Справа № 816/573/16
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 р.Справа № 816/573/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гутянський елеватор" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2016р. по справі № 816/573/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гутянський елеватор"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гутянський елеватор" (далі - ТОВ "Гутянський елеватор", позивач), звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - ДПІ у м. Полтаві, відповідач) про визнання протиправними дій ДПІ у м. Полтаві щодо відображення в інтегрованій картці платника авансових внесків податку на прибуток ТОВ "Гутянський елеватор" суми податкового боргу авансових внесків податку на прибуток у розмірі 3 792 365 грн., зобов'язання ДПІ у м. Полтаві внести зміни до інтегрованої картки платника авансових внесків податку на прибуток ТОВ "Гутянський елеватор" шляхом відображення сплати податкових зобов'язань та виключення сум податкового боргу з дати нарахування таких сум, а саме: із авансових внесків податку на прибуток, відповідно до призначень платежів, вказаних у платіжних дорученнях №2 від 10.03.2015 на суму 2 528 556 грн. з призначенням платежу авансовий внесок з податку на прибуток за березень, квітень, травень, червень 2015 року та №1 від 10.03.2015 на суму 2 584 444 грн. з призначення платежу авансовий внесок за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2015 року.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2016 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Гутянський елеватор" відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Представник ДПІ у м. Полтаві надав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити її вимоги без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 26.07.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Гутянський елеватор" () зареєстровано як юридична особа 04 січня 2002 року, номер запису 1 450 648 та перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві.

23 лютого 2015 року позивачем подано до ДПІ у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області податкову декларацію за 2014 рік, в рядку 23 якої позивачем самостійно визначено розмір авансових внесків, що підлягатимуть сплаті щомісячно в розмірі 623139 грн.

10 березня 2015 року ТОВ "Гутянський елеватор" подано до філії "Полтавського РУ" АТ "Банк "Фінанси і Кредит" платіжне доручення № 2 про сплату авансових внесків з податку на прибуток за березень, травень, червень 2015 року в розмірі 2528556 грн.

Банк прийняв вищевказане платіжне доручення на виконання 10 березня 2015 року, що підтверджується штампом банку.

Листом № 10 від 31 березня 2015 року позивач повідомив ДПІ в м. Полтаві про сплату авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 2528556 грн., на підтвердження чого надав копію платіжного доручення № 2 від 10 березня 2015 року.

06 квітня 2015 року відповідач листом №5546/10/1401-25-01-18 повідомив позивача, що за останнім рахується податковий борг з авансових внесків по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 631670 грн.

У цей же день ДПІ у м. Полтаві винесено податкову вимогу №1717-25 на суму податкового боргу зі сплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 631670 грн., а 07 квітня 2015 року начальником ДПІ у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області прийнято рішення про опис майна, що перебуває у власності "ТОВ "Гутянський елеватор" у податкову заставу.

Позивач, не погоджуючись із вищевказаною податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу, звернувся до суду з вимогами про визнання їх протиправними та скасування.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2015р. у справі №816/1286/15-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015р., визнано протиправними та скасовано податкову вимогу ДПІ у м. Полтаві №1717-25 від 06.04.2015р. та рішення від 07.04.2015р. про опис майна у податкову заставу №5583/10/1610-25-01-17.

Листом від 08 липня 2015 року №27 позивач повідомив ДПІ в м. Полтаві про сплату авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 2584444,00 грн., на підтвердження чого надав копії платіжних доручень від 10 березня 2015 року №2 та №1.

23 вересня 2015 року ДПІ у м. Полтаві винесено податкову вимогу №2251-23 на суму податкового боргу зі сплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 3792365,00 грн.

Цього ж дня в.о. начальника ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області прийнято рішення про опис майна, що перебуває у власності "ТОВ "Гутянський елеватор" у податкову заставу.

24 вересня 2015 року відповідач листом №5976/10/16-01-25-01-18 повідомив позивача, що за останнім рахується податковий борг з авансових внесків по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 3792365,00 грн.

Не погодившись з даними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2015р. у справі №816/4423/15-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2016р., визнано протиправними та скасовано податкову вимогу від 23.09.2015р. №2251-23 та рішення від 24.09.2015р. №5977/10/16-01-23-01-18.

19.11.2015 року позивач звернувся до ДПІ у м. Полтаві із заявою про внесення змін до інтегрованої картки ТОВ "Гутянський елеватор" шляхом відображення сплати податкових зобов'язань та виключення сум податкового боргу з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств, відповідно до призначень платежу, вказаного у платіжних дорученнях від 10.03.2015р. №2 на суму 2 528 556 грн. з призначення платежу авансовий внесок з податку на прибуток приватних підприємств за березень-червень 2015 року та від 10.03.2015р. №1 на суму 2 584 444 грн. з призначення платежу авансовий внесок з податку на прибуток приватних підприємств за липень-листопад 2015 року.

Листом від 21.12.2015 року контролюючий орган відмовив платнику податків у внесенні відповідних коригувань до інтегрованої картки по авансових внесках з податку на прибуток приватних підприємств з юридичних осіб стосовно наявності податкового боргу.

Не погодившись із відображенням в інтегрованій картці платника авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств ТОВ "Гутянський елеватор" суми податкового боргу з ТОВ "Гутянський елеватор" у розмірі 5 113 000 грн., ТОВ "Гутянський елеватор" звернулось до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Приписами ст. 19-1 ПКУ передбачено, що контролюючі органи виконують, окрім іншого, такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; організовують інформаційно-аналітичне забезпечення та автоматизацію процесів адміністрування.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Згідно з положеннями пп.129.3.1 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Правовий аналіз наведених нормативних приписів дозволяє погодитись із висновком податкового органу, що законодавець не звільняє платника податків від обов'язку сплатити суму основного зобов'язання або податкового боргу, а лише звільняє від відповідальності за порушення строків зарахування такого зобов'язання або боргу до бюджетів або державних цільових фондів, зокрема фінансової, як то - нарахування пені.

Отже, не зважаючи на звільнення від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, зборів та інших платежів до бюджетів, приписи пп.129.3.1 п.129.3 та п.129.6 ст. 129 Податкового кодексу України при їх логічному тлумаченні покладають на платника податків обов'язок погасити суму основного зобов'язання шляхом її зарахування на відповідні рахунки органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Разом із тим, положення п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України визначають податковим обов'язком обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

У той же час, приписами п.9.3 ст.9 та п.10.5 ст.10 Кодексу передбачено, що зарахування загальнодержавних та місцевих податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

В свою чергу, положеннями ч.5 ст.45 та ч.5 ст.78 Бюджетного кодексу України передбачено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного/місцевого бюджету визнаються зарахованими до державного/місцевого бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок/та рахунки, відкриті в установах банків державного сектору згідно з частиною другою цієї статті, і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах.

У пункті 74.1 статті 74 вказаного Кодексу зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, встановлено Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року №765 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за №217/24994 (далі - Порядок обліку).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку обліку визначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Згідно з пунктом 11 розділу ІІ Порядку обліку форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки.

Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати.

На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою.

За приписами пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку обліку нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають: зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов'язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов'язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням).

Зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку обліку у разі наявності у платника податкового боргу за податками, зборами територіальні органи Міндоходів зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник, в рахунок погашення боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником. У такому самому порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника відповідно до статті 95 Податкового кодексу України або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Отже, будь-які нарахування, збільшення або зменшення сум податкових зобов'язань платника податків, розрахунки з бюджетом контролюючий орган відображає в інтегрованій картці платника податків.

При цьому згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку обліку для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників територіальні органи Міндоходів проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами, митними платежами на підставі документів, визначених Порядком взаємодії органів Міністерства доходів і зборів України та органів Державної казначейської служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 04 грудня 2013 року №760/1031, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 грудня 2013 року за №2193/24725.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку обліку, дані про надходження податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску відображаються територіальним органом Міндоходів, на який покладено функції з ведення обліку відповідного платежу, в інтегрованій картці платника і в реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державної казначейської служби України відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

Таким чином, з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету контролюючі органи на кожний поточний рік відкривають платнику податків інтегровані картки, за якими відображається стан розрахунків платників з бюджетом, при цьому відомості про сплату податкових зобов'язань платниками податків обліковуються у таких картках за даними електронних реєстрів розрахункових документів, наданих органами державної казначейської служби.

Разом з тим, внесення змін до інтегрованої картки платника податків та виключення з неї відомостей про суми податків у разі їх сплати, але не перерахування таких податків з вини банку призведе до ситуації, коли фактично кошти за податковим боргом до бюджету не надійдуть, однак, сума податкового боргу буде виключена з картки платника податків, що призведе до втрати дохідної частини бюджету.

Сторони у справі не заперечували, що сума коштів у розмірі 5 113 000 грн. не надійшла до Державного бюджету України.

З огляду на викладене, у відповідача відсутні підстави для виключення з інтегрованої картки позивача відомостей про несплату останнім узгодженого грошового зобов'язання з податку на прибуток страхових організацій у вищезазначеному розмірі.

Також, матеріали справи в їх сукупності свідчать про обізнаність позивача з невиконанням ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" платіжних доручень ТОВ "Гутянський елеватор" про перерахування коштів до бюджету.

Натомість, позивач з березня 2015 року не вжив жодних заходів щодо сплати узгодженого грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток в інший спосіб.

Так само, позивач ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій не надав доказів ведення претензійно-позовної роботи з банком.

Судовими рішеннями по справах №816/1286/15-а та №816/4423/15-а, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, встановлено відсутність винних дій позивача щодо неперерахування до бюджету відповідної суми, і саме у зв'язку з цим скасовано податкові вимоги контролюючого органу. В той же час, в межах вказаних судових справ не розглядалося питання правомірності відображення в інтегрованій картці платника податків відповідних сум як податкового боргу, а тому посилання позивача на те, що відповідна сума не є податковим боргом, безпідставне.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що відповідно до постанови Національного банку України від 17.12.2015р. № 898 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015р. № 230 "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" з 18.12.2015р. до 17.12.2017р. включно.

Згідно з Законом України «Про банки і банківську діяльність» здійснено відповідну публікацію оголошення у офіційному друкованому засобі масової інформації - газета «Голос України» № 242 від 23 грудня 2015 року.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Матеріалами справи підтверджено, що ДПІ у м. Полтаві 20.01.2016 року направлено уповноваженій особі Фонду заяву про приєднання кредиторських вимог за зобов'язаннями ТОВ "Гутянський елеватор" у розмірі 2 528 556, 00 грн. та включення до реєстру акцептованих кредиторів.

З метою з'ясування факту включення контролюючого органу до реєстру кредиторів, відповідачем 07.04.2016 року направлено Уповноваженій особі Фонду листа № 3109/10/16-01-11019 з проханням повідомити таку інформацію.

Листом № 3-131100/6306 від 13.05.2016 року податкову інспекцію повідомлено, що вимоги ДПІ у м. Полтаві за зобов'язаннями ТОВ «Гутянський елеватор» у розмірі 2 528 556.00 грн. відхилені.

Згідно з п.5-4 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено чітке поняття кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

З огляду на те, що згідно з Законом ДПІ у м. Полтаві не є кредитором відносно банківської установи, посилання апелянта на ч. 8 ст. 49 Закону про те, що вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними, не є обґрунтованими та не відповідають нормам чинною законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що захист прав позивача у обраний ним спосіб призведе до порушення прав та інтересів держави в особі Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду України. Так, в постанові ВСУ від 07.05.2012р. у справі № 21-296а11 зазначено, що облік платежів у картці особового рахунку за своєю юридичною природою не є тими діями суб'єкта владних повноважень, які породжують для підприємства будь-які правові наслідки та не впливає на його права та обов'язки.

В постанові ВСУ від 15.12.2015р. по справі № 814/1645/14 зазначено, що відповідно до ст. 74 ПК податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2).

Верховний Суд України уже висловлював свою позицію щодо застосування статей 71, 72, 74 ПК. Зокрема, у справі № 21-511а14, постанова в якій ухвалена 09.12.2014р., він дійшов висновку, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, і така інформація не може бути виключена з баз даних, якщо ці дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність його дій, що оскаржуються.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гутянський елеватор" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2016р. по справі № 816/573/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 01.08.2016 р.