Справа № 755/7455/16-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/7455/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилова О.В. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А
02 серпня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів Губської Л.В., Федотова І.В.,
при секретарі Пономаренко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Київський міський військовий комісаріат про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Київський міський військовий комісаріат про визнання незаконними дій щодо відмови у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого), видачі посвідчення члену сім`ї загиблого (померлого); зобов`язання надати статус члена сім`ї загиблого (померлого) та видати відповідне посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого).
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 являється дружиною померлого ОСОБА_2 , який був ветераном війни - інвалідом війни 2 групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків служби при випробуванні ядерної зброї, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 , виданим 24.09.2007, наявним в матеріалах справи.
Позивач звернулась до управління із заявою, в якій просила надати їй статус «Член сім`ї загиблого» у зв`язку зі смертю чоловіка, інваліда війни внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків служби при випробуванні ядерної зброї.
Листом від 12 квітня 2016 року № 37/09-8203 відповідач відмовив у наданні ОСОБА_1 вказаного статусу.
Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який до часу своєї смерті в порядку статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» мав статус інваліда війни 2 групи з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювань, одержаних під час ядерних випробувань, тому позивач, яка після смерті свого чоловіка, не одружилася вдруге, належить до членів сім`ї військовослужбовця, який помер внаслідок захворювання, одержаного внаслідок виконання обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї, та, відповідно, позивач має право на встановлення їй статусу члена сім`ї загиблого та право на отримання посвідчення на підтвердження такого статусу.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них закріплено в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. № 3551-XII (надалі за текстом - Закон № 3551-XII).
Пунктом 1 частини 2 ст. 7 Закону № 3551-XII передбачено, що до інвалідів війни належать інваліди з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Відповідно до п.1 ст. 10 Закону № 3551-XII, чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
До членів сімей загиблих осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 10 Закону, належать, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.
Відповідно до пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.94 № 302, особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого». Дане посвідчення видається органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29.04.1964 позивач та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, наявним в матеріалах справи.
За даними Довідки Військової частини НОМЕР_2 МО РФ від 20.03.2007 року №696/84, військовою частиною НОМЕР_2 підтверджено безпосередню участь ОСОБА_2 у випробуванні ядерної зброї, проведеного 06.10.1961 в атмосфері на ракетному випробувальному полігоні Капустин Яр, в складі військової частини НОМЕР_3 .
Згідно Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №602 від 07.08.2007 захворювання майора у відставці ОСОБА_2 , 1936 року народження, з приводу якого він згідно свідоцтва про хворобу №228 від 03.08.1982 ВВК при 28 військовому госпіталі був визнаний придатним до служби поза строєм у мирний час, обмежено придатний 1 ступеню у військовий час, наявні у нього захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї.
За даними Довідки до Акта огляду МСЕК Серії №КБ-1 №025171 від 18.09.2007, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присвоєно другу групу інвалідності довічно, причиною якої зазначено: захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків служби при випробуванні ядерної зброї.
Згідно посвідчення Серії НОМЕР_1 , виданого 26.09.2007, ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.
Згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 78 років, актовий запис № 1078.
За даними Витягу із протоколу №2334 від 14.08.2014 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, захворювання майора у відставці ОСОБА_2 , 1936 року народження, «Ішемічна хвороба серця. Хронічна серцево-судинна недостатність», що стало причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 і підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №17, виданим 09.07.2014 Центром первинної медико-санітарної допомоги №1 Дніпровського району м. Києва - захворювання і причина смерті, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач належить до членів сім`ї військовослужбовця, який помер внаслідок захворювання, одержаного внаслідок виконання обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї, та, відповідно, має право на встановлення їй статусу члена сім`ї загиблого та право на отримання посвідчення на підтвердження вказаного статусу.
Таким чином, враховуючи наведені правові норми та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Такий висновок суду попередньої інстанції ґрунтується на повно і всебічно встановлених обставинах справи, які підтверджені належним чином перевіреними у судовому засіданні доказами.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.