Справа № 826/11302/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В.І., ознайомившись з позовною заявою

за позовом

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг

до

Приватного акціонерного товариство "Страхова компанія "Українська страхова група "Життя"

про

стягнення заборгованості в сумі 6800 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариство "Страхова компанія "Українська страхова група "Життя" про стягнення штрафу у розмірі 6 800 грн.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду відбувається шляхом подання позовної заяви, яка має бути оформлена згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статі 106 Кодексу адміністративного судочинства України виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позивачем не додано до матеріалів справи доказів сплати судового збору.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач зазначив, що кошторисні призначення для сплати судового збору, які передбачені кошторисом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на 2016 рік є недостатніми, а тому в останнього відсутня можливість сплатити судовий збір у розмірі, який визначений Законом України "Про судовий збір".

Позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів відсутності у нього можливості сплатити судовий збір у встановленому Законом України «Про судовий збір».

Також, суд звертає увагу позивача, що пунктом 4 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції та визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

До того ж, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про судовий збір» передбачено Кабінету Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, законодавцем не встановлено підстав для відстрочення сплати судового збору державних органів, у випадку посилання таких органів на відсутність видатків та коштів на рахунках. Суд не вправі підміняти органи законодавчої влади та вводити додаткові підстави для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Положення даної норми спрямоване на те, щоб сплата судового збору не була перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугує гарантією принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Згідно із положеннями частини першої статті 10 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від його сплати.

Оскільки, Закон України «Про судовий збір» в чинній редакції, положень щодо відстрочення сплати чи звільнення суб'єктів владних повноважень від сплати судового збору з наведених підстав не містить, а обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для відстрочення сплати судового збору, суд приходить до висновку, що клопотання позивача задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позовна заява є такою, що подана без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Перелічені недоліки повинні бути усунені позивачем у 5-денний строк з дня набрання законної сили ухвалою про залишення позовної заяви без руху шляхом подання через канцелярію суду (або надіслання поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали оригіналу документу про сплату судового збору згідно вимог Закону України "Про судовий збір".

Згідно з частиною другою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись статтями 106, 108, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг залишити без руху.

2. Встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня набрання законної сили ухвалою про залишення позовної заяви без руху.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда