Справа № 806/430/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"02" серпня 2016 р. Справа № 806/430/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" червня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про визнання дій неправомірними, визнання декларації про готовність об'єкта ,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просила :

- визнати неправомірними дії управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області щодо повернення 02.11.2015р. на доопрацювання декларації про готовність до експлуатації обєкта: "Будівництво станції технічного обслуговування автомобілів" за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, с. Стрижівка, вул. Мікаребідзе, 2а", поданої 08.10.2015;

- зобов'язати управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області вчинити дії по реєстрації декларації про готовність до експлуатації обєкта: "Будівництво станції технічного обслуговування автомобілів" за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, с. Стрижівка, вул. Мікаребідзе, 2а".

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 зазначила, що повертаючи на доопрацювання указану декларацію, відповідач порушив норми статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність", пункти 20, 28 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 750). Стверджує, що декларації являються незаперечним свідченням повноти заповнення в них даних. На переконання позивача, відповідач вийшов за межі повноважень, визначених Порядком № 750, перевіряючи відповідність чи достовірність даних декларації та порушив норми абзацу 5 частини пятої статті 4 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" щодо вдосконалення процедури видачі документів дозвільного характеру, оформлених центральними органами виконавчої влади", відмовивши у реєстрації декларації.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.06.2016р. відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернулась до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 29.06.2016р. скасувати, з підстав наведених у скарзі, та прийняти нове рішення про задоволення позову. На думку скаржника, відповідач вийшов за межі повноважень, визначених Порядком №461, відмовляючи в реєстрації декларації через невідповідність чи недостовірність даних декларації, не підтверджених відповідною перевіркою, та порушив норми абз.3 ч.5 ст.4 Закону №1252, відмовивши позивачу у реєстрації декларації.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи, позивач неодноразово подавав до відповідача декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, однак подані документи повертались відповідачем на доопрацювання, про що свідчать листи Інспекції, наявні в матеріалах справи.

Зокрема, листом від 22 жовтня 2015 року №3-12/3697/15 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області повернуло позивачеві подану ним декларацію про готовність об'єкта до експлуатації на доопрацювання, зазначивши, що :

- у пункті 1 "Інформація про обєкт" не вказано код обєкта згідно з Державним класифікатори будівель та споруд ДК 018-2000;

- у пункті 2 "Інформація про замовника" не визначено статус замовника (в даних про замовника не вказано що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем і кожна сторінка цієї декларації підписана фізичною особою, а в декларації про початок виконання будівельних робіт реєстраційний номер ЖТ 9 від 24.09.2012 в даних про замовника вказано, що ОСОБА_3 фізичною особою-підприємцем);

- у пункті 4 "Інформація про відповідальну особу - інженера технічного нагляду" не вірно вказана інформація про відповідальну особу-інженера технічного нагляду (відповідальна особа з сертифікатом серії АР не має повноважень на здійснення робіт, повязаних із здійсненням технічного нагляду, крім того в декларації про початок виконання будівельних робіт реєстраційний номер ЖТ 9 від 24.09.2012 зазначений експерт з технагляду ОСОБА_4 ІТ 000616);

- у пункті 5 "Інформація про генерального підрядника" вказано, що ОСОБА_3 є фізичною особою, а при будівельних роботах, що виконуються і господарським способом, фізична особа не може бути генеральним підрядником;

- у пункті 7 "Інформація про осіб, відповідальних за виконання робіт" не вказано номер телефону особи, відповідальної за виконання робіт;

- у пункті 9 "Інформація про осіб, відповідальних осіб генерального проектувальника" не вказано відповідальних осіб генерального проектувальника, що були зазначені в декларації про початок виконання будівельних робіт реєстраційний номер ЖТ 9 від 24.09.2012 (головний архітектор проекту ОСОБА_5 та головний інженер проекту ОСОБА_6С.);

- у пункті 10 "Інформація про проектну документацію" не вказана інформація щодо проектної документації до коригування;

- у пункті 11 "Інформація про дозвільні документи" невірно вказано доту реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та невірно вказано реєстраційний номер ЖТ;

- у пункті 12 "Інформація про обєкт" дата видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ357893 відрізняється від зазначеної в декларації про початок виконання будівельних робіт реєстраційний номер ЖТ 9 від 24.09.2012;

- пункт 15 "Характеристика житлових будинків" заповнювати не потрібно;

- фактичний показний загальної площі в пункті 14 відсутній в таблиці основних показників за проектом у пункті 16;

- у пункті 22 "Інформація щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту" не вірно вказано інформацію щодо пайової участі (необхідно вказати дату укладання договору; найменування органу місцевого самоврядування чи його структурного підрозділу; реквізити платіжного доручення з позначкою про дату проведення платежу або касового документа банку чи відділення поштового звязку, що прийняли платіж. Для замовників, які до сплати пайової участі не залучаються, зазначається підстава звільнення).

Виявлені недоліки слугували підставою для повернення позивачеві декларації на доопрацювання листом управління від 22.10.2015 № 3-12/3697/15 (а.с.12). У вказаному листі відповідач вичерпно обґрунтував причини повернення декларації, указав конкретний перелік недоліків, які необхідно усунути, та розяснив, що після усунення недоліків замовник може повторно звернутись до Управління для реєстрації декларації через центр надання адміністративних послуг.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, повертаючи декларацію про готовність об'єкта до експлуатації на доопрацювання, діяв правомірно, оскільки позивач, заповнюючи декларацію, не дотримався установлених вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком судів першої інстанції із огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль є сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначена Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 р. N 750) (далі - Порядок № 461).

Пунктом 17 Порядку № 461 встановлено, що замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві два примірники декларації до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю:

- щодо об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку;

- щодо об'єктів, які належать до I - III категорії складності (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку;

- щодо об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури за формою, наведеною у додатку 4 до цього Порядку;

- щодо самочинно збудованого нерухомого майна, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Відповідно до частини 5 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Згідно з частиною 10 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Пунктом 3 Порядку №461 передбачено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об'єкта до експлуатації, за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката. (п.16 Порядку).

Згідно з пунктом 18 Порядку №461 визначено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Після проведення реєстрації один примірник декларації повертається замовнику (його уповноваженій особі) особисто або рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення, другий - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який її зареєстрував.

Відповідно до пункту 19 Порядку №461 у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник (уповноважена ним особа) може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації (пункт 20 Порядку №461).

Пунктом 21 Порядку № 461 передбачено, що рішення про реєстрацію або повернення декларації може бути розглянуто у порядку нагляду (без права реєстрації декларації) Держархбудінспекцією або оскаржено до суду.

Як визначено п.20 Порядку №461, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до ст.391 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) в зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх органом державного архітектурно-будівельного контролю до єдиного реєстру шляхом подання особисто або надсилання відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 6 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, у двох примірниках за формою згідно з додатками 2, 3, 4, 5 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю здійснює реєстрацію декларації, в якій враховано зміни, згідно з цим Порядком.

Отже, чинним законодавством встановлена форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, при заповненні якої замовник зобовязаний дотримуватись порядку її заповнення.

Аналізуючи вищевказані норми закону, вбачається, що відповідач при надходженні декларації про готовність об'єкта до експлуатації перевіряє повноту та достовірність даних, зазначених у поданій декларації.

З огляду на те, що позивач подав до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яка була оформлена з порушенням встановлених вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання неправомірними дій управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області щодо повернення 02.11.2015р. на доопрацювання декларації про готовність до експлуатації обєкта.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області вчинити дії по реєстрації декларації про готовність до експлуатації обєкта: "Будівництво станції технічного обслуговування автомобілів" за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, с. Стрижівка, вул. Мікаребідзе, 2а", суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, вимога про зобов'язання управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області вчинити дії по реєстрації декларації про готовність до експлуатації обєкта, стосується декларації, поданої після усунення недоліків, а саме у листопаді 2015 року.

Як свідчать матеріали справи, 05.11.2015р. до Управління через Центр надання адміністративних послуг повторно надійшла декларація позивача.

За результатами перевірки повноти даних, зазначена декларація була повернута через центр надання адміністративних послуг на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення (вих.№ 3-12/4186/15 від 18.11.2015).

Підставою для повернення слугували наступні обставини:

- у пункті 9 вказано інформацію про призначення відповідальної особи генерального проектувальника (наказ № 30 від 06.08.2012), що не відповідає інформації яка зазначена в декларації про початок виконання будівельних робіт за № ЖТ 9 від 24.09.2012 (наказ № 32 від 07.05.2012);

- у пункті 12 зазначено, що строк введення в експлуатацію обєкта - жовтень 2015 року, у той час, як декларацію подано у листопаді 2015року;

- у пункті 13 дата видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ357893 відрізняється від зазначеної в декларації про початок виконання будівельних робіт;

- у пункті 16 основні показники обєкта не відповідають основним показникам обєкта, які були зазначені в декларації про початок виконання будівельних робіт за № ЖТ 9 від 24.09.2012.

У вказаному листі акцентовано увагу позивача на заповненні в подальшому нових бланків декларації, форма яких затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 880).

Окрім того, в період з 22.02.2016 року по 01.03.2016 року посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку достовірності даних, наведених у декларації готовність обєкта до експлуатації: "Будівництво станції технічного обслуговування автомобілів" за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, с. Стрижівка, вул. Мікаребідзе, 2а" вх. № 787/16 від 15.02.2016 року.

За результатами якої зясовано, що у поданій декларації про готовність обєкта до експлуатації позивачем наведено недостовірні дані (а.с.37-38).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем в ході судового розгляду справи не доведено документально достовірність у декларації даних, а судом в межах судового розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про таке, отже, дії відповідача щодо відсутності підстав для реєстрації спірної декларації є правомірними.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а надані письмові клопотання про долучення доказів та зменшення позовних вимог не впливають на суть оскарженого судового рішення.

Відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" червня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "02" серпня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,12504

3- відповідачу/відповідачам: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області м-н С.П.Корольова,12,м.Житомир,10014

4- представнику позивача ОСОБА_7, 12504, м.Коростишів, вул.Гагаріна, 48. - ,