Справа № 817/93/16
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"01" серпня 2016 р. Справа № 817/93/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представник позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" квітня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" , Відділ державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції про скасування рішення про державну реєстрацію ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотечного договору від 26.06.2008 №1703/0608/45-021-Z-1.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду 20.04.2016 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про державну реєстрацію права власності (виникнення) на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс".

Присуджено на користь позивача ОСОБА_4 за рахунок Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, ТОВ"ФК"Вектор Плюс" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судо встановлено ОСОБА_4 на праві приватної власності належала квартира 111, яка розташована за адресою м. Рівне, вул. Костромська, буд.7, про що до Реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис за №76-69826 (а.с.23-27).

26.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" (Банк) та ОСОБА_4 (Позичальник) укладено договір №1703/0608/45-021, предметом якого стало надання кредиту в розмірі 120 000 доларів США на строк по 26.06.2038 (а.с.13-17).

26.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (Іпотекодавець) укладено договір №1703/0608/45-021-Z-1, предметом якого стала передача в іпотеку об'єкту нерухомого майна - квартири площею 95,9 м.кв. за адресою АДРЕСА_2, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 26.06.2008 №1703/0608/45-021 (а.с.18-20).

28.11.2012 між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк", яке виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (Фактор) укладено договір №15, предметом якого стало відступлення права вимоги заборгованості по кредитних договорах, зазначених в реєстрі, в тому числі за договором від 26.06.2008 №1703/0608/45-021, укладеним з ОСОБА_4 (а.с.54-58).

28.11.2012 між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк" (Первісний іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (Новий іпотекодержатель) укладено договір, предметом якого стало відступлення права вимоги за договорами іпотеки, зазначеними в реєстрі, в тому числі за договором від 26.06.2008 №1703/0608/45-021-Z-1, укладеним з ОСОБА_4 (а.с.52-53).

ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" направлено ОСОБА_4 повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 19.11.2014 вих. №1943-юр, в якому зазначено, що борг за кредитним договором від 26.06.2008 №1703/0608/45-021 станом на 19.11.2014 складає 210 404,24 доларів США та заявлено вимогу про усунення порушень умов даного договору (а.с.43).

18.01.2016 ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" направлено ОСОБА_4 вимогу, якою позивача повідомлено, що 12.06.2015 ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" у порядку визначеному ст.37 Закону України "Про іпотеку" набуло права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: м. рівне, АДРЕСА_3. Повідомлено про вимогу добровільно звільнити приміщення квартири протягом одного місяця з дня отримання даної вимоги. Якщо приміщення квартири добровільно звільнено не буде, то ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" буде змушене звернутися до суду та державної виконавчої служби за захистом своїх прав (а.с.22).

На підставі заяви уповноваженої особи ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.09.2015 №24371852, яким проведено державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру площею 95,9 кв.м за адресою АДРЕСА_4 за ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс", про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис від 12.09.2015 за №11147139 (а.с.11-12, 33).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про реєстрацію права власності від 12.09.2015 прийнято з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень урегульовано Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004 (далі - Закон №1952-IV).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч.1 ст.2 Закону №1952-IV).

Частиною 5 ст.3 Закону №1952-IV встановлено, що державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV визначено коло осіб, які можуть бути державними реєстраторами, а саме: державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Так, абзацом 7 п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (далі - Порядок №868), встановлено, що нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України №1952-IV.

Пунктом 1 ч.2 ст.9 Закону України №1952-IV визначено, що нотаріус, як спеціальний суб'єкт, здійснює функції державного реєстратора, в тому числі, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд першої інстанції правильно зазначив, що є підстави вважати, що чинне законодавство наділяє нотаріуса окремими повноваженнями державного реєстратора щодо прав на нерухоме майно, які виникають лише у результаті вчинення нотаріальних дій з таким майном, а також повинні реалізовуватися одночасно з їх вчиненням та за наслідками перевірки правильності оформлення документів в офіційному порядку, що дозволяє забезпечити належний рівень захисту гарантованих Конституцією України речових прав осіб на нерухоме майно.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України №1952-IV, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1)прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2)встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3)прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4)внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

5)видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6)надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 4 ст. 15 Закону України №1952-IVвизначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 36 Порядку №868 передбачено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Закону України №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Підпунктом 1 п. 37 Порядку №868 встановлено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 року №898-IV (далі - Закон України №898-IV), у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України №898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 ст.37 Закону України №898-IV передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відтак, суд першої інстанції вірно вказав, що в межах процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель має право звернутися до органу державної реєстрації з метою державної реєстрації за собою права власності на об'єкт нерухомого майна і документом, що буде підтверджувати відповідний перехід права власності, або окремий договір між іпотекодавцем та іпотекодержателем, або застереження в іпотечному договорі.

Так, з матеріалів справи убачається, що у пп. 12.3.1 п. 12.3 іпотечний договір від 26.06.2008 року № 1703/0608/45-021-Z-1, сторонами погоджено, що договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Судом з'ясовано, що підставою для проведення державної реєстрації права власності ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на об'єкт нерухомого майна та прийняття спірного рішення був саме іпотечний договір від 26.06.2008 року № 1703/0608/45-021-Z-1. При цьому, жодна нотаріальна дія з приводу набуття права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації відповідачем, як спеціальним суб'єктом державної реєстрації, не вчинялася.

Враховуючи положення ч.1 ст.37 Закону України №898-IV, звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається саме шляхом набуття Іпотекодержателем права власності на останній. Разом з тим, з огляду на норми закріплені ч.9 ст.15 Закону України №1952-IV та абзацом 7 п.2 Порядку №868, нотаріус як спеціальний суб'єкт, проводить державну реєстрацію прав на нерухоме майно, набутих виключно у результаті вчинення нотаріальної дії з таким майном.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, яке виникає на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя - рішення щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно, приймаються державним реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру, як передбачено Наказом міністерства юстиції України від 02.04.2013 №607/5 "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб" (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

За змістом п.2 вказаного державна реєстрація речових прав на нерухоме майно у випадках, передбачених у п.1 Наказу (чинного на час виникнення спірних правовідносин), проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно Мін'юсту відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2013 р. № 868 (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії відповідача щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя були протиправними у зв'язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном.

Крім того матеріалами справи встановлено, що постановою Відділу державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно ОСОБА_4, про що 09.12.2009 внесено запис за №9328045 до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

06.05.2010 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження накладено арешт на все майно ОСОБА_4, про що внесено запис за №9799070 до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2011 №28311926 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 та внесено відповідний реєстраційний запис за №11530173 до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.8-10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 27.05.2015 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_4, про що внесено запис за №9820110 (а.с.110).

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для такої відмови, що визначені Законом № 1952-ІV (пункт 28 Порядку №868).

Згідно з пунктом 5 статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21.04.1999, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом України у постанові від 11.11.2014 справа № 21-357а14.

Таким чином суд першої інстанції вірно зазначив, що з урахуванням икладеного, відповідач не мав права проводити 12.09.2015 реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адерсою: АДРЕСА_5, яка перебувала у власності ОСОБА_4 за ТОВ "Фактронингова компанія "Вектор Плюс", оскільки на неї було накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна.

Отже, суд дійшов вірного висновку, що приймаючи рішення про державну реєстрацію права власності (виникнення) на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ"Факторингова компанія "Вектор Плюс" приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 діяла необґрунтовано, упереджено, без зясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправним та скасування такого рішення.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" квітня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "02" серпня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 вул.Зелена,6,с.Варковичі,Дубенський район, Рівненська область,35612

- ОСОБА_3 вул.Ст.Бандери,26-В оф.13, м.Рівне, 33014

3- відповідачу/відповідачам: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна вул.Дмитрівська,33,офіс 2,м.Київ,01054

4-третій особі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" - пр-т Московський,28-А, БЦ"SP-HALL",м.Київ,04655,

-Відділ державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції - вул.Пекарська, 30,м.Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35600,