Справа № 323/870/16-а (2-а/323/13/16)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2016 рокусправа № 323/870/16-а (2-а/323/13/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.04.2016 року

у адміністративній справі № 323/870/16-а (2-а/323/13/16) за позовом ОСОБА_1 до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.04.2016 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано неправомірними дії Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати позивачці пенсії за віком з 01.06.2015 року, та зобовязано відповідача поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.06.2015 року та виплатити належні їй сум, з державного бюджету на користь позивачки присуджено судовий збір в сумі 551,20 грн.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена до апеляційної інстанції відповідачем з підстав помилкового застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення у справі незаконного рішення, яке просить скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні вимог позивачки.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у спірних правовідносинах Пологівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області діяло у відповідності з чинним законодавством, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, тому підстави для задоволення позовних вимог у суду першої інстанції були відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що в період перебування позивачки на посаді сільського голови Кіровської сільради, яку вона займала у зв'язку з обранням з 26.04.2006 р. та з 16.11.2010 року (а.с.8 оборот) на умовах Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», була призначена пенсія за віком з 14.05.2014 року на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплата якої була їй припинена з 01.04.2015 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 2 березня 2015 року (далі - Закон № 213-VIII), та відновлена виплатою з 18.11.2015 року у зв'язку з її звільненням з посади сільського голови

Вважаючи, що підстави для припинення виплати призначеної на загальних підставах пенсії за віком згідно Закону № 213-VIII у відповідача були відсутні, позивачка 28.01.2016 року звернулася до пенсійного органу з заявою про поновлення виплати їй пенсії з 01.06.2015 року, на що відповідач листом від 05.02.2016 року № 9/С-7 (а.с.7) роз'яснив про відсутність підстав у поновленні виплати пенсії з 01.06.2015 р., оскільки з 01.04.2015 року перебувала на державній службі, і відповідно призначена пенсія не виплачувалася правомірно.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Зазначені положення Закону судом першої інстанції сприйнято таким чино, що з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивачка, не передбачає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим, передбачені статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Судова колегія визнає помилковим розуміння положень Закону № 213-VIII, що призвело до неправильного вирішення спору у цій справі.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 (далі - Закон № 213-VIII), у абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 викладено в такій редакції:

"Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до цієї статті або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до цієї статті, не виплачується".

Аналогічні зміни внесено до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 р.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів та на отримувачів щомісячного довічного грошового утримання незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII цей Закон набирає чинності з 1 квітня 2015 р.

Таким чином, враховуючи, що позивачка в період з 01.06.2015 року по 18.11.2015 року працювала на посаді, на яку розповсюджується дія Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про державну службу», то, відповідно до Закону № 213-VIII, в період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року виплата пенсії позивачці не мала бути здійснюватися. Відповідач, припинивши з 01.04.2015 виплату пенсії позивачці, і відновивши виплату після звільнення позивачки з посади сільського голови - діяв відповідно до вимог закону, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову у цій справі.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 28.01.2016 по справі № 233/3637/15-а.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав на задоволення позовних вимог необґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити

Постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.04.2016 року - скасувати, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій - в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтею 212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський