Справа № 2а-1870/4911/12
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 р.Справа № 2а-1870/4911/12
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Федеральна пасажирська компанія" на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 08.04.2016р. по справі № 2а-1870/4911/12

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Федеральна пасажирська компанія"

до Сумського прикордонного загону Державної прикордонної служби України

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач-Відкрите акціонерне товариство "Федеральна пасажирська компанія", звернулось до суду з адміністративним позовом до Сумського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про скасування постанови від 04.05.2012 року № 124 про правопорушення, пов'язане зі здісненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, яким на позивача накладено штраф у розмірі 8500,00 грн.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 08.04.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 26.07.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 22.04.2012 року о 23 год. 45 хв. під час здійснення прикордонного контролю потягу №16, сполученням "Ужгород-Москва", у вагоні №25 було виявлено громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у якої під час проходження паспортного контролю був відсутній оригінал свідоцтва про народження, замість якого на контроль було представлено копію свідоцтва про народження серії 1-ФМ №100696. Дана громадянка слідувала у супроводі своєї матері ОСОБА_2, намагаючись при цьому здійснити спробу незаконного перетину через Державний кордон України в пункті контролю «Конотоп» Сумського прикордонного загону без документів, необхідних для вїзду до держави прямування.

Вказані обставини зафіксовані у протоколі про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень № 530627 від 22.04.2012. У протоколі зазначено особу представника перевізника громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4 Олекія Івановича, копія посвідчення № III008941 (а.с. 54), відповідно до якого він працює на посаді провідника пасажирського вагону. У ОСОБА_4 були відібрані письмові пояснення (а.с. 48-49,51).

Сумським прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України винесена постанова від 04.05.2012 № 124 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою на Відкрите акціонерне товариство "Федеральна пасажирська компанія" накладено штраф в розмірі 8 500, 00 грн. (а.с. 16-17).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що перевізником не було виконано обовязок щодо перевірки перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявності у пасажира документів, необхідних для виїзду до країни прямування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ст. 22-1 Закону України Про залізничний транспорт під час перевезення у міжнародному залізничному сполученні пасажир зобов'язаний мати належним чином оформлені документи, необхідні для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та пред'явити їх перевізникові на його вимогу. Перевізник при перевезенні пасажира у міжнародному залізничному сполученні, крім обов'язків, передбачених статтею 22 Закону №273/96-ВР, зобов'язаний до початку перевезення перевірити наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи. Відмова перевізника від договору міжнародного залізничного перевезення пасажира, який на його вимогу не пред'явив документи, необхідні для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, не тягне за собою обов'язок перевізника відшкодувати пасажиру заподіяну у зв'язку з цим шкоду. За невиконання обов'язку перевірити перед початком перевезення пасажира у міжнародному залізничному сполученні наявність у нього документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, перевізник несе відповідальність, передбачену законом.

Згідно зі ст. 1 Угоди між Урядом ОСОБА_3 Федерації та Урядом України про безвізові поїздки громадян ОСОБА_3 Федерації та України від 16.01.1997 р., громадяни держави однієї сторони можуть в'їжджати, виїжджати та пересуватися територією держави іншої сторони без віз з дотриманням правил перебування і реєстрації, що діють в цій державі, по документах, що посвідчують особу і підтверджують громадянство, зазначених у додатках 1 та 2 до цієї Угоди.

Відповідно до п. 3 додатку 1 Угоди (у формі обміну нотами) між Кабінетом Міністрів України та Урядом ОСОБА_3 Федерації про внесення змін до Угоди між Урядом України і Урядом ОСОБА_3 Федерації про безвізові поїздки громадян України і ОСОБА_3 Федерації від 16 січня 1997 року (Угоду затверджено Постановою КМ № 1034 (1034-2007-п) від 08.08.2007р.) документом громадянина України для в'їзду, виїзду, перебування і пересування територією ОСОБА_3 Федерації для дітей віком до 16 років (за умови виїзду у супроводі батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або осіб, уповноважених на це батьками (усиновлювачами), опікунами, піклувальниками) є свідоцтво про народження.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" встановлено, що підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення.

Враховуючи положення вище зазначених правових норм, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не були виконані вимоги статті 22-1 Закону України Про залізничний транспорт, а саме не виконано зобовязання до початку перевезення перевірити наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи.

Посилання позивача на неможливість застосування до нього вимог Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень", колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

У відповідності до преамбули Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" цей ОСОБА_5 відповідно до Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_6 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_6 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності.

ОСОБА_5 прийнятий на підставі міжнародно-правових актів, а саме: Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_6 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_6 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми.

Стаття 7 ("Прикордонні заходи") ОСОБА_6 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми передбачає наступне: без шкоди для міжнародних зобов'язань стосовно вільного пересування осіб Сторони будуть посилювати, наскільки це можливо, такий прикордонний контроль, який може бути необхідним для запобігання й виявлення торгівлі людьми; кожна Сторона вживає законодавчих або інших відповідних заходів для запобігання, наскільки це можливо, використанню транспортних засобів, які експлуатуються комерційними перевізниками, для вчинення правопорушень, визначених згідно із цією ОСОБА_6; де це доцільно й без шкоди для відповідних міжнародних конвенцій такі заходи включають запровадження обов'язку комерційних перевізників, зокрема будь-якої транспортної компанії або власника чи оператора будь-якого транспортного засобу, упевнитися, що всі пасажири мають проїзні документи, які вимагаються для в'їзду до приймаючої держави; кожна Сторона вживає необхідних заходів згідно зі своїм внутрішнім законодавством для забезпечення санкцій у випадках порушення обов'язку, викладеного в пункті 3 цієї статті; кожна Сторона вживає таких законодавчих або інших заходів, які можуть бути необхідними згідно з внутрішнім законодавством Сторони для відмови у в'їзді або анулюванні віз особам, причетним до здійснення правопорушень, визначених згідно із цією ОСОБА_6.

За таких обставин, будь-яка транспортна компанія зобов'язана упевнитися, що всі пасажири мають проїзні документи, необхідні для в'їзду до приймаючої держави.

Аналогічна норма передбачена статтею 11 ("Заходи прикордонного контролю") Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та статтею 11 Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_6 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_6 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми.

Отже, вказані норми передбачають, що відповідальність перевізника не обмежується національними ліцензіями, не залежить від країни, по території якій здійснюється перевезення. Крім того, комерційний перевізник, у тому числі будь-яка транспортна компанія або власник чи водій будь-якого транспортного засобу, де це потрібно і без шкоди для відповідних міжнародних конвенцій, зобовязаний упевнитися, що всі пасажири мають проїзні документи, необхідні для в'їзду до приймаючої держави.

Укладаючи договір перевезення, перевізник повинен знати предмет договору та перевірити наявність у пасажира документів, відсутність яких позбавить його (перевізника) можливості виконати прийняті на себе зобов'язання згідно з договором перевезення. Для контролюючих органів факт видачі перевізником проїзного документу свідчить про домовленість учасників договору перевезення про істотні умови цього договору.

Тому, Відкрите акціонерне товариство "Федеральна пасажирська компанія" зобов'язано було упевнитися, що пасажир - громадянка України ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка слідувала у супроводі матері - громадянки України ОСОБА_2, при посадці потяг № 25 сполученням "Ужгород-Москва" для в'їзду на територію ОСОБА_3 3 Федерації мав проїзні документи, необхідні для в'їзду до приймаючої держави, а саме - оригінал свідоцтва про народження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо правомірністі винесення відповідачем оскаржуваної постанови про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою на позивача накладено штраф у сумі 8500,00 грн. та як наслідок відсутність підстав для її скасування.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Інші доводи апеляційної скарги з вище зазначених підстав правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Федеральна пасажирська компанія" залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 08.04.2016р. по справі № 2а-1870/4911/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_8
Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10
Повний текст ухвали виготовлений 01.08.2016 р.