Справа № 813/2423/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року справа № 813/2423/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Єдинак Г.Б.

за участі представника:

від відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації України в Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату зробітної плати,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації України в Львівській області у якому просить:

- визнати дії ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації України у Львівській області протиправними в частині не нарахування та невиплати заробітної плати за період з 26.10.2014 по 28.03.2015 року включно відповідно до статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції з 26.10.2014); за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року включно відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»); за період з 09.09.2015 року по 31.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 644 від 02.09.2015 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» (Додаток 47 до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268);

- зобовязати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Львівській області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати за період з 26.10.2014 по 31.12.2014 року включно відповідно до статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції з 26.10.2014); за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року включно відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»); за період з 09.09.2015 року по 31.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 644 від 02.09.2015 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» (Додаток 47 до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268) в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо).

Ухвалою від 13.07.2016 року відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 26.01.2012 року та по теперішній час працює в Галицькому районному суді м. Львова, з 10.02.2014 року працює на посаді помічника судді. Всупереч ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 26.10.2014) та ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 644 від 02.09.2015 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» (Додаток 47 до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268) за період з 26.10.2014 по 28.03.2015 та за період з 29.03.2015 по 08.09.2015, за період з 09.09.2015 року по 31.12.2015 року відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата в належному розмірі, встановленому вказаними законодавчими актами.

Позивач у судове засідання не прибула, у позовній заяві просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації України в Львівській області, проти позову заперечила повністю. У письмових заперечення на позов вказала, що підставою для відмови у здійсненні нарахування та виплати заробітної плати є відсутність бюджетного фінансування та механізму при здійсненні нарахування та виплати заробітної плати позивачу, позаяк, не приведення Кабінетом Міністрів України нормативно-правових актів у відповідність до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") на період спірних правовідносин унеможливлювало виплату заробітної плати у визначеному законами України розмірі. Наведені положення дають підстави для висновку, що ТУ ДСА України в Львівській області не наділена правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості здійснювати перерахунок посадового окладу позивачу та виплату заробітної плати у відповідному розмірі. Враховуючи вищенаведене ТУ ДСА в Львівській області діяла на підставі та в межах, що передбачені Конституцією та Законами України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Суд встановлено, що позивач з 26.01.2012 року призначена на посаду секретаря судових засідань, з 10.02.2014 року працює на посаді помічника судді Галицького районного суду м. Львова та має 10 ранг державного службовця з 22.02.2016 року, що підтверджується копією трудової книжки наявної в матеріалах справи.(а.с 9-10).

23.05.2016 працівники апарату Галицького районного суду м. Львова в тому числі і позивач звернулися із колективним листом вих.. № 1/70/2016 до Голови ДСА України, Начальника ТУ ДСА України в Львівській області з проханням здійснити перерахунок заробітної плати за період з 26.10.2014 по 28.03.2015 включно, відповідно до абз. 2 ч.1 статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про прокуратуру») за період з 29.03.2015 по 08.09.2015, відповідно до абз.2 ч.1 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») та за період з 09.09.2015 по 31.12.2015 виходячи з посадового окладу 0, 4 від місячного посадового окладу судді місцевого суду без 50 відсоткового зменшення, з врахуванням фактично виплаченої заробітної плати. (а.с. 11-13).

Листом № 02-131341/16 від 06.07.2016 ТУ ДСА України в Львівській області повідомило про те, що територіальне управління здійснено нарахування та виплату заробітної плати з дотриманням чинного законодавства, підстав для проведення перерахунку заробітної плати за періоди зазначені у листі відсутні. (а.с.16).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII), яким внесено зміни до ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI (далі Закон № 2453- VI), зокрема, передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Абзацом другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 розділу XIII Закону № 1697-VII Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом №2453-VI.

З 28 березня 2015 року Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VІІІ (далі Закон № 192-VIII) затверджено нову редакцію Закону №2453-VI, статтею 147 якого встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, ДСА, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону №192 Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Наведене узгоджується із положеннями частин сьомої, восьмої статті 33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII Про державну службу (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 3723-XII), згідно з якими умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Аналогічні положення закріплено також частиною другою ст. 8 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР "Про оплату праці" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 108/95-ВР), яка передбачає, що умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом (ст. 13 Закону №108/95-ВР).

За правилами статті 142 Закону № 2453-VІ (у редакції до 28 березня 2015 року) фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює, зокрема, ДСА. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (далі - БК) (стаття 143 Закону № 2453-VІ). Аналогічні правила закріплені і у статтях 145, 146 Закону № 2453-VІ у редакції з 28 березня 2015 року.

З 1 січня 2015 року пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ Про Державний бюджет України на 2015 рік (далі - Закон № 80-VІІІ) визначено, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144 Закону № 2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13 березня 2015 року установлено, що норми і положення Закону № 2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На час виникнення спірних відносин схема посадових окладів працівників апарату суду була закріплена постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів (далі - постанова № 268), зокрема Додатком 47, який залишався незмінним до 9 вересня 2015 року. Отже, Кабінет Міністрів України покладені на нього абзацом другим підпункту 1 пункту 13 розділу XIII Закону № 1697-VII та підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону № 192-VІІІ обов'язки щодо приведення його нормативно-правових актів у відповідність із цими законами у тримісячний строк не виконав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" та затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевого загального суду, відповідно до якої посадовий оклад помічника судді становить 0,4 місячного посадового окладу судді місцевого суду. Однак в примітці до додатку 47 постанови зазначено, що у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду."

Згідно з частинами першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої ст. 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Ураховуючи наведене, оскільки з 26 жовтня 2014 року по 9 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови № 268 щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а законами України від 16 січня 2014 року № 719-VІІ Про Державний бюджет України на 2014 рік та № 80-VІІІ видатки на реалізацію положень абзацу другого частини першої статті 144 Закону № 2453-VІ, частини першої статті 147 Закону № 2453-VІ (у редакції з 28 березня 2015 року) не передбачено, відповідач як розпорядник бюджетних коштів не мав правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 12.07.2016 (№21-1726а16) та від 13.07.2016 по справі №820/4653/16.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином та з урахуванням наведеного правового висновку Верховного Суду України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації в Львівській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2, заробітної плати за період з 26.10.2014 по 28.03.2015 року включно відповідно до статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції з 26.10.2014); за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року включно відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»); за період з 09.09.2015 року по 31.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 644 від 02.09.2015 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» (Додаток 47 до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268) та відсутності підстав для зобов'язання Територіальне управління Державної судової адміністрації в Львівській області здійснити перерахунок заробітної плати згідно з заявленими вимогами.

Враховуючи вищенаведене, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації України в Львівській області області, визнання протиправними дій, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату зробітної плати, не підлягає задоволенню.

Правила ст. 94 КАС України не застосовуються, оскільки судовий збір позивачем не сплачувався.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 08.08.2016 року.