Справа № 2а-12544/12/2070
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року м. Київ К/800/20628/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «ПроКредит Банк» до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ТД «Еліт Сервіс», про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ПАТ «ПроКредит Банк» на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2013 року, -

встановив:

У листопаді 2012 року ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося в суд з позовом, після уточнення якого просило: визнати незаконними дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо розподілу коштів, отриманих по виконавчому провадженню № 1513173 про звернення стягнення на нежитлову будівлю, літ. «А-1», загальною площею 94 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить боржнику ОСОБА_4; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок стягнутих з боржника грошових сум наступним чином: 1) 9557,03 гривень - винагорода торгівельної організації (5%); 2) 16507,59 гривень - виконавчий збір (10%) та 57,96 гривень - витрати на проведення виконавчих дій; 3) 165017,92 гривень - сума в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом від 1 лютого 2012 року; зобов'язати відповідача повернути стягувачеві 15638,76 гривень шляхом перерахунку на його розрахунковий рахунок.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2013 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у лютому 2012 року ПАТ «ПроКредит Банк» направило для виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції виконавчий напис № 177, вчинений 1 лютого 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. про звернення стягнення на нежитлову будівлю, літ. «А-1», загальною площею 94 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4

2 березня 2012 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 31513173.

У зв'язку з невиконанням боржником виконавчого документа у добровільному порядку державним виконавцем 12 березня 2012 року прийнято постанову про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в розмірі 142103,57 гривень.

Крім того, в ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем вжито інших примусових заходів по зверненню стягнення на майно боржника, зокрема, вказане майно було описано та арештовано, до участі у виконавчому провадженні залучено суб'єкта оціночної діяльності, яким надано висновок щодо вартості арештованого майна.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 22 травня 2012 року ринкова вартість об'єкту оцінки становить 254854 гривень без урахування податку на додану вартість.

Згідно договору від 12 липня 2012 року № 20-0104/12 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), укладеного між Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та ТОВ «ТД «Еліт Сервіс», зазначена нежитлова будівля була передана на реалізацію. За цим договором винагорода організатора прилюдних торгів визначена у розмірі 14% з урахуванням податку на додану вартість від продажної ціни предмета іпотеки (майна).

У зв'язку з тим, що призначені на 3 серпня 2012 року торги визнано такими, що не відбулися, за відсутністю покупців, Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції проведено переоцінку майна та зменшено вартість нежитлової будівлі на 25% від початкової вартості, що складає 191140,50 гривень.

31 серпня 2012 року проведено повторні прилюдні торги, за результатами яких складено протокол № 20-0104/12-32 про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки та належить ОСОБА_4

Після проведення торгів, відповідно до умов зазначеного договору торгівельна організація ТОВ «ТД «Еліт Сервіс» отримала суму винагороди у розмірі 14% від продажної ціни предмета іпотеки, що склала 26759,67 гривень.

11 вересня 2012 року державним виконавцем видано розпорядження № 31513173/19, відповідно до якого сума коштів у розмірі 164380,83 гривень, що надійшли 7 вересня 2012 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса від 1 лютого 2012 року, розподілено наступним чином: стягнуто 14937,92 гривень виконавчого збору та 63,75 гривень витрат на проведення виконавчих дій, перераховано 149379,16 гривень на користь ПАТ «ПроКредит Банк» як погашення боргу.

Вважаючи, що розмір винагороди, сплаченої ТОВ «ТД «Еліт Сервіс», перевищує розмір, який встановлений Законом України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-ІV (далі - Закон № 898-ІV), ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що приймаючи рішення про розподіл грошових коштів, в тому числі визначаючи суму коштів, яка підлягає сплаті в якості винагороди ТОВ «ТД «Еліт Сервіс», відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно частини 1 статті 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частин 1, 8 статті 54 Закону № 606-XIV звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону № 898-ІV.

За приписами частини 1 статті 41 Закону № 898-ІV реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом № 606-XIV, з дотриманням вимог цього Закону.

У прилюдних торгах мають право брати участь фізичні і юридичні особи, які сплатили гарантійний внесок і можуть відповідно до закону бути покупцями нерухомого майна, що реалізується. Розмір гарантійних внесків не може перевищувати 5% початкової ціни продажу предмета іпотеки (частина 1 статті 44 Закону № 898-ІV).

Таким чином, Законом № 898-ІV встановлено вимоги до осіб, які виявили намір приймати участь у прилюдних торгах та максимальний розмір гарантійного внеску для такої участі.

Проте винагорода спеціалізованої організації за надані послуги та її розмір нормами цього Закону не визначено.

Умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно визначаються Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Відповідно до пункту 3.1 Тимчасового положення розмір винагороди за надані послуги з реалізації арештованого майна не повинен перевищувати з урахуванням податку на додану вартість 15% від вартості майна.

З матеріалів справи вбачається, що винагорода ТОВ «ТД «Еліт Сервіс» за надані послуги складає 14%, а тому суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що умови укладеного договору від 12 липня 2012 року № 20-0104/12 між Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та ТОВ «ТД «Еліт Сервіс» щодо розміру винагороди відповідають обмеженням, встановленим пунктом 3.1. Тимчасового положення.

Тимчасове положення надає визначення як гарантійного внеску, так і винагороди спеціалізованої організації за надані нею послуги з реалізації майна та порядок їх обрахунку.

Колегія суддів, зважаючи на доводи касаційної скарги, які є аналогічними доводам позовної заяви щодо того, що гарантійний внесок дорівнює сумі винагороди спеціалізованій організації за надані послуги з реалізацій майна, зазначає, що за визначенням у пункті 2.10 Тимчасового положення гарантійний внесок є завдатком, у тому ці поняття ототожнені позивачем помилково.

За змістом частини 2 статті 46 Закону № 898-ІV гарантійний внесок, сплачений покупцем до початку прилюдних торгів, зараховується до ціни продажу.

Статтею 43 Закону № 606-XIV передбачено, що розподіл стягнутих з боржника за виконавчим провадженням грошових сум, у тому числі одержаної від реалізації майна боржника, здійснюється державним виконавцем.

Як вбачається з матеріалів справи і це вірно встановлено судами попередніх інстанцій, відповідачем дотримано пріоритетність розподілу коштів у відповідності до приписів чинного законодавства.

З огляду на зазначені норми права та встановлені обставини колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 березня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «Еліт Сервіс», про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.