Справа № 363/1372/16-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"01" липня 2016 р. Справа № 363/1372/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на неправомірну відмову відповідача у включенні суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», у зв'язку з чим просить зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 23 вересня 2009 року в розмірі 84% з включенням до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань згідно довідки Державного Управління Справами №17.1-688 від 01 березня 2016 року, та виплачувати її в подальшому.

Позивачка в суді просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в суді проти позову заперечила, посилаючись на те, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення до заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, виходячи з положень ст. 33 Закону України «Про державну службу», до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії не включаються.

Крім того, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, у зв'язку з чим просила відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що з 23 вересня 2009 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

03 березня 2016 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської областііз заявою про донарахування розміру пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року з дня її призначення з урахуванням сум, зазначених у довідці Державного Управління Справами №17.1-688 від 01 березня 2016 року про складові заробітної плати, надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією, а також про виплату недоплаченої її суми.

Листом Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області №34/Л-01 від 14 березня 2016 року позивачці відмовлено в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії не включаються згідно вимог ст. 33 Закону України «Про державну службу».

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на день призначення пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на день призначення пенсії оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, плати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

З аналізу наведених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

З довідки Державного Управління Справами №17.1-688 від 01 березня 2016 року, про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» вбачається, що позивачка в вересні 2007, травні 2008 та липні 2009 року отримувала матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та в серпні 2008 року - матеріальну допомогу на оздоровлення.

На всі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань входять до структури заробітної плати, з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, а тому ці виплати підлягають включенню в заробітну плату для призначення пенсії.

Аналогічну правову позицію викладено і в постановах Верховного Суду України від 28 травня 2013 року в справі №21-97а13 та 06 листопада 2013 року в справі №21-350а13.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Крім того позов в частині визнання дій відповідача протиправними щодо невключення в розрахунок заробітної плати для призначення пенсії розміру індексації, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади, премії, в тому числі до державних, професійних свят - ювілейних дат задоволенню не підлягає, спору в цій частині між сторонами не виникло й права позивачки щодо вказаного не порушувалися.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Зважаючи на вказане, посилання представника відповідача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII не підлягають врахуванню судом, оскільки положення даного пункту поширюється на осіб, право на призначення пенсії яким виникло після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Оскільки про порушення своїх прав позивачка могла дізнатися з моменту призначення і першої виплати пенсії, нею пропущено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України та не наведено підстав для його поновлення.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивачки до суду з даним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, суд доходить висновку про те, що частину позовних вимог за період з 23 вересня 2009 року по 11 жовтня 2015 року слід залишити без розгляду.

Таким чином, судом встановлено порушене право позивачки, яке підлягає визнанню, а позов про це частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 160-163 КАС України,

постановив:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області щодо відмови включення суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії ОСОБА_3, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції чинній на момент призначення пенсії та щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_3 з включенням цих сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії з 12 жовтня 2015 року з включенням до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань згідно довідки Державного Управління Справами №17.1-688 від 01 березня 2016 року, та виплачувати її в подальшому.

Адміністративний позов в частині перерахунку та виплати пенсії за період з 23 вересня 2009 року по 11 жовтня 2015 року - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя