Справа № 823/2976/13-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №823/2976/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Рідзель О.А.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» до Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання дій непарвоімрними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просив суд визнати неправомірними дії, які виявились у невиконанні вимог статей 101 та 102 Податкового кодексу України; зобов'язати відповідача списати податковий борг за період 2006 - 2009 років з податку на додану вартість в сумі 998689,67 грн, земельного податку - 71806,26 грн, збору за спецводокористування - 1422,12 грн; зобов'язати відповідача провести переоблік в особових картках з податку на додану вартість, земельного податку, збору за спецводокористування.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2013 року, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

03 березня 2016 року позивачем подано заяву про перегляд постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Чекраського окружного адміністративного суду від 25 травня 2016 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

В обґрунтування заяви про перегляд постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2013 року позивач посилається на те, що є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі на час розгляду справи. На думку заявника, такими обставинами є застосоване до підприємства Рішення про розстрочення сплати податкового боргу підприємства від 31.07.2012, в період другого півріччя 2012 року, яке діяло в період з 31.07.2012 по 21.12.2012. Також заявник зазначає, що 21.12.2012 це саме та дата з якої в облікових картках, які надані до справи, податковий орган обґрунтовує правомірність перенесення платежів Ватутінського КВП «Водоканал» посилаючись на рішення про розстрочення сплати податкового боргу та рішення про скасування рішення про розстрочення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія, виходив з наступного.

Відповідно до ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Під час вирішення питання щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, що є принципом остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов'язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» від 3 грудня 2003 року). Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

«Істотність» обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Так, на думку позивача, підприємство має безнадійний податковий борг з податку на додану вартість, земельного податку, збору за спецводокористування за 2006 - 2009 роки, що зокрема підтверджується рішеннями судів про відмову податковому органу у стягненні за рахунок активів підприємства податкового боргу.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, за даними інформаційної системи контролюючого органу у позивача відсутній безнадійний податковий борг за період 2006 - 2009 роки. Останній був погашений шляхом зміни призначення платежів, визначених підприємством в платіжних дорученнях відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем не надано доказів звернення до відповідача з метою вжиття заходів для списання податкового боргу на час дії Порядків списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 14.03.2001 №103 та наказом Державної податкової адміністрації України 24.12.2010 №1034.

Починаючи з 25.01.2013 порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків регулюється наказом Міністерства фінансів України від 14.12.2012 №1329.

Як встановлено судом першої інстанції, 27.02.2013 позивачем подано заяву про списання податкового боргу за строком давності та про внесення відповідних змін в картку особового рахунку платника податку Ватутінського КВП «Водоканал». В подальшому, 25.06.2013 позивачем повторно подано заяву про списання податкового боргу за строком давності та про внесення відповідних змін в картку особового рахунку платника податку Ватутінського КВП «Водоканал». Проте, доказів розгляду відповідачем зазначених заяв позивачем не надано.

Щодо посилання позивача як на одну із нововиявлених обставин на те, що при розгляді та перегляді справи №823/924/14 Черкаським окружним адміністративним судом (постанова від 21.12.2015) та Київським апеляційним адміністративним судом (ухвала від 28.01.2016) встановлено, що рішення про розстрочення сплати податкового боргу прийнято з порушенням строку давності 1095 днів, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що при прийнятті рішення, що переглядається, судом першої інстанції не досліджувалося вказане рішення про розстрочення податкового боргу від 31.07.2012 №64/19-015, тому викладені позивачем в заяві обставини не є нововиявленими, оскільки наявність чи відсутність зазначеного рішення не впливало на остаточні висновки суду під час ухвалення рішення, що переглядається.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні фактичні данні, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення, про перегляд якого заявник просить. Перелічені ж у зазначеній заяві судові рішення не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 245 КАС України.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, у разі, якщо позивач не згоден з постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2013 у даній справі та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014, то він має право оскаржити зазначені рішення в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Колегія суддів вважає, що фактично заявник у заяві про перегляд рішень за нововиявленими обставинами, намагається переоцінити наявні в матеріалах справи докази, що слугували підставою для прийняття судового рішення у справі, та подає додаткові докази до матеріалів справи, приймаючи їх помилково за нововиявлені обставини, тому, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у її задоволенні.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим будь - які підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» залишити без задоволення, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 01.08.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.