн.+ 73,08 грн.=146,16 грн.). Відповідно до Закону України «Про судовий збір» з державного бюджету України підлягає стягненню на користь позивачів витрати по сплаті судового збору в сумі 146, 16 грн.

На підставі викладеного та ст. 46 Конституції України, ст. ст.37 Закону України "Про державну службу" ст. 43 ЗУ «Про статус суддів», ст.ст.9,36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пенсій по втраті годувальника за нормами ч.10 ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано- Франківської області перевести ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з пенсії по інвалідності на пенсію у звязку з втратою годувальника за нормами ч. 10 ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків на двох від суми середньомісячного заробітку померлого годувальника, згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації у Івано-Франківській області від 30.01.2015 року № 38, виплату даної пенсії розпочати з 22.12.2014 року, з часу звернення до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано- Франківської області.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано- Франківської області призначити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію у звязку з втратою годувальника за нормами ч. 10 ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків на двох від суми середньомісячного заробітку померлого годувальника, згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації у Івано-Франківській області від З0.01.2015 року № 38, виплату даної пенсії розпочати з 14.12.2014 року, з часу смерті годувальника до досягнення ОСОБА_5 23 років, тобто до 29.06.2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 понесені судові витрати у розмірі 146,16 гривень.

Постанову суду у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подано до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною постанови через Долинський районний суд.

Суддя: