Справа № 335/6310/16-а
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6310/16-а 2-а/335/189/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення з 1 січня 2016 р. виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зобов'язання відповідача відновити з 1 січня 2016 р. виплату пенсії, призначеної відповідно до вищевказаного Закону. Вобґрунтування позову вказав, він перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та йому призначено довічну пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 17.11.2004 р. він призначений на посаду начальника відділу правового забезпечення, заступником начальника відділення Національної служби посередництва і примиренні Запорізької області. 24.04.2012 року призначений начальником відділення Національної служби посередництва і примирення Запорізької області. З того часу безперервно працює на займаній посаді та перебуває на державній службі.

1 січня 2016 року йому припинено виплату пенсії за вислугу років згідно України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На його звернення до відповідача, його повідомлено листом від 22.02.2016 року №117/С-9 про відсутність підстав для продовження виплати пенсії з 1 січня 2016 року, оскільки він перебуває на державній службі.

Позивач вважає, що такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 3 червня 2016 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

10 червня 2016 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що припинення виплати пенсії позивачу здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, з огляду на що підстави для поновлення виплати пенсії відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та йому призначено довічну пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 17.11.2004 р. він призначений на посаду начальника відділу правового забезпечення, заступником начальника відділення Національної служби посередництва і примиренні Запорізької області. 24.04.2012 року призначений начальником відділення Національної служби посередництва і примирення Запорізької області. З того часу безперервно працює на займаній посаді та перебуває на державній службі.

З 1 січня 2016 року відповідачем виплату вказаної вище пенсії позивачу припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 року № 911-УІІІ (далі - Закон №911), яким внесені зміни до частини сьомої статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Позивач звертався до відповідача з вимогою поновлення йому пенсії, однак листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 22.02.2016 року №117/С-9 про відсутність підстав для продовження виплати пенсії з 1 січня 2016 року, оскільки він перебуває на державній службі.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, на яку розповсюджується дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з урахуванням змін, внесених Законом № 911, то пенсія, призначена згідно Закону № 2262 йому виплачуватись не повинна.

Суд вважає, що дії відповідача є правомірними, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) в редакції Закону № 911, яка набрала чинності з 1 січня 2016 року, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не є інвалідом I та II груп, інвалідом війни III групи, ветераном військової служби або учасником бойових дій, особою на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", і перебуває на державній службі. Відтак, обмеження у виплаті пенсії, визначені у статті 54 Закону № 2262 з урахуванням змін, внесених Законом № 911, на поширюються на позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: А.В. Воробйов