Справа № 820/3203/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

03 серпня 2016 р. №820/3203/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника відповідача - Токаренка Б.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "АЗЧ Постач" до Чернігівської митниці ДФС про скасування рішень та карток відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство "АЗЧ Постач" , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської митниці ДФС , в якому просив суд скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000129/2 від 26 травня 2016 року Чернігівської митниці ДФС; скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000134/2 від 30 травня 2016 року Чернігівської митниці ДФС; скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000136/2 від 31 травня 2016 року Чернігівської митниці ДФС; скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2016/00123 Чернігівської митниці ДФС; скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2016/00128 Чернігівської митниці ДФС; скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001 /2016/0013 0 Чернігівської митниці ДФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при розмитненні товару відповідачу надані всі необхідні документи в підтвердження задекларованої ціни, проте, дані підтвердження митницею проігноровані, отже, на думку позивача спірні рішення прийняті відповідачем безпідставно, в порушення норм Митного кодексу України.

Від в. о. начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби Супроненка В.М., через канцелярію суду надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості відповідно до вимог ч. 9 ст. 58 МКУ здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Таким чином, відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяв на підставі, в межах та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Представник позивача - Бут Ю.В., у судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Представник відповідача - Токаренко Б.В., у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Приватне підприємство "АЗЧ Постач", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код - 36817584, що підтверджується матеріалами справи.

02.12.2015 року між Приватним підприємством "АЗЧ Постач" (покупець) та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LRD (постачальник) був укладений контракт № AZ/BT12-15, за умовами якого постачальник взяв на себе зобов'язання поставити покупцю товари в асортименті, а покупець зобов'язався оплатити товар згідно з умовами даного Контракту. (т. 1 а.с.49-53).

Як встановлює стаття 3 Контракту №AZ/BT12-15 від 02.12.2015 року, поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з "ІНКОТЕРМС-2010", а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються сторонами в рахунку-фактурі.

Партія товару, яку було поставлено на виконання умов Контракту №AZ/BT12-15 від 02.12.2015 року та за митним оформленням (випуском) якої Приватне підприємство "Національні традиції" звернулася до Чернігівської митниці ДФС, поставлялася на умовах, визначених інвойсом №BTCN2016160 від 05 квітня 2016 року, (далі за тестом - Інвойс 1), №BTCN2016140 від 23 березня 2016 року (далі за тестом - Інвойс 2), №BTCN2016199 від 26 квітня 2016 року (далі за тестом - Інвойс 3), відповідно до якого товар поставляється за базисом поставки CFR Одеса/Чорноморськ (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010". Тобто CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LRD взяло на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Як вказує стаття 2 Контракту №AZ/BT12-15 від 02.12.2015 року, загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.

Виходячи з інформації, зазначеної в Інвойсі 1 та пакувальному листі до зазначеного Інвойсу, партія товару, яка підлягає поставці складається з обладнання з електричним нагріванням для обробки інструментів шляхом зміни температури, засобів для манікюру та педикюру, що не містять у своєму складі прекурсорів та інших товарів встановленої кількості та загальною вартістю 16 075,16 доларів США.

Товар, визначений Інвойсом 1, було передано перевізнику NINGBO DASHING INTERNATIONAL LOGISTICS CO..LTD., що підтверджується коносаментом №DXQ6011390 від 07 квітня 2016 року, в якому вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнером MSKU4554963, як і вказано в Інвойсі 1 та пакувальному листі до нього.

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковою накладною №160 від 05 квітня 2016 року, яка визначає, що на виконання Контракту контейнером MSKU4554963 буде здійснено поставку товару, а саме: обладнання з електричним нагріванням для обробки інструментів шляхом зміни температури, засобів для манікюру та педикюру, що не містять у своєму складі прекурсорів та інших товарів встановленої кількості та загальною вартістю 16 075,16 доларів США.

Виходячи з інформації, зазначеної в Інвойсі 2 та пакувальному листі до зазначеного Інвойсу, партія товару, яка підлягає поставці складається з секаторів, фітингів поліпропіленових для шлангів, стрічки з полімерів полівінілхлориду та інших товарів встановленої кількості та загальною вартістю 5 497,40 доларів США.

Товар, визначений Інвойсом 2, було передано перевізнику INTERFREIGHT LOGISTICS CO.,LTD, що підтверджується коносаментом №TXGODS000119 від 25 березня 2016 року в якому вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнером CSLU1047469, як і вказано в Інвойсі 2 та пакувальному листі до нього.

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковою накладною №140 від 22 березня 2016 року, яка визначає, що на виконання Контракту контейнером CSLU1047469 буде здійснено поставку товару, а саме: секаторів, фітингів поліпропіленових для шлангів, стрічки з полімерів полівінілхлориду та інших товарів встановленої кількості та загальною вартістю 5 497,40 доларів США.

Виходячи з інформації, зазначеної в Інвойсі 3 та пакувальному листі до зазначеного Інвойсу, партія товару, яка підлягає поставці складається з мийок сантехнічних побутових для кухонь з корозійностійкої сталі з елементами кріплення встановленої кількості та загальною вартістю 7 928,00 доларів США.

Товар, визначений Інвойсом 3, було передано перевізнику ROCKY INTERNATIONAL LLC, що підтверджується коносаментом №SHA569246450 від 28 квітня 2016 року в якому вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнером TGHU8039156, як і вказано в Інвойсі 3 та пакувальному листі до нього.

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковою накладною №199 від 25 квітня 2016 року, яка визначає, що на виконання Контракту контейнером TGHU8039156 буде здійснено поставку товару, а саме: мийок сантехнічних побутових для кухонь з корозійностійкої сталі з елементами кріплення встановленої кількості та загальною вартістю 7 928,00 доларів США.

До порту призначення товари, які поставлено за Контрактом №AZ/BT12-15 від 02.12.2015 року, прибули у травні 2016 року.

Вказані товари у порту призначення були отримані: Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛІДАРТ» (Договір №1504200-К від 15.04.2016 року), Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОЛДЕН ГРУП ЛТД» (Договір №16/02-210 від 16.02.2016 року) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕК «РАС ЛОГІСТИК» (Договір №4/01-16 від 04.01.2016 року) які відповідно до умов Договорів, надають транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів по території України, та передано товари перевізникам для доправлення їх до Чернігівської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів.

Співробітниками Чернігівської митниці ДФС були складені рішення про коригування митної вартості товарів: №102000010/2016/000129/2 від 26 травня 2016 року (т.1 а.с. 18-26), №102000010/2016/000134/2 від 30 травня 2016 року (т. 1 а.с. 179-181), №102000010/2016/000136/2 від 31 травня 2016 року (т. 2 а.с. 13-14) та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2016/00123 (т.1 а.с. 27-31), № 102110001/2016/00128 (т.1 182-185), № 102110001/2016/00130 (т.2 а.с. 15-18), в яких відповідач зазначив що у митному оформленні (випуску) товарів відмолено з причин порушення вимог чинного законодавства.

Отже, при здійсненні Чернігівською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості спірних товарів та проведенні аналізу поданих до митного оформлення за МД від 25.05.2016 № 102110001/2016/200972 документів встановлено, що:

- калькуляція собівартості від 20.04.2016 № BTCN2016160/01 дійсна на період з 04.01.2016 по 04.03.2015, в той час як відвантаження товару здійснено 07.04.2016 згідно інвойсу від 05.04.2016 № BTCN2016160. Калькуляція надана не виробником товару, а постачальником CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO,LTD. Відвантаження здійснено не в період виробництва, а в калькуляції відсутні складські затрати на зберігання;

-звіт про оцінку майна від 25.05.2016 № 05-04/05/92 поданий в неповному обсязі та не дає можливість перевірити ціноутворення;

-відсутність інформації щодо всіх складових митної вартості, а саме вартості транспортування.

При здійсненні Чернігівською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості спірних товарів та проведенні аналізу поданих до митного оформлення за МД від 30.05.2016 № 102110001/2016/201026 документів встановлено, що:

-звіт про оцінку майна від 30.05.2016 № 05-04/05/98 поданий в неповному обсязі та не дає можливість перевірити ціноутворення;

-калькуляція собівартості від 07.04.2016 № BTCN2016140/01 дійсна на період з 04.01.2016 по 04.03.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 25.03.2016 згідно інвойсу від 23.03.2016 № BTCN2016140;

-прайс - лист від 12.03.2016 № DS554 не містить інформації щодо періоду дії цін;

-відсутність інформації щодо всіх складових митної вартості, а саме вартості транспортування.

При здійсненні Чернігівською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості спірних товарів та проведенні аналізу поданих до митного оформлення за МД від 31.05.2016 № 102110001/2016/201039 документів встановлено, що:

-звіт про оцінку майна від 31.05.2016 № 05-04/05/99 поданий в неповному обсязі та не дає можливість перевірити ціноутворення;

- калькуляція собівартості від 10.05.2016 № BTCN2016199/01 дійсна на період з 08.02.2016 по 08.04.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 26.04.2016 згідно інвойсу від 26.04.2016 № BTCN2016199. Калькуляція надана не виробником товару, а постачальником Changxing Baite Import And Export Co.,LTD;

-прайс-лист від 19.04.2016 № 90499 наданий не виробником товару, а постачальником Changxing Baite Import And Export Co.,LTD;

-відсутність інформації щодо всіх складових митної вартості, а саме вартості транспортування.

Отже, відповідач прийшов до висновку, що на момент митного оформлення позивачем не виконані вимоги ч. 2 ст. 53 МКУ, а саме - не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Таким чином, відповідач збільшив вартість за одиницю митного оформлення та загальну митну вартість товару.

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5)за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7)копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8)якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов контракту №AZ/BT12-15 від 02.12.2015 року декларантом було подано: контракт №AZ-BT 12-15 від 02 грудня 2015 року; інвойс №BTCN2016160 від 05 квітня 2016 року; пакувальний лист до інвойсу №BTCN2016160 від 05 квітня 2016 року; інвойс №BTCN2016140 від 23 березня 2016 року; пакувальний лист до інвойсу №BTCN2016140 від 23 березня 2016 року; інвойс №BTCN2016199 від 26 квітня 2016 року; пакувальний лист до інвойсу №BTCN2016199 від 26 квітня 2016 року; видаткова накладна №160 від 05 квітня 2016 року; видаткова накладна №140 від 22 березня 2016 року; видаткова накладна №199 від 25 квітня 2016 року; відвантажувальна специфікація №BTCN2016160/460-1 від 06 квітня 2016 року; відвантажувальна специфікація №BTCN2016140/340-1 від 24 березня 2016 року; відвантажувальна специфікація №BTCN2016199/499-1 від 27 квітня 2016 року.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказана норма закону кореспондує з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Вказане також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, вказане узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1)невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2)неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3)невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4)надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За результатами аналізу положень частини 3 ст. 53, частин 1, 2, 4 - 6 ст. 54, ст. 58 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Крім того, пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Згідно з частиною третьою статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

При цьому, суд зауважує, що повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Однак, відповідач не повідомив суду жодних обставин та не надав доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів, зокрема, що позивач в митній декларації зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд зазначає, що відповідачем не вказано: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні, а лише містяться посилання на те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Щодо посилання Чернігівської митниці ДФС у рішеннях про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000129/2 від 26 травня 2016 року, №102000010/2016/000134/2 від 30 травня 2016 року, №102000010/2016/000136/2 від 31 травня 2016 року на ту обставину, що приватним підприємством "АЗЧ Постач" заявлені не повні відомості про митну вартість товару, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме непідтверджені складові митної вартості (вартості транспортування), що передбачені умовами поставки, суд зазначає наступне.

Відповідно до Інкотермс - 2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), CFR (Cost and Freight) - "Вартість і фрахт" означає, що продавець зобов'язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, однак ризик втрати або ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. За умовами CFR на продавця покладаються обов'язки щодо митного очищення товару для експорту.

Отже, поставка товару на умовах CFR (вартість і фрахт) зобов'язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення.

Як випливає з інвойсів, відповідно до яких відбулася поставка товарів, товари поставлялися за базисом поставки CFR Одес/Чорноморськ (вартість і фрахт) Інкотермс 2010, тобто у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листами постачальника №BTCN2016160/20 від 20 квітня 2016 року, №BTCN2016140/6 від 06 квітня 2016 року, №BTCN2016199/10 від 10 травня 2016 року, в яких чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсах 1,2,3. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчать і калькуляції №BTCN2016160/01 від 20 квітня 2016 року, №BTCN2016140/01 від 06 квітня 2016 року, №BTCN2016199/01 від 10 травня 2016 року.

Суд зазначає, що оскільки умови поставки за базисом CFR (вартість і фрахт) Інкотермс 2010 не передбачають обов'язку страхування товару, постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення. Позивач також не здійснював страхування товару.

Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов контракту за інвойсами такі складові митної вартості товару, які було поставлено, як витрати на транспортування, навантаження/вивантаження та страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Таким чином, висновки Чернігівської митниці ДФС про необхідність надання Приватним підприємством "АЗЧ Постач" додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, тому відмова у митному оформленні товару за резервним методом є незаконною.

Щодо посилань відповідача у картці відмови на те, що звіти про оцінку майна 25.05.2016 № 05-04/05/92, від 30.05.2016 № 05-04/05/98, від 31.05.2016 № 05-04/05/99 подані в неповному обсязі та не дають можливість перевірити ціноутворення, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" №2658-ІІІ від 12.07.2001 р., оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Інформація про ціни на товари, які підлягають оцінюванню, відповідно до чинного законодавства України, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Отже, висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача щодо визначення вартості об'єкта оцінювання, в зв'язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача та здійснюються кожним суб'єктом господарювання на власний розсуд.

Звіти про оцінку майна, містять посилання на сайти з мережі Інтернет, інформацію з яких черпав суб'єкт оціночної діяльності при проведенні дослідження, крім того, звіт про оцінку майна містить не лише посилання на сайти, а й витяги з них, які підтверджують дані, що були використані суб'єктом оціночної діяльності для проведення досліджень, а також їх наявність на момент проведення досліджень та актуальність інформації, зазначеної у них.

Оскільки, суб'єкт оціночної діяльності лише використовує дані, розміщені на певних Інтернет-порталах та не несе відповідальності за їх наповнення, він не може передбачити у який час, інформація, що була використана ним для проведення дослідження буде вилучена з Інтернет-порталу чи замінена на іншу.

Крім того, варто зауважити, що відповідно до п. 56 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, загальна частина звіту про оцінку майна повинна містити виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка, в тому числі і припущення щодо того, що оцінка майна може здійснюватися шляхом візуального та натурального огляду, однак проведення такого огляду не є обов'язковим, тому у даному випадку такий огляд не здійснювався, в зв'язку з чим звіт про оцінку майна і не містить фото результатів такого огляду.

Суд зазначає, що за змістом вищевказаних звітів про оцінку майна ринкова вартість товару визначена на умовах поставки CFR Одеса/Чорноморськ.

Стосовно зауваження Чернігівської митниці ДФС щодо того, що прайс-листи №DS554 від 12 березня 2016 року, №90499 від 19 квітня 2016 року надані не виробником товару, а постачальником Changxing Baite Import And Export Co.,LTD, суд зазначає наступне.

Як випливає зі звичаїв ділового обороту та етикету, прайс-лист направляється контрагенту виключно у тому випадку, коли його зацікавила комерційна пропозиція, направлена попередньо суб'єкта господарювання.

Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю.

Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов'язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Враховуючи той факт, що прайс-листи було направлено Приватному підприємству АЗЧ Постач", вказані прайс-листи містять посилання на умови поставки товару, а саме вказують, що поставка товару відбувається за базисом CFR (Одеса/Чорноморськ), інформація, що міститься в прайс-листах відповідає іншим документам, що супроводжували проведення господарської операції, а це передбачає, що цінова пропозиція поширюється на країну в якій здійснює свою господарську діяльність Приватне підприємство "АЗЧ Постач", а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії товару.

З приводу зауважень Чернігівської митниці ДФС щодо наступних обставин:

-калькуляція собівартості від 20.04.2016 № BTCN2016160/01 дійсна на період з 04.01.2016 по 04.03.2015, в той час як відвантаження товару здійснено 07.04.2016 згідно інвойсу від 05.04.2016 № BTCN2016160. Калькуляція надана не виробником товару, а постачальником CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO,LTD. Відвантаження здійснено не в період виробництва, а в калькуляції відсутні складські затрати на зберігання;

-калькуляція собівартості від 07.04.2016 № BTCN2016140/01 дійсна на період з 04.01.2016 по 04.03.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 25.03.2016 згідно інвойсу від 23.03.2016 № BTCN2016140;

-калькуляція собівартості від 10.05.2016 № BTCN2016199/01 дійсна на період з 08.02.2016 по 08.04.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 26.04.2016 згідно інвойсу від 26.04.2016 № BTCN2016199. Калькуляція надана не виробником товару, а постачальником Changxing Baite Import And Export Co.,LTD, з цього приводу суд зазначає наступне.

Калькуляція - це визначення витрат у вартісній (грошовій) формі на виробництво одиниці або групи товарів. Оскільки такі витрати безпосередньо пов'язані з процесом виробництва товарів, то володіти такою інформацією, зважаючи на її конфіденційність, може тільки виробник або пов'язані з ним особи.

Калькуляція собівартості (попередня, кошторисна, планова) - визначення розміру витрат у грошовій формі як по окремих видах діяльності, виробничих процесах, структурних підрозділах, так і в цілому по підприємству на виробництво (збут) одиниці продукції, виконаних робіт (послуг) за допомогою економічно обґрунтованих методів.

Планова калькуляція собівартості продукції використовується для здійснення планової калькуляції ціни. Під час планового калькулювання ціни до виробничої собівартості також додаються адміністративні витрати, витрати на збут, інші операційні витрати, фінансові витрати, плановий прибуток, податки (податок на додану вартість).

Таким чином, у планових калькуляціях собівартості продукції та ціни повинні знайти своє відображення вартість сировини, матеріалів, товарів, які в подальшому використовуються у виробництві.

Однак, калькуляція витрат на виготовлення товару може бути замінена на калькуляцію ціни товару, в якій у відсотковому відношенні зазначаються витрати на сировину, комунальні платежі, заробітну плату тощо.

У разі включення до ціни товару всіх складових вартості товару, калькуляція може бути прийнятна, як від виробників товару так і від постачальника.

Разом з тим, слід вказати, що калькуляції не містять періоду дії, в них лише зазначається що вказана ціна є дійсною щодо товарів, які було виготовлено у певний зазначений період.

Суд вважає безпідставними зауваження щодо періоду виробництва товару та його відвантаження на адресу Приватного підприємства "АЗЧ Постач", адже вказані юридичні факти вчинялися у чіткій хронологічній послідовності.

Згідно чинного законодавства України, якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні, не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Отже, враховуючи зазначене, у Чернігівської митниці ДФС були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні резервного методу визначення митної вартості товарів при якому було застосовано цінову інформацію про подібні товари, наявну у митного органу.

Інші зауваження, викладені Чернігівською митницею ДФС у рішеннях про коригування митної вартості товарів, також не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.

Враховуючи вказані обставини, у Чернігівської митниці ДФС відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні резервного методу визначення митної вартості товарів при якому було застосовано цінову інформацію про подібні товари, наявну в митному органі.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність прийнятих Чернігівською митницею ДФС рішень про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000129/2 від 26 травня 2016 року, №102000010/2016/000134/2 від 30 травня 2016 року, №102000010/2016/000136/2 від 31 травня 2016 року та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00123, №102110001/2016/00128, № 102110001/2016/00130 .

Суд вважає за необхідне вказати, що виходячи з роз'яснень наданих Міністерством доходів і зборів України у листі від 07 травня 2014 року № 10441/7/99-99-10-03-01-17 відомості з інформаційних баз даних Міндоходів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Відносно визначення митної вартості товарів за резервним методом слід зазначити наступне.

Митним органом не доведено, що неможливо було застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім резервного.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Проте, відповідачем не надано доказів неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (за резервним методом).

Суд зазначає, що митна вартість товарів підтверджена позивачем всіма необхідними документами, зазначеними у частині 2 статті 53 Митного кодексу України. Крім того, на вимогу митного органу надані додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, а саме за ціною контракту, а саме: прайс-лист.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що у відповідача були у наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Належними документами, наявними в матеріалах справи підтверджено ціну товару, який був імпортований позивачем на митну територію України на підставі контракту.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Митного кодексу у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Враховуючи встановлені судом обставини, митний орган не навів жодного обґрунтованого пояснення та не надав жодного доказу, які б свідчили про наявні розбіжностей, які не дають можливості підтвердити числові значення складових митної вартості товарів, заявленої позивачем під час митного оформлення, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів правомірності, законності та обґрунтованості відповідачем своїх дій до суду не надано.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "АЗЧ Постач" до Чернігівської митниці ДФС про скасування рішень та карток відмови - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000129/2 від 26 травня 2016 року, №102000010/2016/000134/2 від 30 травня 2016 року, №102000010/2016/000136/2 від 31 травня 2016 року .

Скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00123, №102110001/2016/00128, № 102110001/2016/00130 Чернігівської митниці ДФС.

Стягнути з Чернігівської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Приватного підприємства "АЗЧ Постач" (, поштовий індекс 63503, Харківська область, чугуївський район. м. Чугуїв, вул. Рози Люксембург, 16а) у розмірі 7287.36 грн. (сім тисяч двісті вісімдесят сім гривень 36 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 05 серпня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.