Справа № 806/685/16
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"01" серпня 2016 р. Справа № 806/685/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін: позивача- Мушицького ОСОБА_3 та представників: від позивача- Вознюк О.М.; від відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" червня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області від 07.04.2016 № 119-0 "Про звільнення ОСОБА_5В.";

- поновити його на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Житомирській області;

- стягнути з Головного управління ДФС в Житомирській області на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що запропоновані посади в інших юридичних особах, на які здійснюється призначення іншим керівником під час звільнення позивача не належать до компетенції відповідача. Крім того, зазначає, що роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакантні посади, які існують на підприємстві, а відтак відповідачем порушено процедуру звільнення позивача з посади.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом начальника Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області від 07.04.2016 № 119-о ОСОБА_5 з 08.04.2016 року звільнено з посади начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області, у звязку зі зміною організаційної структури та штатного розпису Головного управління ДФС в Житомирській області відповідно до п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України (а.с. 7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача було проведено у відповідності до норм чинного законодавства з дотриманням необхідної процедури.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновоком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно зі частинами 1-3 статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Так, відповідно до витягу з наказу № 21-о від 01.02.2016, ОСОБА_5 попереджено про наступне вивільнення у звязку зі зміною організаційної структури та штатного розпису Головного управління ДФС у Житомирській області (а.с.53).

Виходячи із нормативного тлумачення частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП, суд приходить до висновку, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Вказана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 01.10.2013 (справа № 21-319а13).

Матеріалами справи стверджується, що після попередження про наступне вивільнення, Головним управлінням ДФС у Житомирській області ОСОБА_5 запропоновано роботу на наступних вакантних посадах, від переведення на які він відмовився 16.03.2016 року та 07.04.2016 року, відповідно, (а.с.57, 60):

- начальника Новоград-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області;

- заступника начальника інспекції начальника Брусилівського відділення Коростишівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області;

- начальника Чуднівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області;

- першого заступника начальника Бердичівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області;

- заступника начальника інспекції начальника Романівського відділення Новоград-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області;

- начальника відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Житомирській області;

- начальника управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем Головного управління ДФС у Житомирській області;

- завідувача сектору митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС у Житомирській області;

- тимчасово вакантну посаду (на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_6І.) головного державного ревізора-інспектора відділу координації бюджетного процесу управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем Головного управління ДФС у Житомирській області;

- головного державного ревізора-інспектора сектору проактивного аналізу управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем Головного управління ДФС у Житомирській області;

- головного державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Головного управління ДФС у Житомирській області.

Крім того, позивачу пропонувалась аналогічна посада тій яку він займав, а зокрема- посада начальника управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області, на переведення якої він спочатку погодився 07.04.2016 (а.с.59), проте в цей же день і відмовився від такого переведення (а.с.60), що підтверджується також протоколом засідання кадрової комісії від 07.04.2016 № 7-к (а.с.61-64).

Що стосується доводів позивача щодо юридичної недійсності пропозицій відповідача від 16.03.2016 року щодо посад начальника Новоград-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області та заступника начальника інспекції начальника Брусилівського відділення Коростишівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, оскільки ці посади не є номенклатурою ГУ ДФС і призначаються начальником ДФС України, колегія суддів вказує, що відповідно до пункту 2.4.1.1 Порядку призначення на посади та звільнення з посад працівників номенклатури Голови Державної фіскальної служби України, затвердженого наказом ДФС України від 03.11.2014 № 240, подання про призначення на посаду начальника та першого заступника начальника державної податкової інспекції готується відповідним головним управлінням і підписується його керівником або особою, яка виконує його повноваження (а.с.50-52).

З огляду на вказане, Головне управління ДФС в Житомирській області, пропонуючи позивачу дані посади, діяло в межах наданих йому повноважень.

Крім того, висновки позивача, що відповідачем не дотримано норми чинного законодавства, а саме наявність вакантних посад в штатному розписі ГУ ДФС у Житомирській області, крім тих, що були запропоновані є безпідставними. Оскільки, в ході розгляду справи суду першої інстанції надавалась інформація щодо вакантних посад в підрозділах ГУ ДФС у Житомирській області станом на 16.03.2016 року по 07.04.2016 року, з якої вбачається, що позивачу було запропоновано всі вакантні на вказаний період посади.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача під час звільнення ОСОБА_5 з Головного управління ДФС У Житомирській області.

На підставі викладеного, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" червня 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5 площа ПольоваАДРЕСА_1,м.Житомир,10009

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління ДФС у Житомирській області вул.Войкова,7,м.Житомир,10003

4- ОСОБА_7 АДРЕСА_2 - ,