Справа № 335/7953/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2016-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7953/16-а 2-а/335/251/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Герченової А.І., представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача-1 ОСОБА_3, представника відповідача-2 ОСОБА_4, при попередньому розгляді адміністративної справи за позовом ОСОБА_5 до Запорізького міського голови ОСОБА_6, територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження і поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Запорізького міського голови ОСОБА_6, територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження і поновлення на роботі.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2016 р. позовна заява ОСОБА_5 була залишена без руху, у тому числі з підстав не зазначення позивачем доказів пропуску строку звернення до адміністративного суду.

В порядку усунення недоліків позовної заяви позивачем було надано уточнену позовну заяву, а також вказано про дотримання ним строку звернення до суду, оскільки про порушене право позивач дізнався після отримання ним трудової книжки 5 липня 2016 р. (арк. справи 19). Крім того, представником позивача ОСОБА_2 було надано заяву, в якій вона зазначила про те, що вимоги позивача мають бути розглянуті судом незалежно від строку звернення до суду (арк. справи 1718).

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2016 р. провадження у справі було відкрито, а також у відповідачів витребувано відомості про отримання позивачем трудової книжки та ознайомлення його зі змістом оскаржуваного розпорядження.

У попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 зазначила, що з огляду на розяснення Пленуму Верховного Суду України та рішення Конституційного Суду України строків звернення до суду з даним позовом не існує, наявне порушення трудових прав позивача у вигляді його звільнення під час перебування на лікарняному, а тому справа має бути розглянута судом по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 у попередньому судовому засіданні зазначив, що строк звернення до суду не пропущено, оскільки Кодекс законів про працю України повязує строк позовної давності з двома обставинами: датою вручення працівникові копії наказу про звільнення та днем видачі трудової книжки.

Представники відповідачів у попередньому судовому засіданні зазначили, що позивач був ознайомлений з розпорядженням про своє звільнення, однак уникав отримання трудової книжки та копії вказаного розпорядження. Крім того, позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів та судових установ з питання оскарження незаконності свого звільнення, що доводить факт обізнаності позивача про своє звільнення ще у лютому 2016 р. Вважали за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_5 без розгляду. На підтвердження своєї позиції надали відповідні докази.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши надані суду матеріали, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Як передбачено ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України під публічною службою розуміється, у тому числі служба в органах місцевого самоврядування.

З наданих суду матеріалів випливає, що ОСОБА_5 проходив службу в органі місцевого самоврядування Запорізькій міській раді.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За приписами ч. 2 ст. 100, ч. 5 ст. 121 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду в ході підготовчого провадження у справі.

Спірне розпорядження про звільнення ОСОБА_5 винесено 16 січня 2016 р. Позовна заява подана ОСОБА_5 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя як до адміністративного суду 13 липня 2016 р., тобто після спливу місячного строку, встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України.

Представники позивача наполягали на тому, що строк звернення до суду не пропущено.

Суд вважає доводи представників позивача необґрунтованими, з таких підстав.

Спірне розпорядження про звільнення ОСОБА_5 прийнято міським головою 16 січня 2016 р. Як вказували у судовому засіданні представники позивача, позивач та представники були обізнані про прийняття спірного розпорядження з мережі «Інтернет» після його розміщення в даній мережі.

Крім того, позивач звертався до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, Запорізького міського голови про зобовязання письмово запропонувати позивачу вакантну посаду, рівнозначну раніше займаній.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2016 р. ОСОБА_5 у задоволенні позову відмовлено. Зі змісту постанови суду випливає, що судом були досліджені та встановлені обставини звільнення ОСОБА_5 відповідно до розпорядження міського голови від 16 січня 2016 р. Розгляд справи здійснювався за участю представників позивача, під час розгляду справи судом досліджувався та долучався до справи доказ розпорядження міського голови від 16 січня 2016 р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 р. постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Також 1 лютого 2016 р. ОСОБА_5 звертався до правоохоронних органів з заявою щодо незаконного звільнення, внаслідок чого були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, зокрема, випливає зі змісту ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 р., яка набрала законної сили.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово звертався до судів в порядку цивільного судочинства з позовами про поновлення на роботі, а саме до Комунарського районного суду м. Запоріжжя 27 травня 2016 р. (справа № 333/1577/16-ц) та до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 21 червня 2016 р. (справа № 335/7130/16-ц).

За таких обставин, суд доходить переконання, що позивач був обізнаний про своє порушене право ще у лютому 2016 р., що обумовило його чисельні звернення до судів та правоохоронних органів саме з цієї підстави.

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання представника позивача ОСОБА_1 на те, що у трудовому законодавстві відсутній інститут представництва, і тому участь в судових засіданнях представників позивача та обізнаність представників позивача з підставами звільнення позивача не може братися судом до уваги, оскільки такі твердження суперечать положенням ч. 1 ст. 59 КАС України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 56 КАС України взяття участі в адміністративній справі через представника є правом позивача, яким ОСОБА_5 скористався шляхом видачі своїм представниками довіреності та укладення договору про надання правової допомоги.

Що стосується посилання представника позивача ОСОБА_1 на строки позовної давності, то суд зазначає, що відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У даному ж випадку позивач не заявляє вимогу про захист свого цивільного права або інтересу, а звертається до суду з адміністративним позовом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України, адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в даному випадку між сторонами склалися правовідносини публічної служби, а саме служби в органі місцевого самоврядування, тому під час вирішення спору пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі. Аналогічної правової позиції дотримується й Вищий адміністративний суд України, яка відображена в інформаційному листі цього суду від 26.05.2010 № 753/11/13-10.

За таких обставин, в даному випадку застосуванню підлягає саме ч. 3 ст. 99 КАС України, яка є спеціальною нормою, яка регулює строки звернення до адміністративного суду у відносинах публічної служби, а не ст. 233 КЗпП України, яка регулює строк звернення до суду з позовами про поновлення на роботі.

Також суд враховує і те, що ані позивач, ані його представники не просили визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду. Поряд із цим, зважаючи на завдання адміністративного судочинства, а також повноваження суду, визначені у ч. 1 ст. 100 КАС України, суд вважає за необхідне проаналізувати причини пропуску строку ОСОБА_5 до суду на предмет можливості визнання їх поважними.

Як випливає з наданих представниками відповідачів матеріалів, у день звільнення відповідачем-1 ОСОБА_5 були направлені копія розпорядження про звільнення та лист щодо необхідності отримати трудову книжку або надання згоди про пересилання трудової книжки поштою. Проте, поштові відправлення ОСОБА_5 не отримував, внаслідок чого конверти повернулися на адресу відповідача з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про відмову ОСОБА_5 отримати поштові відправлення на поштовому відділенні. Також ОСОБА_5 направлялися листи електронною поштою 16.01.2016. Лише 21.06.2016 позивач надіслав Запорізькому міському голові заяву про направлення трудової книжки поштою. Зі змісту поданої заяви випливає, що ОСОБА_5 дізнався про своє звільнення із засобів масової інформації.

При цьому, ані в позовній заяві, ані в судовому засіданні представники позивача не зазначали причин, з яких ОСОБА_5 не мав змоги отримати трудову книжку у період з 16.01.2016 до 21.06.2016, та не повідомляли обставин, які перешкоджали останньому отримати трудову книжку у цей період. Відтак, суд констатує відсутність доказів, які б могли бути враховані судом задля визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними. Натомість, відповідачами надано докази про інформування позивача про його звільнення, вжиття всіх можливих заходів для видачі останньому трудової книжки та ознайомлення позивача з підставами та причинами його звільнення.

З урахуванням викладеного, зважаючи на встановлену судом обізнаність позивача про порушення свого права з боку відповідачів ще у лютому 2016 р., відсутність доказів поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, суд доходить висновку про необхідність залишення даної позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 121 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у попередньому судовому засіданні 5 серпня 2016 р.

Повний текст ухвали виготовлений 8 серпня 2016 р.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у п'ятиденний строк з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова