Справа № 754/8706/16-а
Суддя: Журавська О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/451/16
Справа №754/8706/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2016 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Журавська О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, суд,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання останнього вчинити певні дії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 р. №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-111, що діяла станом на липень 2002 р.) у розмірі 88% суми заробітної плати. На підставі підвищення окладів працівників прокуратури, звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 88% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Генеральної прокуратури від 10.05.2016 №18-677зп, однак отримав відмову. На підставі цього, позивач був змушений звернутися до суду.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва у наданих письмових запереченнях позов не визнав, зазначивши, що Управління не здійснювало протиправних та неправомірних дій. Позивачка перебуває у них на обліку та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про прокуратуру", однак, так як Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIIІ від 24.12.2015 року, вказано, що у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740,00 грн., а п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» скасовуються, підстави для перерахунку пенсії позивачу відсутні.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 04.04.2005 р. позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за вислугу років призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 88% суми заробітної плати.

03.06.2016 р. позивач звернувся до відповідача з завою про перерахунок пенсії, згідно якої просив зробити перерахунок пенсії за вислугу років починаючи з 01.01. 2016 року з урахуванням довідки про заробітну плату Генеральної прокуратури від 10.05.2016 №18-677зп. (а.с. 11, 12)

Листом від 07.06.2016 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» скасовуються (а.с. 13).

Відповідно до ч. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно ж до нової редакції ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»), пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, нова редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України "Про прокуратуру").

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України» Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (№ 21-348а13) та від 06.10.2015р. (№21-2432/15).

Пенсія позивачу була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від вересня 2002 року, тобто до набрання чинності цими законами. Крім того, зміни внесені до вказаної статті стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Таким чином, при перерахунку пенсії позивачеві підлягає застосуванню положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від вересня 2002 року.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-VIII від 02.03.2015 не зазнали.

Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» оклади прокурорсько-слідчих працівників з 01.12.2015 підвищено на 25 %.

У відповідності до довідки Генеральної прокуратури від 10.05.2016 №18-677зп позивач працював в генеральній прокуратурі України, заробітна плата з 01.12.2015 складає: 29 333, 34 грн. (а.с. 12)

Отже, суд приходить до висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла на час призначення пенсії у розмірі та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 03.06.2016 р., а саме з моменту звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від .05.2016 №18-677зп з розрахунку 88 % від суми заробітної плати без обмеження її граничного розміру.

Не підлягає до задоволення позовна вимога щодо зобов'язання відповідача в подальшому проводити перерахунки пенсії за заявами позивача та довідками про заробітну плату, оскільки в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 17, 158-162 , 183-2 КАС України, ЗУ «Про прокуратуру», суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла на час призначення пенсії, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 10.05.2016 №18-677зп з розрахунку 88 % від суми заробітної плати.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києва провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії), починаючи з 03.03.2016 року на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 10.05.2016 №18-677зп виходячи з розрахунку 88 % від суми місячної зарплати без обмеження її граничного розміру.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: