Справа № 335/8298/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1 ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8298/16-а 2-а/335/262/2016
(в порядку скороченого провадження)
05 серпня 2016 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -
20.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 з 09.10.2009 року управлінням ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі - Відповідач) було призначено пенсію по вислузі років згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки вона мала необхідний стаж роботи як працівник в галузі охорони здоров'я. Оскільки з 14.10.2009 року Позивач знову працевлаштувалась за професією, що дає право на призначення пенсії по вислузі років, тому виплата пенсії була припинена з цього дня. ІНФОРМАЦІЯ_1 році Позивачу виповнилось 55 років і 6 місяців, і на цей час вона мала понад 30 років загального стажу, тобто набула права на призначення пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому 20.06.2012 року звернулась до Відповідача за її призначенням.
До звернення за призначенням пенсії за віком у 2012 році жодної пенсійної виплати Позивач не отримувала, заяву на поновлення виплати пенсії по вислузі років не подавала.
Крім того, поновлення виплати раніше призначеної пенсії за вислугою років на час звернення Позивача за призначенням пенсії за віком було неможливим, оскільки після призначення пенсії за вислугою років Позивача не було звільнено з посади, яка дає право на її отримання. При зверненні за призначенням пенсії за віком спеціаліст Відповідача надала та разом з Позивачем заповнила відповідні бланки заяв, прийняла усі додатково необхідні документи. Але Позивач дізналася, що розмір її пенсії було обчислено не у відповідності до положень Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, а із застосуванням показника за 2008 рік, який становить 1573,99 грн.
Окрім того, Позивачу не було у належному розмірі призначено та виплачено допомогу на підставі п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058.
14.06.2016 року Позивач звернулась до Відповідача із письмовою заявою з проханням перерахувати їй пенсію за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати за три, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком, враховуючи, що пенсія за вислугу років їй не виплачувалась, за її поновленням вона не зверталась, своє право на отримання пенсії за віком згідно із Законом №1058 раніше не реалізовувала.
Листом від 24.06.2016 року №173/П-9 Відповідач повідомив позивачу, що її було переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідно до ст. 25, 27, 40 та п. З ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно з якими вбачається, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховується під час призначення попереднього виду пенсії.
Даним листом Відповідач фактично відмовив Позивачу у задоволенні її заяви та перерахунку розміру пенсії із урахуванням показника середньої заробітної платні за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.
Просила суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відмову у її перерахунку згідно із законом, викладену у листі від 24.06.2016 току №173/П-9 та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, що становить 2001,20 грн. із підвищенням її розміру відповідно до ч. З ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з часу призначення пенсії із урахуванням різниці, що вже була виплачена. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із врахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Ухвалою суду від 20.07.2016 р. у справі відкрито скорочене провадження.
02.08.2016 р. до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена в повній мірі правомірність їх дій з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 з 09.10.2009 року управлінням ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя було призначено пенсію по вислузі років згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З 14.10.2009 року Позивач знову працевлаштувалась за професією, що дає право на призначення пенсії по вислузі років, тому виплата пенсії була припинена з цього дня.
Згідно особистої заяви ОСОБА_1 від 20.06.2012 року №252 про переведення з пенсії за вислугу років, як працівник охорони здоров'я на пенсію за віком (за матеріалами пенсійної справи), пенсію розраховано відповідно до ст.25,27, 40 та п.3 ст.45 ЗаконуУкраїни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року із страхового стажу 34 роки 11 місяців 28 днів (коєфіціент страхового стажу з урахуванням
ІНФОРМАЦІЯ_1 році ОСОБА_3 виповнилось 55 років і 6 місяців, і на цей час вона мала понад 30 років загального стажу, тобто набула права на призначення пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому 20.06.2012 року звернулась до Відповідача за її призначенням.
До звернення за призначенням пенсії за віком у 2012 році жодної пенсійної виплати Позивач не отримувала, заяву на поновлення виплати пенсії по вислузі років не подавала.
З матеріалів справи не вбачається, що вона просила призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а оскільки такої згоди не було, то і у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007 рік.
Крім того, поновлення виплати раніше призначеної пенсії за вислугою років на час звернення Позивача за призначенням пенсії за віком було неможливим, оскільки після призначення пенсії за вислугою років Позивача не було звільнено з посади, яка дає право на її отримання. При зверненні за призначенням пенсії за віком спеціаліст Відповідача надала та разом з Позивачем заповнила відповідні бланки заяв, прийняла усі додатково необхідні документи. Але Позивач дізналася, що розмір її пенсії було обчислено не у відповідності до положень Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, а із застосуванням показника за 2008 рік, який становить 1573,99 грн.
Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 вищезгаданого Закону. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Оскільки позивач не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007 рік.
Частиною 3 статті 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення частини 3 статті 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин взагалі не підлягають застосуванню.
В даному випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до п. 7-1 розділу „Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів „е" - „ж" статті 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач перед призначенням пенсії за віком не отримувала жодного виду пенсії, оскільки після призначення пенсії за вислугу років одразу була зарахована на роботу, у зв'язку з чим виплата вказаної пенсії їй була припинена. У випадку припинення пенсії за вислугу років її поновлення можливо лише в разі звільнення з роботи. Проте, на момент призначення пенсії за віком працювала, а тому підстави для поновлення виплату пенсії за вислугу років, що зроблено відповідачем, не було.
На підставі викладеного, суд зазначає, що позивач звернулась до відповідача за призначення пенсії за віком вперше, із заяви не вбачається, що вона просила призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому Управлінням при обчисленні її пенсії повинен був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено ч.2 ст.40 Закону №1058-ІV.
Згідно із п. 7-1 Прикінцевих положень Закону 1058 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Згідно п. 7-1 розділу „Прикінцеві положення" Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, підставою для відмови у невиплаті грошової допомоги у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком є саме отримання будь-якої пенсії, а не призначення та нарахування пенсії.
Із змісту вказаної норми вбачається, що право на грошову допомогу залежить саме від сталого отримання будь-якої пенсії, а не від самого призначення та нарахування пенсії.
При цьому Позивач при призначенні пенсії по вислузі років (фактично на 5 днів) її не отримувала, тому має право на відповідну грошову допомогу.
Враховуючи, що позивач до призначення пенсії за віком не отримувала будь-яку пенсію, позовні вимоги щодо зобов'язання Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій за віком, обчислених із врахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ч. З ст. 29 Закону №1058 жінкам, які народилися до 31.12.1961 року, встановлено надбавку в розмірі 2,5% основного розміру пенсії за кожні шість місяців більш пізнього виходу на заслужений відпочинок - із 55 до 60 років.
Оскільки Позивач народилась 19.12.1956 року при призначенні пенсії за віком у 2012 раді їй мала бути встановлена вищевказана надбавка за більш пізній вихід на пенсію, чого Відповідачем протиправно здійснено не було.
Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд доходить висновку, що з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19, ст. 40, ч. 2 ст. 55 Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 158-163, 183-2 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відмову у її перерахунку згідно із законом, викладену у листі від 24.06.2016 року №173/П-9.
Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському (Орджонікідзевському) районі м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року
звернення за призначенням пенсії, що становить 2001,20 грн. із підвищенням її розміру відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з часу призначення пенсії із рахуванням різниці, що вже була виплачена.
Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із врахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, передують року звернення за призначенням пенсії.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: Ю.В.Апаллонова