Справа № 804/3681/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 липня 2016 р. справа № 804/3681/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук Борисенко Н.В., розглянувши у місті Дніпропетровську питання щодо наявності підстав для повернення адміністративного позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України про зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України, у якому позивач просить: Прийняти позовну заяву від 07.06.2016 року про зобов'язання суб'єктів владних повноважень, на підставі статті 53 Європейської конвенції з прав людини, закону України Про Кабінет Міністрів України та Конституції України, поновити порушені, при розгляді звернення ОСОБА_1 БЛ-5217109 до Кабінету Міністрів України, права ОСОБА_1 як людини та громадянина України, які встановлені статтею 40, частиною першою, другою, третьою та четвертою статті 41. частиною третьою статті 42, частиною першою статті 50, частиною першою і частиною другою статті 54 Конституції України, статтею 19 закону України Про звернення громадян, статтею 10 закону України Про охорону навколишнього природного середовища та статтею 53 Європейської конвенції з прав людини, яка виконана у письмовій формі, містить дату складання, мій особистий підпис та направлена на адресу суду електронною поштою у зв'язку із відсутністю коштів для друку та оплати поштового зв'язку, що не заборонено КАСУ, до розгляду, звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору безпосередньо на підставі ст.8 Конституції України та ст.8 КАС України або на ішставі ч.І ст.88 КАСУ у зв'язку із незадовільним матеріальним станом, відкрити провадження по справі та зобов'язати відповідачів, на підставі статті 53 Європейської конвенції з прав людини, а саме: Ніщо в цій Конвенції не може тлумачитися як таке, що обмежує чи применшує будь-які права людини та основоположні свободи, які можуть бути визнані на підставі законів будь-якої Високої Договірної Сторони чи будь-якою іншою угодою, стороною якої вона є та закону України Про Кабінет Міністрів України, а саме: щодо забезпечення економічної самостійності України та виконання Конституції та законів України, щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина, створення сприятливих умов для вільного і всебічного розвитку особистості, щодо соціального захисту, охорони здоров'я, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування, щодо розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного, науково-технічного, соціального, культурного розвитку, охорони довкілля, а також розроблення, затвердження і виконання інших державних цільових програм, щодо забезпечення розвитку і державної підтримки науково-технічного та інноваційного потенціалу держави, щодо забезпечення рівних умов для розвитку всіх форм власності, § 3 ОСОБА_2 1 та § 158 ОСОБА_2 3 Регламенту Кабінету Міністрів України, статті 15, статті 18, статті 19 закону України Про звернення громадян, статті 40, частини першої, другою, третьою та четвертою статті 41, частини третьою статті 42, частини першої статті 50, а також частини першої і частини другої статті 54 Конституції України, ст.3 Конституції України: Людина її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод є головним обов'язком держави, частини другої статті 19, статті 8 Конституції України, а також частини 17 Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України, у якому вказано, що структурні підрозділи Секретаріату відповідно до основних завдань, визначених цим Положенням, та з питань, що належать до їх компетенції: організовують та здійснюють в установленому порядку розгляд звернень громадян, адресованих Кабінету Міністрів України, Прем'єр-міністру України, Першому віце-прем'єр-міністру України, віце-премєр-міністрам України, Міністру Кабінету Міністрів України та міністру, який не очолює міністерство; забезпечують відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" розгляд запитів на інформацію, що надходять Кабінетові Міністрів України. Секретаріатові Кабінету Міністрів України; здійснюють контроль за вирішенням порушених у зверненнях громадян питань, дотриманням законодавства про звернення громадян: забезпечують організацію та проведення особистого прийому громадян членами Кабінету Міністрів України; редагують проекти актів законодавства та інших документів, поновити порушене моє право як людини та громадянина, а саме: право ОСОБА_1 брати участь в управлінні державними справами (ч. 1ст.38 Конституції України), право на підприємницьку діяльність та право на захист у підприємницькій діяльності (ч.1 та ч.2 ст. 42 Конституції України), право на отримання обгрунтованої відповіді по суті звернення в установлений законом строк ( ст. 40 Конституції України, ст. 19 закону України Про звернення громадян), право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ч.1 ст. 50 Конституції України, ст. 10 закону України Про охорону навколишнього природного середовища), право на захист моральних та матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності (ч.І ст. 54 Конституції України) шляхом негайного вчинення дій, а саме: зобов'язати Віце-прем'єр-міністра, міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України ОСОБА_2 та Голову Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України ОСОБА_3 надати відповіді та інформацію на питання: надати документ та пояснення, а саме: якщо Мінрегіон, згідно Положення про Мінрегіон, є головним державним органом влади відповідальним за запровадження у виробництво альтернативних джерел енергії та відмовляється запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - Теплоагенти ОСОБА_1 для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яка як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015р. по справі за №804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду Екологія - Геос, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України дозволяє заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров'я довкілля, а також вчинити дії про внесення змін до законів України про альтернативні джерела енергії або законопроектів, які демонополізують енергетичну галузь України, з посиланням на те, що впровадження новітніх технологій на підприємствах комунальної теплоенергетики відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування то на якій підставі суспільство утримує посадових осіб, які згідно Положення про Мінрегіон мають займатися питаннями запровадження у виробництво альтернативних джерел енергії, якими є Теплоагенти ОСОБА_5 для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, а також надати документ згідно якого Мінрегіон звертався до органів місцевого самоврядування до компетенції яких відноситься вирішення питання щодо впровадження новітніх технологій, зокрема технології ОСОБА_5 Екотерм із застосуванням альтернативної сировини - Теплоагенти ОСОБА_5 на підприємствах комунальної теплоенергетики, а також поновити порушене посадовими особами державних органів влади право ОСОБА_1 брати участь в управлінні державними справами (ч.1 ст. 38 Конституції України), право на підприємницьку діяльність та право на захист у підприємницькій діяльності (ч.1 та ч.2 ст. 42 Конституції України), право на отримання обґрунтованої відповіді по суті звернень в установлений законом строк ( ст. 40 Конституції України), право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ч.1 ст. 50 Конституції України), право на захист моральних та матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності (ч.1 ст. 54 Конституції України).

Ухвалою суду від 14 червня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 був залишений без руху із зазначенням, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені у строк до 30 червня 2016 року шляхом надання: оригіналу позовної заяви із наданням її копій у відповідності до кількості осіб, що беруть участь у справі, а також шляхом надання до суду документу про сплату судового збору за подання позовної заяви, що містить декілька вимог немайнового характеру у відповідності до Закону України Про судовий збір на суму 551, 20 грн.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд виходив із того, що розглянутий адміністративний позов надійшов на адресу суду засобами телекомунікаційного звязку, однак, направлення позову електронною поштою процесуальним законодавством не передбачено, у звязку із чим позовна заява не може бути прийнята до розгляду.

22 червня 2016 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 у справі №804/3681/16, у якій позивач просить:

- на підставі частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України звільнити його від сплати судового збору, зазначив, що не має іншого доходу, окрім пенсії у розмірі 1300 грн., надав копії документів про отримання субсидії та про витрати на продукти, ліки та оплату енергоносіїв;

- прийняти позовну заяву до розгляду у звязку із тим, що Кодексом адміністративного судочинства не заборонено подавати позовну заяву до суду поштою.

Розглянувши подані документи та матеріали суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Необхідною умовою для реалізації права на звернення до адміністративного суду є предявлення адміністративного позову шляхом подання позовної заяви із дотриманням вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, насамперед його статтями 99, 105-106.

Недотримання встановленого цим Кодексом порядку звернення до адміністративного суду, залежно від обставин може тягнути за собою залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою.

З аналізу наведених вище норм вбачається, адміністративний позов подається до адміністративного суду лише у формі письмової позовної заяви, виготовленої на аркуші (аркушах) паперу рукописним або друкарським способом.

Позивач може подати позовну заяву до адміністративного суду особисто через апарат суду (службовця, який приймає документи). Так само подати позовну заяву може і представник позивача.

Позовну заяву може бути також надіслано до адміністративного суду поштою.

Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає направлення адміністративного позову до суду засобами телекомунікаційного звязку (електронною поштою, факсимільним звязком), оскільки обовязковим є предявлення до суду оригіналу позовної заяви із підписом позивача та/або його уповноваженого представника.

Направлена позивачем на електронну адресу суду позовна заява фактично є копією та не може бути прийнята до розгляду судом, у звязку із чим була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Станом на 29 червня 2016 року позивач не виправив недоліки позовної заяви у визначений строк, оригінал позовної заяви до суду не предявив та не направив, клопотання про продовження строку на виправлення недоліків адміністративного позову до суду не надходили.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України про зобовязання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_6
Ухвала не набрала законної сили станом на 01.07.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_6 ОСОБА_7