Справа № 189/706/16-а
Суддя: Лукінова К. С.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/706/16-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

01.08.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лукінова К.С.

при секретарі Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

18.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд: визнати протиправними дії Пенсійного фонду України в Покровському районі визнати право на пенсію за вислугу років, врахувати період роботи ОСОБА_1 з 26.03.1992 по 29.02.1996 на посаді спеціаліста Покровського районного відділу соціального забезпечення, з 01.03.1996 по 02.02.1998 на посаді спеціаліста 1 категорії Покровського районного відділу Пенсійного фонду України, з 02.02.1998 по 01.09.1999 на посаді головного спеціаліста - юрисконсульта до стажу який дає право па

пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про

прокуратуру» (в редакції 1991 року) та статті 86 Закону України «Про

прокуратуру» (в редакції 2014 року), та призначити пенсію за вислугу років в

порядку ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» ОСОБА_1 з дня звернення до органів Пенсійного фонду України за

призначенням пенсії.

Відповідач направив до суду письмові заперечення в яких просив в позові відмовити.

В судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити, спираючись на вимоги викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову посилаючись на подані заперечення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою на адресу начальника управління Пенсійного фонду України в Покровському районі в Дніпропетровській області про визнання права для призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Правовою підставою для цього звернення є діюча ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» 2014 року, якою визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

На день звернення позивачка мала стаж роботи понад 26 років, з них на посадах прокурорів - понад 16 років. Період роботи у Покровському районному відділі соціального забезпечення та Покровському районному відділі Пенсійного фонду України просила врахувати відповідно до ч. 6 вказаної статті, а саме як час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

Згідно з записів трудової книжки ОСОБА_1 видно, що з 20.09.1989 обіймала посаду бухгалтера Покровського районного відділу соціального забезпечення та з 22.01.1991 переведена тимчасово інспектором, а з 01.09.1992 інспектором. З вказаної посади звільнена у зв'язку з переводом до Покровського районного відділу Пенсійного фонду України, де з 01.03.1996 по 02.02.1998 працювала спеціалістом 1 категорії, а з 02.02.1998 спеціалістом - юрисконсультом. Після звільнення з останньої посади 01.09.1999 за власним бажанням з 13.09.1999 обіймала посади помічника прокурора Покровського району.

Під час роботи в Покровському районному відділі соціального забезпечення з 01.09.1990 по 12.02.1993 навчалась у Чернігівському юридичному технікумі за спеціальністю "Право та організація соціального забезпечення" (диплом НОМЕР_3), вищу юридичну освіту отримала у 1999 році після закінчення навчання у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого за спеціальністю "Правознавство" (диплом НОМЕР_2).

Постановою Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 22.04.2014 визначено зміст понять «трудовий стаж», «спеціальний стаж» та «вислуга років». Так, спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення. Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на період частини трудових відносин) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців. Частиною 6 зазначеної статті визначено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою.

Аналогічна норма передбачена також ч.6 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» (2014 року), відповідно до якої до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

Чинним на час роботи ОСОБА_1 в Покровському районному відділі соціального забезпечення та Покровському районному відділі Пенсійного фонду України законодавством, зокрема Законом України «Про державну службу», визначено поняття державної служби, яка полягає у професійній діяльності осіб (державні службовців), які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави. Посадовими особами є, зокрема, державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Ст. 25 Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 № 2984 передбачає, що відповідно до існуючих напрямів освітньої діяльності в Україні діють вищі навчальні заклади таких типів: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет.

Ст. 43 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060 передбачено чотири освітньо-кваліфікаційні рівні вищої освіти. Отже, закінчивши у 1993 році Чернігівський юридичний технікум ОСОБА_1 здобула вищу юридичну освіту 2-го освітньо-кваліфікаційного рівня.

Закон України «Про прокуратуру» не містить будь-яких посилань щодо вищої освіти, а саме - який освітньо-кваліфікаційний рівень повинен мати державний службовець, що дає право на зарахування часу цієї роботи до 22- річного стажу роботи та призначення пенсії за вислугою років згідно цього Закону і зараховує до стажу роботи, що дає право на пенсію саму роботу на посадах державних службовців, що займають особи з вищою юридичною освітою.

Вищенаведене свідчить про наявність у ОСОБА_1 відповідного стажу для реалізації права на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку станом на 03.02.2016.

Відповідачем відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Як слідує зі змісту листа, мотивами відмови є те, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-V111 від 02.03.2015 з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», тобто всі пенсії призначаються відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд приходить до висновку, що дії Управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років позивачу є протиправними, з наступного.

Таким чином, наявна правова колізія, коли в державі Україні діє одначасно дві правові норми, які за змістом та суттю протилежно регулюють одні і ті ж правовідносини в галузі пенсійного законодавства, що не має законодавчого врегулювання Верховною Радою України. При цьому, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позбавляє позивача права на пенсійне забезпечення прокурора за вислугу років на рівні з тим, що до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» 2014 року змін не внесено, вона не скасована і її дію не зупинено.

Наведені обставини є очевидним порушенням ст. 22 Конституції України, яка визначає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

На виконання та реалізацію з боку держави щодо позивача зазначених гарантій упродовж всього періоду своєї діяльності ОСОБА_1 була платником страхових внесків з відповідної зарплати прокурора, що підтверджується свідоцтвом про загальнообов'язкове державне страхування № НОМЕР_1 від 24.10.2002 і розраховувала на одержання послуг та матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Починаючи з 1975 року Європейський суд з прав людини право на отримання пенсії визнає елементом «майна» відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції. Так, у класичній справі Маіlеr v. Austria (№ 5849/72 3 DR 25, 1975) Євросуд з прав людини відмітив, що законодавчо визначене право на отримання пенсії прирівнюється до права приватної власності і на нього розповсюджуються загальні національні норми, які застосовуються до «майна», «грошового зобов'язання» відповідно до національного закону.

Виходячи з Протоколу №1 до Конвенції у позивача є майно у вигляді коштів, які повинні бути сплачені як пенсія.

У справі Азінас проти Греції [Агіпаз - Огеесе] (19 56679/00) від 20.06.2002 Європейський суд прийшов до переконання про порушення Статті 1 Протокола № 1 Конвеції та зважив на те, що заявник при вступі на державну службу набув право, що за змістом утворює «майно» і позбавлення його пільг, передбачених для осіб, що полишають державну службу, створює втручання держави в реалізацію цією особою права на власність. Суд звертає увагу на належний баланс між правом особи на власність та інтересами суспільства.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції визначає «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Крім того Вищий адміністративний суд України відмітив, що враховуючи європейське направлення розвитку України та цілі прийняття Закону України від 18 березня 2004 року № 1629-IV «Про загальнодержавну програму адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу», а також початку дії Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, правові позиції, сформульовані в рішеннях Європейського суду справедливості, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація відносно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з загальноприйнятими стандартами правової системи ЄС щодо регулювання відносин стосовно яких виник спір».

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції"(пункт 1) Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.2, 11, 69, 71, 94, 104, 158-159, 162, 163 КАС України, ст. 46 Конституції України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в

Покровському районі Дніпропетровської області за листом №767/03/09 від 17.02.2016 щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років в порядку ст.86 Закону України «Про

прокуратуру» ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Покровському

районі Дніпропетровської області визнати право на пенсію за вислугу років, врахувати період роботи ОСОБА_1 з 26.03.1992 по 29.02.1996 на посаді

спеціаліста Покровського районного відділу соціального забезпечення, з

01.03.1996 по 02.02.1998 на посаді спеціаліста 1 категорії Покровського районного відділу Пенсійного фонду України, з 02.02.1998 по 01.09.1999 на посаді головного спеціаліста - юрисконсульта до стажу який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 1991 року) та статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 2014 року), та призначити пенсію за вислугу років в

порядку ст.86 Закону України «Про прокуратуру» ОСОБА_1 з дня звернення до органів Пенсійного фонду України за

призначенням пенсії.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя К.С. Лукінова