Справа № 804/3949/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 р. Справа № 804/3949/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
розглянувши в порядку скороченого провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі: Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську до Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторського-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади" про стягнення заборгованості , -
Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторського-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади" про стягнення заборгованості у сумі 195430,71грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідач, в порушення вимог ст.24 Закону України від 13.12.1991 року №1977-XII «Про наукову і науково-технічну діяльність» та п.п.3-8 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року №372, не здійснює розрахунки з позивачем по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених за Законом України №1977-XII, та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право наукові працівники, які працювали у відповідача, через що у нього утворилася заборгованість за період липень - грудень 2015 року у загальному розмірі 195430,71грн.
Відповідач пред'явлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що статтею 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІП-ІУ рівнів згідно з Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (надалі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №372 від 24 березня 2004 року, фактично внесені зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що суперечать вищезазначеним вимогам преамбули цього Закону і, вимоги ст. 24 Закону та Порядку, існують та діють окремо від вимог, насамперед, Конституції України, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших законодавчих актів, що регулюють пенсійне забезпечення громадян. Крім того, в порушення вимог пункту 15 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Закон України "Про наукову і науково технічну діяльність" вимоги статті 24 Закону не були приведені у відповідність до вимог цього Закону. Аналогічні вимоги стосовно гарантії на отримання державних пенсій, і ніяких інших, містяться також в Законі України "Про пенсійне забезпечення" від 5.11.1991 року № 1788, Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1085-ІУ, Законі України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року №400/97-ВР, статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та в інших законодавчих актах. Таким чином, Конституцією та законодавчими актами встановлено право людини і отримувати саме державну і ніяку іншу пенсію та покладено на Державу, та закріплено обов'язок саме за Державою на соціальний захист населення України, в тому числі на державне пенсійне забезпечення працівників. Ні один з Законів України не містить в собі вимог щодо покладення обов'язку виплати "різниці" між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи в позові, крім частини 9 статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та Порядку. Також, частиною 2 статті 176 Цивільного кодексу України встановлено, що юридичні особи, створені державою, територіальними громадами, не відповідають за зобов'язаннями відповідно держави, територіальних громад. Означене свідчить, що Державне підприємство "Науково-дослідний та конструкторського-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади" як юридична особа, створена Державою, не може бути відповідальною за Конституційні гарантії Держави з пенсійного забезпечення громадян, а саме у вигляді виплати підприємством "різниці" пенсії науковим працівникам, в тому числі нести відповідальність за борги, що виникли не з вини наукової установи перед Пенсійним Фондом України.
Згідно п.4 ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.
Зважаючи на приписи п.4 ч.5 ст.183-2 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку скороченого провадження за наявними у справі доказами, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності відповідача за КВЕД є дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук (код КВЕД 72.19).
Відповідно до ст.4 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» суб'єктами наукової і науково-технічної діяльності є: вчені, наукові працівники, науково-педагогічні працівники, а також наукові установи, наукові організації, вищі навчальні заклади III-IV рівнів акредитації, громадські організації у науковій та науково-технічній діяльності.
Приписами ст.22-3 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» встановлено, що до стажу наукової роботи зараховується, зокрема: час роботи осіб, які мають науковий ступінь, за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузі науки, з якої присуджено науковий ступінь, з дня зайняття посади за цією спеціальністю; час навчання в аспірантурі, ад'юнктурі чи докторантурі за денною (очною) формою навчання випускникам аспірантури, ад'юнктури, докторантури.
Згідно ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.
Судом встановлено, що працівникам Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторського-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади", зазначеним в повідомленнях про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії та які займалися науково-технічною діяльністю на цьому підприємстві та набули науковий стаж, що дає право на отримання пенсії згідно з Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», було призначено та виплачувались пенсії згідно цього Закону.
Виплата пенсій цим особам здійснювалася різними управліннями Пенсійного фонду України, які сформували та надіслали на адресу позивача, як органу Пенсійного фонду, на обліку в якому перебуває відповідач, повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених за Законом України №1977-XII, та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право наукові працівники, які працювали у відповідача.
При цьому частиною 9 статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачено, що різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:
- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;
- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;
- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ - ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.
Таким чином, різниця між сумою пенсії, призначеної за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право наукові працівники відповідача, має фінансуватися за рахунок коштів відповідача.
Відповідно до п.5 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 р. №372 (далі - Порядок №372), розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу надсилається повідомлення за встановленим зразком. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.
Як зазначалося вище, позивачем було сформовано та направлено відповідачу повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.
Згідно наданої довідки про суми різниці між сумою пенсії, призначеної управлінням Пенсійного фонду України науковим (науково-педагогічним) працівникам Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторського-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади" згідно із Законом України «Про наукову і науково - технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, яка підлягає відшкодуванню за липень-грудень 2015 року складає 195430,71грн.
На час розгляду справи судом доказів погашення відповідачем вказаної заборгованості по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, суду не надано.
Також суду не надано і доказів того, що відповідачем оскаржено у встановленому законодавством порядку рішення органу Пенсійного фонду України про призначення наукових пенсій та доказів оскарження повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, надісланого відповідачу.
При цьому, судом також враховується і те, що повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, яке надсилається органами Управління Пенсійного фонду, є узгодженим з моменту його отримання відповідачем і обов'язковим для виконання. Повідомлення є актом індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень, його відповідач не оскаржив, тому надіслане повідомлення є обов'язковим для виконання, тобто підлягає сплаті.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі: Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську до Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторського-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади" про стягнення заборгованості,- задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу, з урахуванням приписів ч.8 ст.183-2 цього Кодексу, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова