Справа № 200/7727/16-а (2-а/200/371/16)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2016 рокусправа № 200/7727/16-а (2-а/200/371/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції м. Дніпропетровськ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2016 року у справі № 200/7727/16-а (2а/200/371/16) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову інспектора УПП у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 від 25.04.2016 року ПС 2 № 470815 по справі про адміністративне правопорушення за вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду від 27 травня 2016 року адміністративний позов задоволено та закрито провадження у справі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Сторони в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

25.04.2016 року інспектором патрульної УПП у м. Дніпропетровськ рядовим поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ПС2 № 470815, у відповідності до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те що, керуючи автомобілем Toyota Rav4, державний номер НОМЕР_1, вона зупинилась в місті Дніпропетровську по вулиці Барикадній, 1, ближче 10 метрів до перехрестя, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 5)

Задовольняючи позов та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та відсутній склад адміністративного правопорушення.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З огляду на диспозицію ч. 1 ст. 122 КУпАП вказана норма є бланкетною (відсилочною), що вимагає обовязкового посилання у постанові на пункт ОСОБА_3 дорожнього руху, який порушений водієм. Проте оскаржувана постанова такого посилання не містить.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано суду жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо).

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні 18.07.2016 року інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 пояснив, що відеозапис здійснювався на бодікамеру, проте на час розгляду справи цей запис не зберігся. Іншої фіксації вчиненого позивачем правопорушення в момент винесення постанови не проводилось.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у правопорушенні, відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, відповідачем не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, апеляційна скарга позивача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції м. Дніпропетровськ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2016 року у справі № 200/7727/16-а (2а/200/371/16) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко