Справа № 826/24835/15
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Шутовської І Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, повернення коштів

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» звернулося в Окружний адміністративний суд м. Києва з позовом до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України від 06.08.2015 № 903080000/2015/000034/1;

- повернути на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» надмірно сплачений податок на додану вартість у сумі 88 826, 82 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року позов задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано рішення митного посту «Куп'янськ енергетичний» Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів № 903060000/2015/000032/1 від 06 серпня 2015 року. Рішення суду вмотивовано тим, що митним органом в обгрунтування правомірності свого рішення не надано суду достатніх доказів порушення позивачем норм митного законодавства, а також тим, що документи, що були подані декларантом відповідачу для митного оформлення товару, на переконання суду першої інстанції, були достатніми для перевірки достовірності визначеної позивачем митної вартості товарів.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рівень митної вартості товару заявлений позивачем на рівні 537, 41 дол. США/т в МД № 903060000/2015/000874 не відповідає рівню митної вартості заявленої в митній декларації країни відправлення від 24.07.2015 № 10006010/240715/0010797 на рівні 580, 04 дол. США/т. Крім того, зазначає, що згідно даних Єдиної аналітичної інформаційної системи (ЄАІС) вартість на ідентичний товар відрізняється від заявленої позивачем в митній декларації вартості, що також викликало сумнів у її об'єктивності.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2015 року між компанією «WELLMANN TRADE LIMITED» Великобританія (продавець) та ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» Україна (покупець) було укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу нафтопродуктів № 15-07/15, за умовами якого продавець зобов'язується продати, а покупець оплатити та прийняти нафтопродукти згідно умов Інкотермс-2010 (том 1 а.с. 15-20).

Пунктом 2 Додаткової угоди № 2 від 15 липня 2015 року до контракту № 15-07/15 від 15 липня 2015 року визначено попередню ціну товару у розмірі 570 дол. США/т.

При цьому, пунктом 4 вказаної додаткової угоди встановлено, що остаточна ціна товару буде здійснюватися по формулі Ц (0) = Р (0) + 25, 00, де: Р (0) - середнє арифметичне середніх коригувань « 10ppm ULSD» по розділу «Mediterranean cargoes FOB Med (Italy)», що публікуються в «Platt,s European Marketscan» за період з 01 липня 2015 року по 31 липня 2015 року (том 1 а.с. 21-22).

На виконання умов контракту № 15-07/15 від 15 липня 2015 року було здійснено поставку товару за ціною 537,41 дол. США/т, що підтверджується рахунком № 01082015-2 від 01.08.2015 (том 1 а.с. 28).

05 серпня 2015 року, з метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару, позивачем в порядку електронного декларування було подано до м/п «Куп'янськ-енергетичний» Енергетичної митниці ДФС України митну декларацію № 903060000/2015/000874 за контрактом № 15-07/15 від 15 липня 2015 року, разом з товаросупровідними та іншими документами визначеними у гр. 44.

Після перевірки та обробки ВМД та зазначених вище документів, в зв'язку з тим, що документи подані декларантом зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України містять розбіжності, а саме - вартість товару в копії митної декларації країни відправлення від 24.07.2015 № 10006010/240715/0010797 складає 580, 04 дол. США/т, а вартість задекларована позивачем складає 537,41 дол. США/т, митним органом було запропоновано позивачу надати додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), зокрема, рахунок від російського експерта з кінцевою ціною товару;

Електронним листом від 06 серпня 2015 року № 21/07-1401 позивач проінформував митний орган щодо неможливості надати додаткові документи посилаючись на те, що підприємство не має відносин з третіми особами.

З огляду на вищевказане, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 903060000/2015/000032/1 від 06 серпня 2015 року, яким митну вартість товару визначено на підставі даних митної декларації країни відправлення від 24.07.2015 № 10006010/240715/0010797 на рівні 580, 04 дол. США/т із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості товару (том 1 а.с. 238-239).

Вподальшому митний орган відмовив позивачу у митному оформлені задекларованого товару та прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 903060000/2015/00020 (том 1 а.с. 240-241).

У зв'язку з незгодою декларанта з рішеннями про коригування митної вартості, відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України, з наданням фінансових гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України, товари за митною декларацією № 903060000/2015/000874 були випущенні у вільний обіг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення відповідача, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Згідно із приписами статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 57 МК України встановлено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем при визначенні митної вартості товару було застосовано другорядний метод, оскільки основний метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не міг бути застосований у зв'язку з сумнівам митного органу щодо достовірності відомостей про митну вартість з огляду на те, що надані позивачем під час митного оформлення документи мали розбіжності та неузгодженості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обгрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 31.03.2015 № 21-127а15.

Так, відповідно до митної декларації країни відправлення від 24.07.2015 № 10006110/240715/0010797 на момент митного оформлення імпортованого товару, попередня вартість товару становила 570,04 дол. США/т. Тобто, за даними митної декларації країни відправлення ціна визначена вища ніж та, що була заявлена позивачем 537,41 дол. США/т.

Колегія суддів звертає увагу на те, що після поставки товару, сторони використали погоджену формулу для визначення остаточної ціни та зробили коригування вартості товару, що зафіксовано додатком від 01 серпня 2015 року до додаткової угоди № 2 від 15 липня 2015 року до контракту № 15-07/15 від 15 липня 2015 року. Пунктом 1 вказаного додатку визначено, що кінцева ціна за одну тонну товару становить 537,41 дол. США/т на умовах DAP - кордон Російської Федерації/ Україна (ст. Соловей/ст. Тополі) (Інкотермс-2010) (том 1 а.с. 23).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що на момент митного оформлення товару була наявна цінова інформація на ідентичний товар «Паливо дизельне ЕВРО сорт С, вид ІІІ» на рівні за даними Єдиної аналітичної інформаційної системи (ЄІАС) з урахуванням країни походження та виробника, яка відрізнялась від заявленої позивачем, оскільки позивач надав усі документи, необхідні для митного оформлення товарів, а інформація в ЄАС не може бути підставою для виникнення у митного органу сумніву, оскільки відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів, що ця інформація була отримана за результатами саме першого методу визначення митної вартості товарів.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 15.10.2013 № 21-270а13.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що на дату подання митної декларації до митного оформлення 05.08.2015, позивачем не було надано банківські платіжні документи стосовно попередньої оплати за товар, оскільки п. 4 додаткової угоди № 2 до контракту № 15-07/15 від 15.07.2015 визначено що кінцевий розрахунок за товар, поставлений в липні 2015 року здійснюється банківським платежем не пізніше 15.08.2015, а на дату подання митної декларації до митного оформлення рахунок сплачено не було, що позбавило позивача можливості надати витребувані митницею банківські платіжні документи.

На думку колегії суддів, подані позивачем для визначення митної вартості товару документи у повній мірі підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, а тому у митного органу були відсутні підстави для витребування додаткових документів та винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару в зв'язку з ненаданням всіх додатково витребуваних документів.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 01 серпня 2016 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.