Справа № 816/413/16
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 р.Справа № 816/413/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2016р. по справі № 816/413/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український будівельно-експертний центр"

до Державної фіскальної служби України

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український будівельно-експертний центр" (далі - ТОВ "Український будівельно-експертний центр", позивач), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії ДФС України щодо неприйняття для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних: №1 від 02.03.2016, №2 від 09.03.2016 та №3 від 11.03.2016 ТОВ "Український будівельно-експертний центр";

- визнати поданими та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 02.03.2016, №2 від 09.03.2016, №3 від 11.03.2016, подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Український будівельно-експертний центр" (), до контролюючого органу в день їх фактичного отримання - 17.03.2016, 19.03.2016 та 20.03.2016, відповідно.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український будівельно-експертний центр" задоволено.

Визнано дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних №1 від 02.03.2016, №2 від 09.03.2016, №3 від 11.03.2016 Товариства з обмеженою відповідальністю "Український будівельно-експертний центр" протиправними.

Визнано поданими та зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 02.03.2016, №2 від 09.03.2016, №3 від 11.03.2016, подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Український будівельно-експертний центр" (), до контролюючого органу в день їх фактичного отримання - 17.03.2016, 19.03.2016 та 20.03.2016, відповідно.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український будівельно-експертний центр" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень нуль копійок).

Не погодившись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 02.08.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що ТОВ "Український будівельно-експертний центр" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, , та перебуває на обліку платників податків у ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області; зареєстроване платником податку на додану вартість.

28.10.2015 р. між ТОВ "Український будівельно-експертний центр" та ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області укладено договір про визнання електронних документів №281020151, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с. 9-10).

17.03.2016 р. позивачем на підставі зазначеного договору направлено в електронному вигляді для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 02.03.2016 (а.с. 14-15).

Як підтверджено квитанцією №1, вказану податкову накладну доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 17.03.2016 р. о 12:49:21, однак, не прийнято для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з виявленням помилки - "можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності" (зворот а.с. 15).

19.03.2016 р. позивачем на підставі зазначеного договору направлено в електронному вигляді для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 09.03.2016 (а.с. 16).

Як підтверджено квитанцією №1, вказану податкову накладну доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 19.03.2016 о 16:06:32, однак, не прийнято для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з виявленням помилки - "можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності" (зворот а.с. 16).

20.03.2016 позивачем на підставі зазначеного договору направлено в електронному вигляді для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 11.03.2016 (а.с. 17).

Як підтверджено квитанцією №1, вказану податкову накладну доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 20.03.2016 о 16:51:44, однак, не прийнято для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з виявленням помилки - "можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності" (зворот а.с. 17).

Вважаючи відмову в прийнятті вищезазначених податкових накладних протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вони є правомірними, обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Підпунктом 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до положень пункту 201.10 зазначеної статті податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, (надалі - Порядок) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Згідно з пунктом 9 зазначеного Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Отже, визначений пунктом 9 Порядку перелік підстав для відмови у реєстрації податкової накладної в Реєстрі є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню чи доповненню на розсуд контролюючого органу.

Відповідачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій не надано належних у розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказів наявності визначених Порядком підстав для відмови у реєстрації податкових накладних №1 від 02.03.2016, №2 від 09.03.2016, №3 від 11.03.2016 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вже було зазначено, із квитанцій №1 вбачається, що податкові накладні доставлені до центрального рівня Державної податкової служби України 17.03.2016 об 12:49:21, 19.03.2016 об 16:06:32, 20.03.2016 об 16:51:44, підставою неприйняття для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено "можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності" (зворот а.с. 15, 16, 17).

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що на момент направлення цих податкових накладних до автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронної звітності" ДФС України договору про визнання електронних документів присвоєно статус "Заборонено прийняття по E-mail".

Також представник відповідача посилається на протокол засідання робочої групи щодо стану відпрацювання ризикових суб'єктів господарювання в рамках наказу ДФС України від 28.07.2015 № 543 "Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з податку на додану вартість" № 20 від 14.03.2016 (а.с.34), згідно з яким, зокрема, ухвалено розірвати в односторонньому порядку з підприємствами договір про визнання електронних документів у зв'язку з тим, що ТОВ "Український будівельно-експертний центр" має ознаки ризиковості за операціями, тобто існує ризик проведення безтоварних операцій, спрямованих на мінімізацію податкових зобов'язань, з метою недопущення втрат бюджету, зокрема в частині унеможливлення використання ТОВ "Український будівельно-експертний центр" у схемах мінімізації та формування фіктивного податкового кредиту.

В свою чергу, колегія суддів зауважує, що у пункті 4 розділу 6 договору від 28.10.2015 №281020151 передбачено, що орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або у разі зміни платником місця реєстрації (а.с. 10).

Відповідно до пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У договорі від 28.10.2015 №281020151 зазначено адресу позивача: вул. Леніна, 4, офіс 40, м. Полтава, Полтавська область, 36020 (а.с. 10).

Матеріалами справи підтверджено, що станом на 17, 19 та 20 березня 2016 року місцезнаходження позивача у встановленому законом порядку зареєстровано за адресою: вул. Леніна, 4, офіс 40, м. Полтава, Полтавська область, 36020 (а.с. 11-13).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17, 19 та 20 березня 2016 року статус відомостей про юридичну особу ТОВ "Український будівельно-експертний центр" - відомості підтверджено (а.с. 11-13).

З огляду на викладене, зміни щодо місцезнаходження ТОВ "Український будівельно-експертний центр" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не вносились, а отже місцезнаходження позивача не змінювалось.

Інших підстав для розірвання договору про визнання електронних документів від 28.10.2015 №281020151 з урахуванням вимог законодавства та умов цього договору відповідачем не наведено.

Отже, зазначені відповідачем підстави неприйняття податкових накладних, а саме: присвоєння статусу "Заборонено прийняття по E-mail", виявлення у ТОВ "Український будівельно-експертний центр" ознак ризиковості за операціями, недопущення втрат бюджету, унеможливлення використання ТОВ "Український будівельно-експертний центр" у схемах мінімізації та формування фіктивного податкового кредиту, є безпідставними та неправомірними, оскільки ці обставини не визначені Порядком та/або договором від 28.10.2015 №281020151, як підстави для відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про протиправність дій відповідача щодо неприйняття податкових накладних.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, всупереч наведеним положенням, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність його дій, що оскаржуються.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2016р. по справі № 816/413/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 03.08.2016 р.