Справа № 820/2517/16
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 р. Справа № 820/2517/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

представник позивача - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

представник позивача - ОСОБА_3

представник відповідача - ОСОБА_4

представник відповідача - ОСОБА_5

представник відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2016р. по справі № 820/2517/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Філіп Морріс Україна", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області № 514 від 11.03.2016 "Про проведення перевірки ПрАТ "Філіп Морріс Україна"; визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області щодо призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ "Філіп Морріс Україна" на підставі наказу № 514 від 11.03.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підстави для винесення наказу про проведення документальної виїзної перевірки ПрАТ "Філіп Морріс Україна" є такими, що суперечать чинному законодавству, отже є протиправними, оскільки позивачем було надано вичерпний перелік документів на отриманий запит від податкового органу, через що оскаржуваний наказ підлягає скасуванню, а дії щодо проведення визначеної наказом перевірки є протиправними.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 67 Конституції України, ст.ст. 86, 159 КАС України, ст.ст. 149, 334, 336, 345 МК України, п.п. 73.2, 73.3 ст. 73 ПК України, Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 р. за № 1360/21672, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Представники відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просили скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Приватне акціонерне товариство "ФІЛІП МОРРІС УКРАЇНА" (далі - ПрАТ "Філіп Морріс Україна") зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС як платник податків.

01.04.2015 Харківською митницею ДФС ПрАТ "Філіп Морріс Україна" надано дозвіл на переміщення товарів у митний режим переробки на митній території України, на підставі відповідної заяви від 31.03.2015 №770.

Головним управлінням ДФС у Харківській області, згідно з пунктом 7 частини 1 статті 336, статтею 345, пунктом 2 частини 7 статті 346, статтею 347 Митного кодексу України, підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 11.03.2016 № 514 «Про проведення перевірки ПрАТ «Філіп Морріс Україна» робочою групою проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, в частині декларування товарів у митному режимі "переробка на митній території", ввезених на митну територію України Приватним акціонерним товариством «ФІЛІП МОРРІС УКРАЇНА», , юридична адреса: в'їзд Польовий, 1, с. Комуніст, Харківський район, Харківська область, 62482, Україна; фактична адреса: в'їзд Польовий, 1, с. Комуніст, Харківський район, Харківська область, 62482, Україна, за період з 01.03.2015 по 29.02.2016.

За результатами перевірки складено акт від 24.05.2016 № 248/20-40-14-12-07/383231, який направлений ПрАТ «Філіп Морріс Україна» засобами поштового звязку з повідомленням про вручення та отриманий підприємством 31.05.2016.

Позивач, вважаючи наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 11.03.2016 № 514 «Про проведення перевірки ПрАТ «Філіп Морріс Україна» незаконним, а дії відповідача щодо проведення перевірки на підставі вказаного наказу неправомірними, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо призначення та проведення документальної виїзної перевірки ПрАТ "Філіп Морріс Україна" на підставі наказу від 11.03.2016 № 514 є необгрунтованими та неправомірними, через що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуваний наказ винесено відповідно до п. 7 ч.1 ст. 336, ст. 345, п. 2 ч.7 ст. 346, ст. 347 МК України, п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, у зв'язку з ненаданням у запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на запит від 06.10.2015 №3285/10/20-40-22-09-10 та виявленими фактами, що свідчать про порушення законодавства України з питань державної митної справи в частині митного оформлення товарів у митному режимі "переробка на митній території", за період з 01.03.2015 по 29.02.2016, ввезених на митну територію України ПрАТ "Філіп Морріс Україна".

У спірному наказі від 11.03.2016 №514, за підписом начальника ГУ ДФС у Харківській області зазначено про проведення з 14.03.2016 у термін 30 робочих днів документальної позапланової перевірки ПрАТ "Філіп Морріс Україна" (т.1 а.с.18-19), про що повідомлено позивача.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 336 Митного кодексу України проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти к нарахування та сплати митних платежів є однією із форм митного контролю.

Згідно з визначенням, наведеним у частині 1 статті 345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини 3 цієї статті органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів та правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Пунктом 4.10. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 р. за № 1360/21672, передбачено, що незалежно від закінчення митних формальностей митний контроль за товарами може здійснюватися шляхом проведення документальних перевірок у порядку, передбаченому статтями 345 - 355 Кодексу.

Приписами пункту 2 частини 7 статті 346 Митного кодексу України визначено, що документальною позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка підприємства, яка не передбачена планами роботи органу доходів і зборів і може проводитися за наявності обставин коли виявлено факти або отримано документальну інформацію, які свідчать про порушення підприємством вимог законодавства з питань державної митної справи, якщо підприємство не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня отримання такого запиту.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Філіп Морріс Україна» на Харківській митниці ДФС отримано дозвіл на поміщення імпортованих товарів у митний режим «переробка на митній території». В період з 08.04.2015 року воно здійснює ввезення товарів (тютюнова сировина, фільтри для сигарет, розширений тютюн, тютюнова жилка і етикет для упаковки сигарет), в митному режимі переробки, без сплати митних платежів, та вивезення готової продукції в режимі «реекспорт».

При цьому встановлено, що для отримання дозволу на розміщення товарів у режим переробки підприємством до Харківської митниці ДФС ПрАТ «Філіп Морріс Україна» надано п'ять зовнішньоекономічних договорів, жоден з яких не є договором на підставі якого здійснюватиметься переробка товарів на митній території, що є порушенням вимог пункту 1 частини 2 статті 149 Митного кодексу України.

Крім цього, вказані договори не відповідали вимогам Положення про форму зовнішньоекономічних договорів та не містили обов'язкових реквізитів та положень, відсутність яких позбавляє договори істотних умов та не дозволяє класифікувати їх як договори переробки.

З метою з'ясування фактичних обставин проведення ПрАТ «Філіп Морріс Україна» операцій з переробки на митній території та з метою здійснення контролю за дотриманням законодавчо встановленого порядку переробки іноземних товарів Головне управління ДФС у Харківській області звернулося до підприємства з листом від 06.10.2015 №3285/10/20-40-22-09-10 щодо надання інформації та її документального підтвердження стосовно операцій з переробки товарів на митній території (далі - запит).

Суд першої інстанції вказав на те, що відповідачем не надано до матеріалів справи доказів виявлення фактів або отримання документальної інформації, яка свідчить про порушення підприємством вимог законодавства з питань державної митної справи, та яка б існувала до направлення запиту позивачу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 334 Митного кодексу України, яка в даному випадку є спеціальною нормою, передбачено, що з метою здійснення митного контролю після випуску товарів органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

Таким чином, вказаною нормою не передбачено необхідність виявлення факту порушення до направлення письмового запиту до підприємства, письмовий запит не обов'язково передує призначенню перевірки.

Як свідчать матеріали справи, листом від 26.10.2015 № 10/131 ПрАТ «Філіп Морріс Україна» частково надало запитувану інформацію та копії документів, які свідчили, що підприємство не дотримується зобов'язань щодо ведення окремого обліку операцій з переробки товарів, наданих у заяві від 31.03.2015 № 770 на отримання дозволу на розміщення товарів у режим переробки та передбачених нормами Податкового кодексу України. Так, позивачем не була надана інформація щодо вартості послуг з переробки товарів, які передбачають роботи з рухомим майном, тобто з товарами, ввезеними на митну територію України для переробки (пункт 7 запиту). Згідно «Звітів про витрати на придбання та обіг товарів у митному режимі переробки на території України ПрАТ «Філіп Морріс Україна» за період квітень 2015 - вересень 2015 рахунок 20 «Виробничі запаси» субрахунок 2011 «тютюн на складі» та 2012 «не тютюновий матеріал на складі» містить лише вартість імпортованих тютюнових та не тютюнових матеріалів.

Колегія суддів зазначає, що це суперечить Положенню (Стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246, оскільки первісною вартістю запасів, придбаних на плату, є собівартість запасів, яка складається з наступних фактичних витрат: сум, сплачених згідно договору постачальнику (продавцю), за вирахуванням не прямих податків; сум ввізного мита; сум непрямих податків у зв'язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству; транспортно-заготівельні витрати; інші витрати, які безпосередньо пов'язані з придбанням запасів.

Таким чином ПрАТ «Філіп Морріс Україна» не надано у запитуваному обсязі витрат на придбання товарів поміщених в митний режим «переробка на митній території» по рахунку 20 «Виробничі запаси» субрахунок 2011 «тютюн на складі» та 2012 «не тютюновий матеріал на складі» (пункт 8 запиту).

Також, ПрАТ «Філіп Морріс Україна» надано «Звіти про витрати на придбання та обіг товарів у митному режимі переробки на території України ПрАТ «Філіп Морріс Україна» за період квітень 2015 - вересень 2015 по рахунку 23 «Виробництво» у яких відображено лише вартість імпортованих тютюнових та не тютюнових матеріалів та жодним чином не відображені прямі матеріальні, трудові та інші прями витрати, а також розподілені загальновиробничі витрати та втрати від браку продукції (робіт, послуг) по технологічним причинам.

Таким чином ПрАТ «Філіп Морріс Україна» не надано у запитуваному обсязі інформації про витрати на придбання товарів поміщених в митний режим «переробка на митній території» по рахунку 23 «Виробництво» (пункт 9 запиту).

Крім того, ПрАТ «Філіп Морріс Україна» надано «Звіти про витрати на придбання та обіг товарів у митному режимі переробки на території України ПрАТ «Філіп Морріс Україна» за період квітень 2015 - вересень 2015 по рахунку 26 «готова продукція» субрахунок 2611 «готова продукція - по стандарту» та 2612 «готова продукція - відхилення по тютюновим матеріалам», у яких відображено лише вартість імпортованих тютюнових та не тютюнових матеріалів, які використовувались для виготовлення готової продукції.

Слід зазначити, що в митному режимі «переробка на митній території» використовувались українські товари (згідно даних митних декларацій типу ЕК 11 поміщених в митний режим реекспорту). Однак, згідно наданої ПрАТ «Філіп Морріс Україна» інформації, вартість українських товарів зовсім не включалась до вартості готової продукції.

Крім того, жодних інших відомостей щодо зазначених товарів ПрАТ «Філіп Морріс Україна» також не надано.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що ПрАТ «Філіп Морріс Україна» не надано у запитуваному обсязі витрат на придбання товарів поміщених в митний режим «переробка на митній території» по рахунку 26 «готова продукція» субрахунок 2611 «готова продукція - по стандарту» та 2612 «готова продукція - відхилення по тютюновим матеріалам» (пункт 10 запиту).

ПрАТ «Філіп Морріс Україна» також не надано обліку собівартості продукції, адміністративних витрат, витрат на збут, інших операційних та фінансових витрат.

Згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 за №27/4248, собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат (пуннкт 10 запиту).

Крім того, ПрАТ «Філіп Морріс Україна» не надано реєстрів бухгалтерського обліку щодо оприбуткування та наявності залишків на балансі підприємства українських товарів, які використовувались у митному режимі «переробка на митній території » (пункт 12 запиту).

Зазначені факти свідчили про недотримання з боку ПрАТ «Філіп Морріс Україна» вимог діючого законодавства, передбачених для здійснення операцій у митному режимі «переробка на митній території»

Відповідно до вищезазначеного, у Головного управління ДФС у Харківській області виникло право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки згідно з пунктом 7 частини 1 статті 336, статтею 345, пунктом 2 частини 7 статті 346, статтею 347 Митного кодексу України, підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що, виходячи із змісту наданої відповіді в листі від 26.10.2015 №10/131, а також доказів - копій документів доданих до відповіді, які залучені позивачем до матеріалів справи, ПрАТ «Філіп Морріс Україна» надано відповідні пояснення та докази щодо запитуваної інформації у повному обсязі.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що доповідна записка від 04.03.2016 № УД58/20-40-14-12-15 зареєстрована в ГУ ДФС у Харківській області майже через 5 місяців після надіслання позивачу запиту, тому вона не є законною підставою для направлення запиту та винесення оспорюваного наказу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 345 Митного кодексу України документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України (1095 днів), і немає жодних обмежень щодо часу надсилання запиту та призначення перевірки, якщо це відбувається у встановлений законодавством строк.

При цьому, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови належним чином не застосовано практику Верховного Суду України.

Так, в постанові від 24.12.2010 у справі № 21-25а10 за позовом ТОВ «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, Верховним Судом України висловлено наступну правову позицію.

Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією ВСУ, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необгрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Зазначене узгоджується з приписами статті 67 Конституції України, відповідно до яких кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в розмірі і в порядку, встановленими законом. Тому процедурні порушення, допущені контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки, не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов'язку.

Відповідно до викладеного, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок, можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі, як свідчить практика ВСУ, у задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки її проведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, підприємством допущено робочу групу до проведення перевірки, документальна позапланова виїзна перевірка проводилась у період з 14.03.2016 по 10.05.2016 (терміном 39 робочих днів). 24.05.2016 складено ОСОБА_7 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, в частині митного оформлення товарів у митному режимі «переробка на митній території України», ввезених на митну територію України Приватним акціонерним товариством «Філіп Морріс Україна» (), за період з 01.03.2015 по 29.02.2016 №248/20-40-14-12-07/00383231.

14.06.2016 ПрАТ «Філіп Морріс Україна» направлені податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі акту перевірки.

За таких обставин відсутні підстави для скасування наказу Головного управління ДФС у Харківській області № 514 від 11.03.2016 «Про проведення перевірки ПрАТ «Філіп Морріс Україна», визнання протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області щодо призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Філіп Морріс Україна» на підставі наказу від 11.03.2016 № 514.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови були порушені норми чинного матеріального права, і як наслідок апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2016р. по справі № 820/2517/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_8
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_9
Повний текст постанови виготовлений 05.08.2016 р.