Справа № 821/764/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/764/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представників позивача Колганової Ю.М., Ярмощук К.С., Дунаєва М.І., Козлова О.О., представника відповідача - 1 Єрашова І.Є., представника відповідача -2 Оперчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (далі по тексту - позивач) звернулось до адміністративного суду з позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі по тексту Херсонська ОДПІ ГУ ДФС в Херсонській області або відповідач-1), Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі по тексту ГУ ДФС в Херсонській області або відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами діяльності ПАТ "Херсонська ТЕЦ" станом на 31.03.2016 має переплату з авансових внесків з податку на прибуток в сумі 4683914,28 грн.

Позивач звернувся до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області із заявою від 06.04.2016 про зарахування надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 4000000,00 грн. на поточний рахунок товариства. Одночасно, заявою від 06.04.2015 ПАТ "Херсонська ТЕЦ" звернулась до Херсонської ОДПІ з проханням зарахувати надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 450382,11 грн. в рахунок сплати земельного податку (КБК 18010500). В подальшому заявою від 12.04.2016 товариство просило Херсонську ОДПІ скасувати заяву від 06.04.2015 та здійснити зарахування 450 382,11 грн. на поточний рахунок Товариства з метою їх подальшого спрямування в бюджет на оплату земельного податку. Відповідачем не надано відповіді на вказані заяви та кошти не повернуто. Позивач вважає, що відповідач-1 у зв'язку з неповерненням надмірно сплачених коштів та зарахування надмірно сплачених коштів в рахунок сплати земельного податку допустило неправомірну бездіяльність, яка призвела до негативних наслідків для позивача.

Позивач зазначив, що 28.04.2016 звернувся до Херсонської ОДПІ із заявою про надання розстрочення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 2 999 999,00 грн. на строк 8 місяців з травня по грудень 2016 року з щомісячним платежем у сумі 374 999,88 грн. Аналогічну заява про надання розстрочення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 2 999 999,00 грн. направлено до Головного управління ДФС у Херсонській області.

Позивач вважає, що оскільки внаслідок бездіяльності податкових органів та затягування ними розгляду звернення ПАТ "Херсонська ТЕЦ" в травні 2016 року сформувались передумови виникнення податкового боргу за наступний звітній період.

23.05.16 ПАТ "Херсонська ТЕЦ" звернулось повторно до Херсонської ОДПІ із заявою з прохання надати розстрочку виконання грошового зобов'язання з податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 1 918 908,00 грн., аналогічну заява направлена до Головного управління ДФС у Херсонській області.

26 травня 2016 року відповідачем -1 надано відповідь, відповідно до якої відмовлено в наданні розстрочки виконання грошового зобов'язання з податку на додану вартість Позивач зазначив, що жодного пояснення відмови з посиланням на норми права надано у письмовій відповіді Херсонською ОДПІ не наведено.

Таким чином, позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій Херсонської ОДПІ у ПАТ "Херсонська ТЕЦ" виникла податкова заборгованість з податку на додану вартість, яка є штучною. За умови здійснення своєчасного повернення Товариству надміру сплачених коштів та/або надання розстрочення грошових зобов'язань з податку на додану вартість ПАТ "Херсонська ТЕЦ" могло, своєчасно сплачувати зобов'язання по податку на додану вартість.

Зазначив, що Херсонською ОДПІ 26.05.2016 р. прийнято рішення про опис майна Товариства у податкову заставу та направлено позивачу податкову вимогу від 26.05.2016 №869-17.

Вважає, що прийняття Херсонською відповідачем-1 рішення про податкову заставу та Податкової вимоги є наслідком неправомірних бездіяльності та дій податкового органу, якими ПАТ "Херсонська ТЕЦ" позбавлено можливості своєчасно та в повному обсязі виконувати свої зобов'язання перед державним бюджетом.

На підставі вказаного позивач просить (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог):

- визнати протиправною бездіяльність Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, яка полягає невжитті заходів щодо повернення на поточний рахунок ПАТ "Херсонська ТЕЦ" надміру сплачених авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 4450382,11 грн. у встановлений законодавством строк.

- визнати протиправними дії Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, які полягають у відмові ПАТ "Херсонська ТЕЦ" в розстроченні грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2 999 999,0 грн.;

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, які полягають у наданні доручення Херсонській об'єднаній державній податковій інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області доручення щодо відмови ПАТ "Херсонська ТЕЦ" в розстроченні грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2 999 999,0 грн.;

- визнати протиправним та скасувати Рішення від 26.05.2016 №314 про опис майна у

податкову заставу, прийняте Херсонською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області;

- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу від 26.05.2016 №869-17 прийняту Херсонською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області;

- зобов'язати Херсонську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області протягом п'яти робочих днів з дати набрання чинності судовим рішенням підготувати та надати відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення надміру сплачених коштів з податку на прибуток у сумі 4613960,98 грн.;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області вчинити дії, які полягають у наданні доручення Херсонській об'єднаній державній податковій інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області щодо надання ПАТ "Херсонська ТЕЦ" розстрочення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 4 918 907,00 грн. на період 25 місяців з оплатою щомісячного платежу у розмірі 196 756.28 грн.;

- зобов'язати Херсонську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області вчинити дії, які полягають у наданні ПАТ "Херсонська ТЕЦ" розстрочення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 4 918 907,00 грн. на період 25 місяців з оплатою щомісячного платежу у розмірі 196 756.28 грн.

Відповідач - 1 надав до суду заперечення. Заперечення обґрунтовано тим, що документи для прийняття рішення про надання або відмову в наданні розстрочення грошового зобов'язання направлено до ГУ ДФС у Херсонській області 29.04.2016 року. Від ГУ ДФС у Херсонській області 25.05.2016 року надійшов лист від 25.05.2016 "Про розгляд листа" яким Херсонську ОДПІ зобов'язано повідомити платника про відмову в наданні розстрочення грошових зобов'язань по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі - 2 999 999,00 грн., строком на 8 місяців. Херсонська ОДПІ листом від 25.05.20165 року повідомила платника про відмову в наданні розстрочення грошових зобов'язань по податку на додану вартість.

Щодо заяви від 23.05.2016 року вих.№05/1134 зазначив, що платник податків ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" 24.04.2016 року звернулась з заявою про надання розстрочення грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі - 1 918 908,0 грн. строком на 7 місяців.

Аналізом документів наданих в якості доказів підтвердження, виявлено, що підприємством надано інформацію станом не на перше число місяця, в якому подається звернення про розстрочення, або на дату звернення із заявою про розстрочення, тобто не на 01.05.2016, а надано на 01.04.2016, що унеможливило проведення реального аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства - заявника; складання відповідного висновку щодо існування загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу з наведенням обґрунтувань; оцінки фінансово-господарського стану та висновку щодо платоспроможності або неплатоспроможності підприємства; оцінки резервів поліпшення ефективності функціонування підприємства та висновок про фінансову стійкість підприємства; оцінку забезпечення податкового кредиту; узагальнюючий висновок про доцільність застосування режиму розстрочення.

У зав'язку з недотриманням обов'язкового порядку та наданням платником документів позивачу надано відмову.

Відповідач - 2 надав до суду заперечення. Заперечення обґрунтовано тим, що позивач 28.04.2016 року звернувся до Херсонської ОДПІ та ГУ ДФС у Херсонській області з заявою про надання розстрочення грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі - 2 999 999,00 грн., строком на 8 місяців.

Відповідач-2 25.05.2016 року листом "Про розгляд листа" зобов'язано Херсонську ОДПІ ГУ ДФС в Херсонській області повідомити платника про відмову в наданні розстрочення грошових зобов'язань.

Крім того, позивач 24.05.2016 року звернувся до Херсонської ОДПІ та відповідно продублював до ГУ ДФС у Херсонській області із заявою про надання розстрочення грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі - 1918908,00 грн., строком на 7 місяців.

Відповідач-2 зазначив, що аналізом документів наданих в якості доказів підтвердження, виявлено, що підприємством надано інформацію станом не на перше число місяця, в якому подається звернення про розстрочення, або на дату звернення із заявою про розстрочення, тобто не на 01.05.2016, а надано на 01.04.2016. У зав'язку з недотриманням обов'язкового порядку та наданням платником документів, на підставі яких неможливо перевірити обставини, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу і доказів існування таких обставин та скласти відповідний висновок щодо можливості розстрочення грошових зобов'язань, для направлення до ГУ ДФС у Херсонській області для прийняття відповідного рішення, платнику надано відмову листом від 06.06.2016 року за вих.№1698/10/21-03-17-02-02.

Представник відповідача -2 в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного: ПАТ "Херсонська ТЕЦ" за результатами діяльності ПАТ "Херсонська ТЕЦ" станом на 31.03.2016 має переплату з авансових внесків з податку на прибуток в сумі 4683914,28 грн.

Відповідно до п. 14.1.115 ст. 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (п.43.1 ст. 43 ПКУ).

Відповідно до п. 43.2 статті 42 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області із заявою від 06.04.2016 про зарахування надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 4000000,00 грн. на поточний рахунок товариства. Крім того, звернувся до Херсонської ОДПІ із заявою від 06.04.2015 з проханням зарахувати надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 450382,11 грн. в рахунок сплати земельного податку (КБК 18010500). Заявою від 12.04.2016 товариство просило Херсонську ОДПІ скасувати заяву від 06.04.2015 та здійснити зарахування 450 382,11 грн. на поточний рахунок позивача з метою їх подальшого спрямування в бюджет на оплату земельного податку.

Згідно п. 43.3 статті 43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (п. 43.4 ст. 43 ПК України).

Судом встановлено, що позивач заявою від 06.04.2015 року та від 12.04.2015 р. звертався до відповідача з заявою про повернення надмірно сплачених сум коштів.

Отже, позивачем дотримано вимоги щодо порядку повернення надмірно сплачених сум грошових зобов'язань.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України).

Проаналізувавши вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно не вчинено дії щодо повернення помилково сплачених податкових зобов'язань по податку на прибуток та не надано до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів щодо повернення суми бюджетного відшкодування ПАТ "Херсонська ТЕЦ".

Відповідно до спільного наказу Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30.12.2013 №882/1188 "Про затвердження Порядку взаємодії органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань", надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню органом Державної казначейської служби України на підставі отриманих висновків від органів Міндоходів.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний надати відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів Публічного акціонерного товариства "Херсонська ТЕЦ" висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Судом встановлено, що 26 травня 2016 року відповідачем - 1 винесено податкову вимоги форми "Ю" № 869-17, відповідно до якої податковий борг по податкам за узгодженими грошовими зобов'язаннями по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 2 498 287, 16 грн.

Крім того, 26 травня 2016 року відповідачем -1 винесено рішення № 314 про опис майна у податкову заставу.

Суд вважає, що вказана податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу прийняті протиправно, оскільки у позивача нараховувалися надмірно сплачені кошти по сплаті податків.

Крім того, судом з'ясовано, що 28. 04.2016 ПАТ "Херсонська ТЕЦ" звернулась до Херсонської ОДПІ із заявою №05/1036 про надання розстрочення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 2 999 999,00 грн. на строк 8 місяців з травня по грудень 2016 року з щомісячним платежем у сумі 374 999,88 грн. Аналогічну заява про надання розстрочення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 2 999 999,00 грн. направлена ПАТ "Херсонська ТЕЦ" до Головного управління ДФС у Херсонській області.

До заяви про розстрочення сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість ПАТ "Херсонська ТЕЦ" додано економічне обґрунтування від 28.04.2016 №05/1049, пояснювальну записку до економічного обґрунтування, аналіз фінансового стану ПАТ "Херсонська ТЕЦ", інформаційно-аналітичну довідку, копії балансу станом на 31.03.2016 та звіту про фінансові результати за І квартал 2016 року, довідки про залишки коштів на рахунках підприємства.

Листом від 19.05.2016 №05/1118 направлено на адресу Головного управління ДФС у Херсонській області також заяву про розстрочення сплати грошового зобов'язання.

Крім того, ПАТ "Херсонська ТЕЦ" звернулось до Херсонської ОДПІ, Головного управління ДФС у Херсонській області повторно з заявою від 23.05.2016 про надання розстрочки виконання грошового зобов'язання з податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 1 918 908,00 грн.

Листом від 26 травня 2016 року № 950 Херсонської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на виконання завдання Головного управління ДФС у Херсонській області надано відповідь про відмову у розстроченні грошових зобов'язань по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 2 999 999, 00 грн.

Відповідно до пп. 17.1.5 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) платникові податків надано право одержувати відстрочення, розстрочення сплати податків або податковий кредит в порядку і на умовах, встановлених цим Кодексом.

Згідно пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

За змістом норм ст. 32 ПК України, зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк і здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов'язку.

Суд зазначає, що основні засади розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань визначені ст. 100 Податкового кодексу України, Порядком розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.13 № 574, постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.10 N 1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу, і доказів існування таких обставин".

Відповідно до п. 100.1 ст. 100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Пунктом 100.2 статті 100 ПК України передбачено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.100.6 ст.100 ПК України розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків (п. 100.4 ст. 100 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 3.1 Розділу ІІІ Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за № 1853/24385 (надалі - Порядок), для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобов'язання (податкового боргу) з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув.

До заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з: переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин; аналізу фінансового стану; графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум; розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Підставою для розстрочення грошових зобов'язань (податкового боргу) платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року N 1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин", а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Згідно пункту 3.2 Розділу ІІІ Порядку, за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви:

приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів ;

відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обов'язкових вимог, визначених цим Порядком.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при прийнятті рішення про розстрочення чи відстрочення грошових зобов'язань контролюючим органом з'ясовується існування обставин, що є підставою для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань або податкового боргу заявника, а також здійснюється оцінка фінансово-господарського стану підприємства.

Положеннями п. 2.1 Розділу ІІ Порядку встановлено, що розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) можуть надавати в межах повноважень за кожним окремим випадком: зокрема; головні управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі та Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників - на суму не більше 3 млн. гривень; державні податкові інспекції, спеціалізовані державні податкові інспекції - на суму не більше 300 тис. гривень.

Судом встановлено, що відповідачем - 2 проведено розрахунок коефіцієнта загрози виникнення податкового боргу (а.с. 103), згідно Методичних рекомендацій, доведених для користування в роботі листом Міністерства доходів і зборів України від 05.06.2013 р. № 7017/1/99-99-11-02-03-17. Відповідно до вказаного розрахунку, коефіцієнт загрози виникнення податкового боргу становить 2,07. Отже, позивачем не підтверджені підстави отримання розстрочення сплати грошових зобов'язань.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивачу правомірно відмовлено в розстроченні сплати грошового зобов'язання.

При цьому, суд враховує, що відповідно до пп. 20.1.29 п. 20.1. ст. 20 ПК України, податкові органи мають право надавати розстрочення грошових зобов'язань, оскільки вказане розстрочення надається за наявності всіх підстав, передбаченихзаконодавством, крім того, вказане є правом, а не обов'язком податкового органу.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області вчинити дії, які полягають у наданні доручення Херсонській об'єднаній державній податковій інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області щодо надання ПАТ "Херсонська ТЕЦ" розстрочення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 4 918 907,00 грн. на період 25 місяців з оплатою щомісячного платежу у розмірі 196 756.28 грн. та зобов'язання Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області вчинити дії, які полягають у наданні ПАТ "Херсонська ТЕЦ" розстрочення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 4 918 907,00 грн. на період 25 місяців з оплатою щомісячного платежу у розмірі 196 756.28 грн. суд зазначає, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність критеріям, закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не може втручатися у дискреційні повноваження відповідних органів та перебирати на себе їх функції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 02.07.2014 у справі № К/9991/19540/11.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Зважаючи на вказане, прийняття рішення про розстрочення грошових зобов'язань приймається за певною процедурою, яка включає у себе, перевірку та оцінку доказів, які представляє платник податків для підтвердження обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, фінансового стану платника, перевірку та аналіз прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позов публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 94 КАС України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 17, 19, 158, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, яка полягає у невжитті заходів щодо повернення на поточний рахунок ПАТ "Херсонська ТЕЦ" надміру сплачених авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 4450382,11 грн. у встановлений законодавством строк.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 26.05.2016 №314 про опис майна у податкову заставу, прийняте Херсонською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 26.05.2016 №869-17 прийняту Херсонською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області.

Зобов'язати Херсонську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області підготувати та подати відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення надміру сплачених коштів з податку на прибуток у сумі 4 613 960,98 грн. з бюджету.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" () судові витрати в сумі 41608 (сорок одна тисяча шістсот вісім) грн. 31 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 серпня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8