Справа № 815/6630/15
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6630/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря: Авраменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року по справі за позовом Приватного підприємства "Сонекс" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, визнання заявленої декларантом митної вартості, стягнення надміру сплачених податків та зборів,-

В С Т А Н О В И В:

17.11.2015 року приватне підприємство "Сонекс" звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610143/2 від 02.09.2015 року; визнати заявлену декларантом митну вартість товару щодо товарів, які імпортуються ПП «Сонекс»; стягнути з Державного бюджету України на користь ПП «Сонекс» суму надмірно сплачених податків та зборів у загальному розмірі 286 389, 87 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 року позов ПП "Сонекс" задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610143/2 від 02.09.2015 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Одеська митниця Державної фіскальної служби подала апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Одеська митниця Державної фіскальної служби зазначила, що судом першої інстанції не було досліджено доводів відповідача щодо можливого заниження підприємством митної вартості товарів. Митний орган посилається на те, що позивач не надав достатніх документів, які б підтверджували митну вартість товарів.

Зважаючи на все вищезазначене, Одеська митниця Державної фіскальної служби вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митним органом правомірно та обґрунтовано, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 року та прийняття нової, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що між ПП «Сонекс» (Покупець) та «ZHEJIANG YONGKANG HONGFU DOOR MANUFACTURING AND TRADING CO., LTD» (Продавець), укладено зовнішньоекономічний контракт № 24/0311-Китай, предметом якого є покупка продукції Покупцем у Продавця відповідно Інвойсу (рахунку-фактурі). Вказаний товар Продавець зобов'язується передати у власність Покупця в узгодженій кількості, номенклатурі та асортименті, а Покупець зобов'язується прийняти даний товар та оплатити його в порядку та у строк, встановлений сторонами, відповідно Інвойсу (рахунку-фактурі), виставленому Покупцю. (п. 1.1, п. 1.2 Контракту) (т.1 а.с. 14-20).

Відповідно до п. 2.1. кількість по кожній партії Товару зазначається в Інвойсі.

Пунктом 3.1 контракту визначено, що ціна на Товар та надані послуги вказується в доларах США, згідно Інвойсам (рахункам-фактурам) на кожну партію товару.

Оплата за товар по дійсному контракту може бути як у вигляді передоплати. Оплата здійснюється на підставі Інвойсу, виписаного виконавцем на адресу замовника на кожну партію товару або надану послугу (п. 3.2, п. 3.7 Контракту).

Пунктом 4.2 контракту встановлено, що товар поставляється в сухому, чистому вигляді, в упаковці, яка відповідає характеру поставляємого товару. На кожне вантажне місце повинно бути нанесено маркування з зазначенням найменування товару, ваги брутто/нетто, дати виготовлення. Кожна партія товару супроводжується наступними документами: коносамент, інвойс на партію, яка поставляється (з зазначенням номера та дати контракту, базису поставки, реквізитів продавця та покупця, країни походження); сертифікат якості, виданий виробником або уповноваженим органом Китаю; митну декларацію країни експортера; прайс-лист на товари та/або каталог товарів, та/або Специфікацію, та/або прейскурант на товари, за умов, що усі або один з перерахованих документів використовується в господарській діяльності продавця.

Відповідно до пункту 4.5 контракту, умови поставки - FOB -_NINGBO_ в редакції "Інкотермс-2000".

12.04.2015 року, відповідно до контракту №24/0311-Китай від 24/11/2014 «ZHEJIANG YONGKANG HONGFU DOOR MANUFACTURING AND TRADING CO., LTD» виписано проформу-інвойс HF-150426 про поставку товару (радіатори біметалічні (570*80мм), модель - HF-500В2, кількість (pcs) - 14 000 шт., кількість наборів (set) - 1400 шт., ціна за одиницю ($/pcs) - 2,72$, загальна вартість - 38082,52 $; пакування - картон; дата постачання: 20-30 днів після 50% передоплати; умови оплати 50% передоплати, 50% перед відвантаженням; порт вибуття - NINGBO, порт призначення - Одеса (т.1 а.с.29).

15.06.2015 року позивачем подано в банк платіжне доручення в іноземній валюті №8, яке прийнято банком 15.06.2015 року та переказ коштів на рахунок ZHEJIANG YONGKANG HONGFU DOOR MANUFACTURING AND TRADING CO., LTD здійснений 19.06.2015 року в сумі 38 082, 52 $ (т.1 а.с.38).

Після проведення оплати, 16.07.2015 року продавцем виписано комерційний інвойс №150426 на поставку радіаторів 500В2/10 у кількості 14000 шт., за ціною 2,72$, загальна сума - 38082,52 $, на умовах поставки - FOB -_NINGBO. CHINATO: ODESSA. UKRAINE, підстава - документ №150426 та пакувальний лист, в якому відображено, що товар запаковано у кількості 14000 шт. в 1400 коробках, вага брутто - 24720 кг., нетто - 23110 кг.

02.07.2015 року, відповідно до контракту №24/0311-Китай від 24/11/2014 «ZHEJIANG YONGKANG HONGFU DOOR MANUFACTURING AND TRADING CO., LTD» виписано проформу-інвойс HF-170426 про поставку товару (радіатори біметалічні (570*80мм), модель - HF-500В2, кількість (pcs) - 14 000 шт., кількість наборів (set) - 1400 шт., ціна за одиницю ($/pcs) - 2,72$, загальна вартість - 38082,52 $; пакування - картон; дата постачання: 20-30 днів після 100% передоплати; умови оплати 100% передоплати; порт вибуття - NINGBO, порт призначення - Одеса (т.1 а.с. 35).

08.07.2015 року позивачем подано в банк платіжне доручення в іноземній валюті №8, яке прийнято банком 08.07.2015 року та переказ коштів на рахунок ZHEJIANG YONGKANG HONGFU DOOR MANUFACTURING AND TRADING CO., LTD здійснений 15.07.2015 року в сумі 38 082, 52 $ (т.1 а.с.39).

Після проведення оплати, 16.07.2015 року продавцем виписано комерційний інвойс №170426 на поставку радіаторів 500В2/10 у кількості 14000 шт., за ціною 2,72$, загальна сума - 38082,52 $, на умовах поставки - _NINGBO. CHINATO: ODESSA. UKRAINE, підстава - документ №170426 та пакувальний лист, в якому відображено, що товар запаковано у кількості 14000 шт. в 1400 коробках, вага брутто - 24720 кг., нетто - 23110 кг.

Згідно морської накладної № COSU, 21 липня 2015 р. партія товару завантажена на судно.

З метою митного оформлення товару ПП «Сонекс» була подана до Одеської митниці ДФС електронна митна декларація № 500060001/2015/015823 від 26.08.2015 року із додатками (коносамент від 25.08.2015 № MRFB15075429; зовнішньоекономічний договір від 24.11.2014 р. № 24/0311-Китай; проформа інвойс від 12.04.2015 року № HF-150426, проформа інвойс від 02.07.2015 року HF-170426; інвойси від 16.07.2015 р. №№ 150426 та 170426; прайс-лист від 15.07.2015 р. б/н; копія митної декларації країни відправлення від 17.07.2015 р. № 18291531, платіжне доручення №8 від 15.06.2015 року, платіжне доручення №10 від 08.07.2015 року, заяви про купівлю валюти, платіжне доручення від 19.06.2015 року №8, від 14.07.2015 року № 91216739, договір транспортного експедирування від 01.05.2015 року, довідка №12082015/1 від 12.08.2015 року, договір БК/04-2015 від 20.02.2015 року, заява №2608 від 26.08.2015 року, морська накладна № COSU, міжнародні товарно-транспортні накладні №4884, 5468). У вказаній митній декларації митна вартість товару визначена ПП "Сонекс" за першим методом - за ціною договору.

Митний орган зазначив, що при опрацюванні зазначеної митної декларації ПП "Сонекс", спрацювала система управління ризиками.

27.08.2015 року позивачем отримано електронне повідомлення від інспектора митного органу, в якому вказано, що спрацювали профілі ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками 105-2, 106-2 щодо можливого заниження митної вартості та подані документи містять розбіжності, а саме згідно п. 4.2 зовнішньоекономічного контракту від 24.11.2014 року №24/0311-China інвойс повинен містити дату та номер контракту, але у поданих до митного оформлення комерційних інвойсах від 16.07.2015 року №150426 та №170426 відсутні зазначені посилання. Крім того, п. 3.2 передбачено те, що оплата здійснюється у вигляді передоплати на основі інвойсу, однак, в поданих до митного оформлення комерційних інвойсах від 16.07.2015 року №150426 та №170426 відсутня інформація щодо умов оплати товару. З огляду на вищевикладене, відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості декларант або уповноважена ним особа зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

02.09.2015 року позивачем надано відповідь вих. № 0109/15/1 від 01.09.2015 року на лист старшого державного інспектора від 01.09.2015 року та додано: виписку з бухгалтерської документації по кор. рахунку 3721 по взаєморозрахункам з продавцем товару за ціною, зазначеною в інвойсах; висновок експерта від 01/09/2015 року №20-03/09-2015 про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експортною організацією; декларацію митної вартості; прямий зовнішньоекономічний контракт з виробником; рахунки-фактури та проформи-інвойси; банківський платіжний документ, що підтверджує вартість товару; транспортні перевізні документи, експортний прайс-лист від виробника; копію митної декларації країни відправлення.

За результатами опрацювання поданих позивачем документів митним органом повідомлено декларанта про те, що надані документи не підтверджують заявленої митної вартості товарів, а тому не приймаються до уваги. Так відповідач зазначив, що лист ПП «Сонекс», який має назву «бухгалтерська виписка по взаєморозрахункам», не має дати та номеру, при цьому банківську квитанцію для підтвердження проведення оплати ПП «Сонекс» не надало, тому проведений даний платіж чи ні, не відомо. Довідка експерта ТОВ «Одеський аукціонний центр» від 01.09.2015 року №20-03/09-2015 містить ціну за секцію радіатора. У комерційних документах відсутня вартість за секцію, наявна вартість за одиницю, уточнення що мається на увазі в ТСД відсутнє, при цьому у гр. 31 містяться дані про кількість вантажу, що суперечать товаротранспортним документам (зазначене у гр. 31 ЕМД 2800 шт. у електронному інвойсі, комерційному інвойсі, пакувальному листі та інших 28000 шт.).

Зважаючи на зазначене митним органом винесена картка відмови у прийнятті митної декларації № 500060001/2015/00271 від 02.09.2015 року та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610143/2 від 02.09.2015 року, яким митну вартість товару визначено за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів на рівні - 2,799 доларів за кг нетто.

Для випуску придбаного товару під гарантію позивачем було оформлено ВМД 500060001/2015/016376 від 03.09.2015 року із зазначенням вартості товару, визначеної з урахуванням рішення відповідача про коригування митної вартості за другорядним методом, та оплачено суму різниці в митних платежах загалом 299 108, 23 гривень на депозитний рахунок відповідача.

Рішення про коригування митної вартості прийнято у зв'язку з виявленням розбіжностей у поданих декларантом документах. При цьому, за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі ЄАІС ДФС, на думку відповідача, встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже було здійснено, є більшим ніж заявлений (МД № 500060001/2015/005104 від 05.03.2015 року). За результатами проведеного аналізу було обрано метод визначення митної вартості щодо подібних (аналогічних) товарів, про що зазначено в рішенні Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 02.09.2015 року №500060001//2.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ПП "Сонекс" виходив з того, що позивачем вірно визначено митну вартість товарів за ціною контракту, рішення митного органу про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне:

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органів доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до положень статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Митний орган здійснює контроль заявленої декларантом митної вартості шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості та має повноваження на витребування додаткових документів у разі, якщо документи, надані для декларування товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Слід зазначити, що з аналізу положень Митного кодексу України вбачається, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегія суддів зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів Одеська митниця ДФС дійшла висновку, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не застосовується у зв'язку з тим, що подані документи містять розбіжності, а саме згідно п. 4.2 зовнішньоекономічного контракту від 24.11.2014 року №24/0311-China інвойс повинен містити дату та номер контракту, але у поданих до митного оформлення комерційних інвойсах від 16.07.2015 року №150426 та №170426 відсутні зазначені посилання. Крім того, п. 3.2 передбачено те, що оплата здійснюється у вигляді передоплати на основі інвойсу, однак, в поданих до митного оформлення комерційних інвойсах від 16.07.2015 року №150426 та №170426 відсутня інформація щодо умов оплати товару.

В свою чергу, проформи-інвойси № HF-150426 від 12.04.2015 року та № HF-170426 від 02.07.2015 року містять дані щодо кількості товару, ціни товару, пакування, дати постачання, умов оплати (передоплата), номер, дата контракту, відомості щодо продавця, реквізити для оплати, та саме на підставі цих документів була здійснена передоплата товару відповідно до умов контракту.

Також, як вбачається з платіжних доручень № 10 від 08.07.2015 року та № 8 від 15.06.2015 року, поданих позивачем на виконання до банку та платіжних доручень № 8 від 19.06.2015 року, № 91216739 від 14.07.2015 року з відмітками банку про проведення платежу, сума кожного платежу складає 38 082, 52 дол. США з зазначенням призначення платежу: передоплата за контрактом 24/03/11-Китай від 24.11.2014 року, проформа-інвойс № HF-150426 від 12.04.2015 року та № HF-170426 від 02.07.2015 року (т.1 а.с. 38-41).

При цьому, не зазначення у комерційних інвойсах від 16.07.2015 року №150426 та №170426 дати та номеру контракту, а також відсутність інформації щодо умов оплати товару не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товару, а є лише неточністю в оформленні інвойсів.

В противагу цьому, позивачем було надано достатній обсяг документів на підтвердження оплати товару у розмірах, встановлених в інвойсах від 16.07.2015 року №150426 та №170426.

До того ж, посилання відповідача в обґрунтування правомірності винесення спірного рішення, викладені в рішенні про коригування митної вартості, а саме: «довідка експерта від 01.09.2015 року містить ціну на секцію радіатора, у комерційних документах відсутня вартість за секцію, присутня вартість за одиницю, уточнення щодо мається на увазі в ТСД відсутнє, при цьому у гр. 31 містяться дані про кількість вантажу, що суперечать товаротранспортним документам (зазначене у гр. 31 ЕМД 2800 шт. у електронному інвойсі, комерційному інвойсі, пакувальному листі та інших 28 000 шт.)», суд також вважає неспроможними з огляду на наступне:

У пакувальних листах від 16 липня 2015 року зазначено, що пакуються 10-секційні радіатори (модель - 500В2) у кількості 14 000 шт. в 1400 коробах, вага брутто 24 720 кг., нетто - 23110 кг. Загальна кількість 28000 шт. у 2800 коробках, що відповідає даним вказаним в проформі-інвойсі HF-150426 від 12.04.2015 року та проформі-інвойсі HF-170426 від 02.07.2015 року. Крім того, як вбачається з коносаменту № MRFB 15075429 на судно було завантажено 2800 коробок вагою 49440 кг. Такі самі дані містяться в експортній декларації країни виробника, а саме: умови поставки - FOB, кількість - 2800 коробок, 28000 шт., підстава - документ №150426, 170426, вага брутто - 49440 кг., нетто - 46220 кг.

Отже, зазначені неточності не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за зовнішньоекономічним контрактом.

При цьому, суд вважає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

В даному випадку митним органом при визначенні митної вартості за подібними (аналогічними) товарами було використано МД № 500060001/2015/005104 від 05.03.2015 р., за якою ПП «СОНЕКС здійснено митну процедуру оформлення товару, отриманого від «ZHEJIANG YONGKANG HONGFU DOOR MANUFACTURING AND TRADING CO., LTD» вартістю 2,799 доларів США за кг. нетто.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що відповідно МД № 500060001/2015/005104 від 05.03.2015 р та документів, поданих ПП «Сонекс», поставки товару відбувалась на умовах CIF на відміну від умов поставки за МД № 500060001/2015/015823 від 26.08.2015 р. із додатками, які передбачають умови поставки FOB, що впливає на ціну товару, оскільки поставка на умовах FOB (Франко-борт) продавець вважається таким, що виконав свої обов'язки з постачання товару з моменту перетину товаром борта судна в порту відвантаження. З цього моменту покупець повинен нести всі витрати та ризики загибелі чи пошкодження товару. Тільки для водного транспорту продавець не зобов'язаний оплачувати страховку, витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення на відміну від умов CIF (вартість, страхування, фрахт).

Фактично митний орган залишив поза увагою документи надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому, досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам МКУ до документів, які повинні підтверджувати митну вартість товарів, однак залишені митним органом без уваги.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року (справа 21-591а15) зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Підсумовуючи, слід зазначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З наведеного вище вбачається, що позивачем був наданий митному органу повний та достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач не надав суду доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Щодо позовних вимог в частині визнання заявленої декларантом митної вартості товару щодо товарів, які імпортуються ПП «Сонекс» та стягнення з Державного бюджету України на користь ПП «Сонекс» суму надмірно сплачених податків та зборів у загальному розмірі 286389,87 гривень, суд зазначає наступне.

За правилами ч.ч. 1, 5 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Аналіз положень ст.ст. 57, 58 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. Тому суди, встановивши протиправність рішень митного органу про визначення митної вартості товару за тим чи іншим методом, не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачену з такої вартості суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Таким чином, питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та порядок повернення (вивільнення) сплаченої фінансової гарантії не може бути замінений на судове рішення, оскільки з огляду на положення ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади (правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України 21.10.2010 року № П-278/10).

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 17.12.2013 року у справі № 21-439а13, № 21-207а14 від 25.11.2014 р.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову в цій частині.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару № 500060001/2015/610143/2 від 02.09.2015 року, прийняте Одеською митницею Державної фіскальної служби, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв