Справа № 554/3457/16-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 01.07.2016 Справа № 554/3457/16-а
Справа № 554/3457/16-а
Провадження № 2-а/554/139/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

1 липня 2016 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка А.Г.

при секретарі Гречка Є.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача Дудник А. О.

представника третьої особи Логінової М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до патрульного поліцейського роти № 2 БПП Управління патрульної поліції у м. Полтава Дудник Анастасії Олексіївни, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

29 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому зазначив, що 23 квітня 2016 року, близько 17-ї год., він відповідачем був притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий адміністративному стягненню на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді 425 грн. штрафу за те, що керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Панянка в м. Полтаві, не подав сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, а саме повороту ліворуч, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правил).

Заперечуючи факт вчинення такого порушення, він вважає, що безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому просить скасувати постанову про це як незаконну. Крім того, він вказує на ряд дій працівника поліції, яка виносила постанову про притягнення його до відповідальності, які, на його думку, є протиправними, але не просить визнати їх такими.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги з мотивів, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. При цьому він зазначив, що їхав по головній дорозі, яка має одну смугу в тому напрямку, в якому він рухався. Ніякого маневру по зміні напрямку руху він не здійснював, а цей напрямок змінювався від плану самої дороги, яка являє собою лінію з незначним закругленням ліворуч. Тому автомобілі, які рухаються по ній, не змінюють напрямку свого руху, а здійснюють рух по ній відповідно до напрямку самої дороги, а отже необхідності у включенні світлових покажчиків повороту в даному випадку немає, так як можливість змінити напрямок руху відсутній. Примикання ж другорядної дороги справа не зобов'язує його включати покажчик повороту, оскільки на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідач Дудник А. О. та представник третьої особи Логінова М. В. позов не визнали та заперечували проти його задоволення, зазначаючи, що позивач допустив інкриміноване йому порушення Правил, що відповідачкою було безпосередньо виявлено, а тому у визначеній законом процедурі був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, про що було винесено відповідну постанову. При її винесенні позивачу у відповідності до Конституції України були роз'яснені його права, в тому числі і право на оскарження їх дій, про що свідчить те, що він цим в повній мірі скористався, подавши до суду позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, об'єктивно дослідивши надані ними докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови серії ПС2 № 667480 від 23 квітня 2016 року (а. с. 26) ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення п. п. «б» п. 9.2 Правил, копію якої він в той же день отримав.

Під час розгляду справи в суді відповідач Дудник А. О. та свідок ОСОБА_5, інспектор патрульної поліції, який спільно з відповідачкою, виявив порушення Правил позивачем, показали, що останній в зазначений в постанові день і час рухався по вулиці Панянка у м. Полтаві. При зміні напрямку проїзної частини цієї вулиці, він здійснюючи маневр повороту ліворуч, не подав сигналу світлового покажчика повороту, що вони виявили, рухаючись йому назустріч. В зв'язку з цим вони зупинили його, повідомивши причину зупинки. У відповідь на це він спочатку заявив, що не повинен включати покажчика повороту, оскільки рухався по головній дорозі, яка сама по собі змінювала напрямок в плані, а не він в русі, а потім почав стверджувати, що включав покажчик повороту, але при об'їзді ухабин, які були на шляху руху, той виключився сам, в чому не було його вини, в зв'язку з чим і не визнавав себе винуватим.

Вважаючи, що він допустив порушення Правил, відповідачка роз'яснила йому права, передбачені статтею 268 КУпАП та винесла постанову про накладення на нього штрафу, яку зразу ж вручила йому під розпис. Вважають, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий стягненню у виді штрафу законно, а тому відсутні підстави для скасування постанови про це.

Оцінюючи наведені докази, суд враховує наступне.

В ході розгляду справи встановлено, що ділянка дороги, по якій рухався позивач, є головною дорогою, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, а також має незначне закруглення ліворуч, до якого справа примикає другорядна дорога, про що свідчать дорожні знаки, які містяться на ній, тобто являє собою «криву лінію в плані», рух по якій можливий тільки виходячи з її конфігурації і не може викликати в його учасників сумнівів у зміні його напрямку, оскільки це неможливо і є вочевидь зрозумілим для всіх. Примикання ж другорядної дороги справа, навіть при наявності на ній транспортних засобів, які рухаються, не зобов'язували позивача включати світловий покажчик повороту, оскільки ті відповідно до п. 16.11 Правил повинні дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Отже, судом встановлено, що позивач не порушив вимог п. 16.11 Правил, яким встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Суд констатує і це встановлено в ході розгляду справи в суді, що ділянка дороги, по якій рухався позивач, є закругленням, тобто зміною напрямку самої дороги в плані, а не зміною напрямку руху автомобілів, які по ній рухаються, що не зобов'язує водіїв включати світлові покажчики поворотів при проїзді цього закруглення. Виходячи з цього, в діях позивача відсутні порушення вимог п. п. «б» п. 9.2 Правил, що йому інкримінується, оскільки він під час руху не перестроювався, не здійснював повороту та не розвертався, а продовжував рух відповідно до напрямку дороги, а тому і не повинен був включати світловий покажчик повороту.

При оцінці поведінки в даній дорожній ситуації позивача, суд враховує також його пояснення, що він включав світловий покажчик повороту, який автоматично відключився, коли він об'їжджав одну із ухабин, які були на шляху його руху. Ці твердження позивача стороною відповідача не спростовані, оскільки він був помічений і зупинений інспекторами патрульної поліції за межами закруглення і безпосередньо в момент його проїзду вони автомобіля, яким керував останній, не бачили. Тому їх твердження про те, що позивач не включав світлового покажчика повороту є припущенням.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд керується вимогами статті 69 КАС України, відповідно до якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків. письмових і речових доказів, висновків експертів.

Проаналізувавши наведені докази та оцінивши їх відповідно до вимог закону, суд прийшов до висновку, що стороною відповідача не надано доказів вчинення позивачем порушення Правил, яке йому інкримінується, в зв'язку з чим його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 283, 284, 288 КУпАП, статтями 6, 10, 11, 12, 14, 70, 71, 99, 159-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії патрульного поліції роти № 2 БПП управління патрульної поліції м. Полтави рядового поліції Дудник Анастасії Олексіївни щодо складання постанови ПС 2 № 667480 від 23 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову ПС 2 № 667480 від 23 квітня 2016 року про адміністративне правопорушення, закривши провадження у справі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 7 липня 2016 року.

Суддя А. Г. Савченко