Справа № 815/736/16
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 р. Справа № 815/736/16

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Градовського Ю.М.

за участю секретаря Худика С.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство Інжпроект до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови № 29 від 12.02.2016 року про накладення штрафу , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство Інжпроект звернувся з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови № 29 від 12.02.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Позивач вважає, що висновок перевіряючого, щодо експлуатації реконструйованого обєкту не відповідає дійсності, та не підтверджено належними доказами.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року позов задоволено. Скасовано постанову № 29 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12 лютого 2016 року, прийняту Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

В апеляційній скарзі, Департамент Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 27 травня 2016 року скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 у присутності генерального директора ТОВ Виробничо-технічне підприємство Інжпроект ОСОБА_3, відповідно до статті 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції за № 1299 від 24.12.2015 року проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за замовником будівництва товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство Інжпроект, обєкта будівництва: реконструкція з розширенням нежилих будівель спец автоцентру Тойота, будівля станції технічного обслуговування літ. А за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Люстдорфська дорога, 140-В.

За результатами перевірки 29 січня 2016 року складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зафіксовано порушення вимог частини восьмої статті 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та пункту 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, а саме: експлуатація закінченого будівництвом обєкта без введення його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Також 29 січня 2016 року на підставі акта перевірки за фактом вказаного порушення відповідач склав протокол про порушення у сфері містобудівної діяльності відносно ТОВ Виробничо-технічне підприємство Інжпроект та видав 29 січня 2016 року припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобовязав позивача усунути виявлені перевіркою порушення до 29 лютого 2016 року.

На підставі вказаних документів головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області прийняв спірну постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 29 від 12 лютого 2016 року, згідно з якою позивачем порушено ч. 8 ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та визнано його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності та накладено штраф у сумі 124 020,00 гривень.

Відносини у сфері містобудування, містобудівної, архітектурної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, законами України Про регулювання містобудівної діяльності, Про Генеральну схему планування території України, Про основи містобудування, Про архітектурну діяльність, Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду, Про землеустрій, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 6 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Однією з функцій управління у сфері містобудівної діяльності є контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, проектної документації.

Згідно з частиною другою статті 41 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України діє відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294.

Відповідно до п. 3 Положення основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, та серед іншого:

здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил;

виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до частин першої та пятої статті 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до IIII категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Як встановлено частиною восьмою статті 39 цього Закону, експлуатація закінчених будівництвом обєктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Законом України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлено відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (субєктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно зі статтею 1 цього Закону правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) субєктів містобудування юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення субєктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Відповідно до абзацу третього пункту 6 частини другої статті 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності субєкти містобудування, які є замовниками будівництва обєктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання обєктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність обєкта до експлуатації чи акті готовності обєкта до експлуатації: обєктів III категорії складності у розмірі девяноста мінімальних заробітних плат.

Стосовно цього суд першої інстанції доречно послався на постанову Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі № 21-433а13, в якому зазначено, що поняття експлуатація не прийнятого в експлуатацію обєкта не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обовязку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення насамперед полягає не в недотриманні встановленого порядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого обєкта містобудування з початку його використання.

Таким чином, логічним висновком має бути судження про те, що обовязок введення обєктів в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію обєктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих субєктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обовязок, не ввели обєкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 статті 80 КАС України передбачено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до пункту 14 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1995 року № 244, до протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності можуть додаватися оригінали або копії документів, фотоматеріали, які підтверджують факт вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винність суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до зазначених норм діючого законодавства відповідачем в якості доказів суду надані матеріали фотофіксації, які зроблені під час перевірки та мали б підтверджувати факт експлуатації завершеного будівництвом обєкта містобудування та не введеного в експлуатацію.

Експлуатація це комплекс заходів, який забезпечує процес використання обєкта, включаючи заходи, які спрямовані на підтримання обєкта в справному стані.

Тобто, експлуатація є динамічним, триваючим процесом, що є неможливим за відсутності в приміщенні наступних складових: персоналу, обладнання, інструментів, матеріалів, тощо.

Цільове призначення обєкту, що перевірявся станція технічного обслуговування автомобільного транспорту.

Статтею 22 Закону України Про автомобільний транспорт встановлено вимоги до технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів. Так, відповідно до норм, вказаного Закону, виконавцями технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів є субєкти господарювання, які відповідають наступним вимогам:

мають власні або орендовані засоби технічного обслуговування і ремонту, що відповідають установленим законодавством вимогам;

роботи з технічного обслуговування і ремонту здійснює персонал необхідного рівня професійної кваліфікації відповідно до видів цих робіт;

мають виробничі споруди, засоби технічного обслуговування і ремонту, що відповідають встановленим законодавством вимогам.

Положенням про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту визначено поняття наступних термінів:

технічне обслуговування (ТО) комплекс операцій чи операція щодо підтримки робото здатності або справності виробу під час використання за призначенням, зберігання та транспортування;

ремонт комплекс операцій щодо відновлення справності або робіт здатності виробів та відновлення ресурсів виробів чи їх складових частин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що безумовною складовою факту експлуатації приміщення, цільове призначення якого є технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів є наявність в цьому приміщенні засобів технічного обслуговування та ремонту, а також перебування в ньому персоналу необхідного рівня професійної кваліфікації. Також, з огляду на зміст визначених в Положенні про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту термінів, вбачається, що експлуатація приміщення, в якому надаються послуги з технічного обслуговування автомобільного транспорту за відсутності спеціальних технічних засобів, інструменту, матеріалів та працівників не можлива.

Колегія суддів також вважає, що надані відповідачем матеріали фотофіксації не підтверджують факту використання та експлуатації закінченого будівництвом обєкту містобудування та не введеного в експлуатацію, оскільки на них відсутні підтвердження наявності в приміщенні станції технічного обслуговування автомобільного транспорту - необхідного обладнання та інструментів для здійснення такого обслуговування, а також наявність техперсоналу. Поряд з цим, з наданих матеріалів фотофіксації не вбачається жодних дій щодо здійснення технічного обслуговування відносно автомобіля, який знаходиться в приміщенні, відсутні будь які ознаки розкомплектованості зазначеного транспортного засобу.

Крім зазначеного, суд вірно зауважив, що відповідачем до суду не надано жодного доказу на підтвердження зовнішнього вигляду - обєкта містобудування як закінченого будівництвом обєкту (СТО) (наявність зовнішньої реклами - станції технічного обслуговування, розпорядку роботи, тощо, що могло б підтвердити факт використання обєкту містобудування по наданню послуг з технічного обслуговування, а значить - експлуатації приміщення).

Щодо зберігання позивачем в приміщенні бочок - відповідачем, як субєктом владних повноважень на якому лежить обовязок доказування в суді не доведено факт, наявності чи відсутності в них саме паливно-мастильних матеріалів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що знаходження транспортного засобу та порожніх бочок в приміщенні обєкту містобудування без жодних ознак щодо здійснення послуг з технічного обслуговування та використання приміщення за його цільовим призначенням, а також не підтвердження належними доказами факту експлуатації обєкту містобудування, дають підстави дійти обґрунтованого висновку, що факт закінчення будівництва та експлуатації обєкту містобудування, що перевірявся, є не доведеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів надходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічне підприємство Інжпроект до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови № 29 від 12.02.2016 року, - залишити без змін.

Стягнути з Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок №: 1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, Код ЄДРПОУ суду 34380461 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2046,33 (дві тисячі сорок шість) грн. 33 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: