Справа № 820/4011/15
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 р.Справа № 820/4011/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2015р. по справі № 820/4011/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Старк"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Старк" (далі - ТОВ ВКФ "Старк", позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправним та повністю скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2015 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Старк" - задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2015, винесене Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Старк" (63631, Харківська область, Шевченківський район, с. Старовірівка, вул. Кар'єрна, 1-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 30926071) сплачену суму судового збору у розмірі 248 (двісті сорок вісім) грн. 30 коп.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача надав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 28.07.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ ВКФ "Старк" зареєстрована як юридична особа 14.04.2000 року за адресою: 63631, Харківська область, Шевченківський район, с. Старовірівка, вул. Кар'єрна, 1-б. Позивач перебуває на податковому обліку з 06.05.2000 року № 81 в СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС, .

ТОВ ВКФ "Старк" до контролюючого органу подано декларацію з ПДВ за грудень 2014 року за № від 20.01.2015 року.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ ДФС була проведена позапланова виїзна перевірка достовірності нарахування ТОВ ВКФ "Старк" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2014 року у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних періодів.

За результатами проведеної перевірки було складено акт № 50/28-09-47-08/309 від 20.03.2015 року, у висновках якого зазначено про порушення пп. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за грудень 2014 рік на 82765,00 грн.

Листом від 25 березня 2015 року за вих. № 90 позивач звернувся до СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС із запереченням на акт № 50/28-09-47-08/309 від 20.03.2015 року.

У відповіді СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС від 01.04.2015 року зазначено, що висновки акту № 50/28-09-47-08/309 від 20.03.2015 року відповідають нормам діючого законодавства та залишаються незмінними.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 06.04.2015р. № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 82765,00 та суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 41382,10 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги щодо скасування вищезазначеного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про безпідставне завищення суми бюджетного відшкодування не знайшли свого підтвердження у ході розгляду даної справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для ствердження факту порушення позивачем пп. 200.4 ст. 200 ПК України слугували результати документальної позапланової виїзної перевірки законності декларування ТОВ ВКФ "Старк" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2014 року, листопад 2014 року та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів, та складено акт від 20.02.2015 року № 36/28-09-47-08/30926071.

За результатами перевірки встановлено порушення пп. "и" та пп. "і" п. 201.1 ст. 201, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України за рахунок завищення суми податкового кредиту за листопад 2014 року на суму ПДВ 82765,00 грн., що призвело до порушення п. 200.1 п. 200.3 ст. 200 ПК України, а саме: завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за листопад на суму 82756,00 грн. за рахунок віднесення до складу податкового кредиту листопада 2014 року придбання газу від ТОВ "Інтер Енерго Трейд" на загальну суму ПДВ 82765,00 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесені податкові повідомлення - рішення від 04.03.2015 року за №, №, які були оскаржені позивачем в судовому порядку.

Відповідно до постанови Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2015 року, залишеній без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року по справі № 820/2587/15, адміністративний позов ТОВ ВКФ "Старк" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів по справі № 820/2587/15 задоволено частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів № та № від 04.03.2015 року.

Згідно з ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки судовим рішенням у справі за позовом ТОВ "Старк" встановлено правомірність віднесення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період жовтень-листопад 2014 року, враховуючи положення ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначений ст. 200 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до положень п.200.1, 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, всупереч наведеним положенням, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність його рішення, що оскаржується.

З огляду на той факт, що висновки відповідача про безпідставне завищення суми бюджетного відшкодування не знайшли свого підтвердження у ході розгляду даної справи, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про скасування податкового повідомлення - рішення № від 06.04.2015 року.

В свою чергу, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вказана вимога поглинається вимогою про скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, крім того, з урахуванням приписів ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, саме скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є тим засобом захисту, який гарантуватиме захист прав позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зауважує на те, що ані позивачем, ані відповідачем постанова суду в цій частині в апеляційному порядку оскаржена не була.

Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

У відповідності до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2015р. по справі № 820/4011/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 01.08.2016 р.