Справа № 285/1886/16-а
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/1886/16-а

провадження № 2-а/0285/106/16

01.08.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді Помогаєва А.В., при секретарі Музика Н.Ю., за участі представника відповідача - Кошмана О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Новоград-Волинського об'єднаного УПФУ в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась з вищезазначеним позовом, в якому просила суд :

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії державного службовця з більшого заробітку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати (доходів громадян), на які були нараховані та фактично сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у повному обсязі;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 % від заробітної плати відповідно до довідки № 447/06-15-05-024 від 20 січня 2016 р. з урахуванням всіх складових (отриманих виплат) за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати (доходів громадян), на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

- постанову суду допустити до негайного виконання в межах стягнення за один місяць.

Обґрунтувала позов тим, що вона перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу». 26 січня 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, що не було враховано при первинному призначенні її пенсії, проте відповідач протиправно відмовив їй у здійсненні перерахунку пенсії та включенні вищевказаних виплат до складу заробітної плати для перерахунку пенсії.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просила суд розглянути справу в своїй відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Посилався на правомірність дій УПФУ, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», пенсії, призначені в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» з 01.06.2015 року не підлягають перерахуванню.

Доповівши зміст заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно розпорядження відповідача №1380309 від 08.07.2011 року ОСОБА_2 призначено пенсію згідно Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% від заробітку.

Згідно довідки про складові заробітної плати № 447/06-15-05-024 від 20.01.2016 року, виданої Новоград-Волинською ОДПІ, надана інформація про розмір заробітної плати позивача за 60 місяців у період з 01.10.2002 року по 30.09.2007 року, в тому числі: матеріальна допомога на оздоровлення - 6592,55 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - 6887,29 грн., індексація грошових доходів в зв'язку із зростанням споживчих цін - 24,68 грн., які позивач отримала та з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 12).

26.01.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 447/06-15-05-024 від 20.01.2016 року виданої Новоград-Волинською ОДПІ (а.с. 9).

Рішенням комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Управління пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області № 8 від 28.01.2016 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (а.с. 10).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи

прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до «Положення про Пенсійний фонд України», яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відповідно до редакції ст. 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на час призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначалась у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідно посади, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 % заробітної плати.

Згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина 7 ст. 33 цього Закону встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата

- це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У свою чергу ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Таким чином, Закон не розмежовує доходи для визначення середнього заробітку на ті що є постійними елементами заробітної плати та разові виплати. Єдиним критерієм є нарахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, суд визнає обґрунтованими посилання позивача на ст. 2 Закону України «Про оплату праці», яка визначає структуру заробітної плати, що включає в себе додаткову заробітну плату (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати (виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань державним службовцям передбачена нормами чинного законодавства та є обов'язковими щорічними виплатами.

Отже, ці виплати є складовими заробітної плати, відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Постановою Верховного Суду України від 20.02.2012 року по справі №21-430а11 задоволено заяву про перегляд рішення Вищого адміністративного суду України з питання визначення розміру пенсії державного службовця. Верховний Суд України, посилаючись на норми ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прийшов до висновку, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Щодо посилань відповідача на неможливість перерахунку пенсії у зв'язку зі змінами у чинному законодавстві, про що позивач зазначив у тексті рішення №8 від 28.01.2016 року (а.с. 10), суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" є безпідставним, оскільки зазначена норма Закону стосується лише права на призначення пенсій особам, які підпадають під дію перелічених законів і не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що вимога позивача про перерахунок пенсії з урахуванням додаткових виплат є обґрунтованими, в межах сум, зазначених у довідці про складові заробітної плати.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язати провести перерахунок пенсії.

Разом з тим, питання перерахунку пенсії ОСОБА_2 було предметом розгляду комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій УПФУ, рішенням якої від 28.01.2016 року №8 у перерахунку пенсії відмовлено.

Отже, за наявності вказаного рішення, яке є чинним, реалізація права позивача на перерахунок пенсії є неможливою, а відтак, порушене право позивача повністю відновлено бути не може.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Виходячи з викладеного, суд, з метою належного та повного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, а саме - визнати протиправним та скасувати Рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Управління Пенсійного фонду України в місті Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі №8 від 28.01.2016 року; а також зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача згідно наданої довідки, виходячи з розміру пенсії на момент призначення - 90% заробітку.

Позовна заява не містить вимоги щодо моменту перерахунку.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перерахунок пенсій, призначених за раніше діючим законодавством, провадиться із середньомісячного заробітку за останніх 24 або будь-які 60 місяців перед призначенням пенсії, або перед введенням в дію цього Закону, або з заробітку, з якого було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, із застосуванням статей 64-67 цього Закону.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до позивача з заявою про перерахунок пенсії 26.01.2016 року, право на перерахунок виникає з 01.02.2016 року. Отже, існує обов'язок відповідача здійснити перерахунок починаючи з 01.02.2016 року.

В той же час, позов не містить вимоги про стягнення певних грошових сум, тому відсутній предмет негайного виконання. За таких обставин вимога позивача про допуск рішення суду до негайного виконання не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у зверненні постанови до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Позивач звільнена від сплати судового збору як інвалід другої групи. Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 94, 158-163, 244-2 КАС України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії про розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинський та Новоград-Волинському районі № 8 від 28.01.2016 р. щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії державного службовця з більшого заробітку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації.

Зобов'язати Новоград-Волинське об'єднане УПФУ в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у розмірі 90 % від заробітної плати, з урахуванням всіх складових (отриманих виплат) у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 6592,55 грн., матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 6887,29 грн., індексації в сумі 24,68 грн., згідно довідки про складові заробітної плати № 447/06-15-05-024 від 20.01.2016 р., яка видана Новоград-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією, починаючи з 01.02.2016 року.

У задоволенні позовних вимог в частині звернення постанови до негайного виконання - відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Вступну та резолютивну частину постанови виготовлено у нарадчий кімнаті та проголошено у судовому засіданні 01.08.2016 року.

Повний текст постанови виготовлено 05.08.2016 року.

Суддя А.В. Помогаєв