Справа № 805/225/16-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 р. Справа №805/225/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11 година 09 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І. за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача не зявився;

відповідача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 000006/2102/НОМЕР_1 від 25.01.2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 000006/2102/НОМЕР_1 від 25.01.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 04.03.16 р. у справі № 265/563/16-а скасовано постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області № 864 від 02.12.15 р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 156 КУпАП (яку було прийнято на підставі тих же матеріалів, що і спірне у даній справі рішення) скасовано.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що підставою для прийняття спірного рішення є адміністративні матеріали, отримані від Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, у тому числі протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_3, приймаючи спірне рішення відповідач діяв у межах чинного податкового законодавства.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази та пояснення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та встановив такі обставини.

02.12.15 р. адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради було прийнято постанову № 864, відповідно до якої вказано про те, що 29.09.15 р. о 17-30, ОСОБА_2, знаходячись на робочому місці у крамниці «Крістіна» по вул. Московській, 7а, здійснила продаж неповнолітньому пива, що є порушенням ст. 156 ч.2 КУпАП.

Проте, у звязку зі спливом строків на момент розгляду справи, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП провадження у справі було закрито.

29.12.15 р. відповідачем було отримано від Виконавчого комітету Маріупольської міської ради адміністративні матеріали відносно фізичної особи підприємця ОСОБА_2, серед яких, протокол про адміністративне правопорушення, копії постанов адміністративної комісії, письмові пояснення, рапорти оперуповноважених, повістки.

На підставі вказаних матеріалів, 25.01.16 р. відповідачем було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000006/2102/НОМЕР_1, яким до позивача, згідно з абз.9 ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон № 481/95), за продаж пива особі, яка не досягла 18 років, застосовано штраф у розмірі 6 800 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 15-3 Закону № 481/95 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років

Згідно з абз.9 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень

Стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлює, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 04.03.16 р. у справі № 265/563/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області про зміну постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2015 року №864, яка набрала законної сили, встановлено такі обставини щодо позивача.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Судом встановлено, що 29 вересня 2015 року о/у ВКМСД Орджонікідзевського РВ ММУ складено протокол № 251393 про те, що ОСОБА_2 29 вересня 2015 року біля 17:30, знаходячись на робочому місці в крамниці «Крістіна» по вулиці Московській, 7а, здійснила продаж неповнолітньому пива, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156 КУпАП.

У протоколі зазначено, що свідки правопорушення відсутні. Також зазначено, що правопорушник від надання пояснень та підпису відмовилася у присутності понятих, однак, окрім прізвища та ініціалів будь-які інші дані, які б ідентифікували особу понятих (паспортні дані, місце реєстрації та проживання тощо) відсутні.

Вказаний протокол надійшов на розгляд до адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради 13 листопада 2015 року.

Постановою адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради № 864 від 02 грудня 2015 року позивачка була визнана винною в тому, що 29 вересня 2015 року біля 17:30, знаходячись на робочому місці в крамниці «Крістіна» по вулиці Московській, 7а, здійснила продаж неповнолітньому пива, що є порушення ч.2 ст. 156 КУпАП, провадження у справі було закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП - закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На засіданні комісії позивачка присутня не була. Суду представником відповідача надана повістка, якою позивачка викликалася на засідання комісії з розгляду протоколу на 02 грудня 2015 року на 14:00, однак, відсутні докази, що така повістка була отримана позивачкою. Факт отримання такої повістки позивачка заперечує. Розгляд справи у відсутності особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, є грубим порушенням права на захист, а відтак і інших прав цієї особи, передбачених ст. 268 КУпАП.

Представник відповідача зазначила, що спірна постанова прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень неповнолітнього свідка ОСОБА_3, тоді як у протоколі відсутні дані про наявність свідків правопорушення, а також відсутнє твердження про те, що ОСОБА_3 є тим самим неповнолітнім, якому начебто продали пиво.

Враховуючи, що документом, на підставі якого у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, тобто носієм доказової інформації, є протокол в справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що пояснення свідків, про яких не вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, не є належними та допустимими доказами на підтвердження факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу і на той факт, що матеріали, які стали підставою для винесення оспорюваної постанови, взагалі відсутні документи, які б ідентифікували особу, щодо якої складений адміністративний протокол (копія паспорту, дані про її місце роботи, про реєстрацію її як фізичної особи-підприємця тощо).

З огляду на фактичні обставини справи, суд констатує, що постанову адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради № 864 від 02 грудня 2015 року про визнання позивачки винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП - закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно та незаконно.

Вказаною постановою адміністративний позов ОСОБА_2 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області про зміну постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2015 року №864 задоволено частково.

Постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області № 864 від 02 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП скасовано.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо посилань відповідача у справі № 805/225/16-а на письмові пояснення ОСОБА_3, суд, погоджуючись з висновком місцевого суду, зазначає, про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те, що саме ОСОБА_3 є тим неповнолітнім, якому було здійснено продаж пива.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачем суду не доведена правомірність дій щодо прийняття спірного рішення.

Враховуючи викладене позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати, понесені позивачем у сумі 551,21 грн. підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

Керуючись ч.2 ст. 19 Конституції України, Податковим кодексом України, статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 000006/2102/НОМЕР_1 від 25.01.2016 року - задовольнити повністю.

Рішення Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № 000006/2102/НОМЕР_1 від 25.01.2016 року про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 фінансових санкцій - скасувати.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 21 (двадцять одну) копійку судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (код за ).

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 27 липня 2016 року.

Постанову складено у повному обсязі 29 липня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.