Справа № 808/1442/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року (о 12 год. 30 хв.) Справа № 808/1442/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача Мітєвої А.Л.,

представника відповідача Бурашнікової О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області

до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області (далі - ПАТ «Укрнафта», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.10.2015 №, прийняте відповідачем про застосування штрафних санкцій у розмірі 21 417,50 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.03.2015 позивач платіжним дорученням №886 від 27.02.2015 перерахував податкові зобов'язання з акцизного податку до бюджету, за реквізитними рахунків для обліку доходів (місцевий бюджет), що були зазначені на Головному порталі Державної фіскальної служби України. Посилається на приписи наказу Міністерства фінансів України від 14.01.2011 №11 «Про бюджетну класифікацію» та вказує, що оскільки на Головному порталі ДФС України було зазначено реквізити рахунків для обліку доходів (місцевий бюджет) з найменуванням коду класифікації доходів бюджету «14040000» та «14040001» для акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, ПАТ «Укрнафта» при сплаті зобов'язань керувалось вказаним наказом, де зазначено, що класифікація акцизного податку здійснюється за кодом «14040000». Проте, 03.03.2015 ГУ ДКС України у Запорізькій області повернуто кошти, що були сплачені позивачем з акцизного податку, у зв'язку з невірним зазначенням коду класифікації доходів бюджету. Однак, на думку позивача, це не можна вважати порушенням з боку підприємства, оскільки не відкриття заявленого рахунку з кодом класифікації «14040000» є порушенням з боку податкового органу, тим паче, що Довідником відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету, затвердженого наказом ДКС України від 06.1.2015 №4, код класифікації доходів бюджету «14040001» передбачено лише для міст Донецьк, Дніпропетровськ, Харків та Київ (символ 872), плата ж здійснювалась у м. Запоріжжі. Отже, в зв'язку з викладеним вважає, що ПАТ «Укрнафта» податкове законодавство не порушувало та здійснило всі заходи для своєчасної сплати податку до бюджету. Вказує, що як зазначено у оскаржуваному рішенні, позивачем порушено пп. 222.3.1 п. 222.3 ст. 222 Податкового кодексу України, однак це твердження є помилковим, оскільки у вказаній нормі чітко зазначено, що суб'єкт господарювання перераховує до бюджету суми податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку. Так, 20.02.2015 на офіційному веб-порталі ДФС розміщена інформація, що граничний строк для подання декларацій продовжено до 24 лютого 2015 року (включно). Позивачем з метою підтвердження цієї інформації було направлено відповідні запити до ДФС, на який отримано відповідь, що інформація розміщена 20.02.2015 на офіційному веб-порталі ДФС є офіційною. Отже, враховуючи пп. 222.3.1 п. 222.3 ст. 222 Податкового кодексу України та інформацію з офіційного веб-порталу ДФС, останнім днем сплати податку є 06.03.2015, оскільки перебіг строку починається з 24.02.2015 (граничний строк подовжено, що не заперечується ДФС України).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просить задовольнити та скасувати спірне рішення відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, наведених у наданих суду запереченнях від 20.05.2016 №846/9/08-27-10 (вх. №15757). Зокрема, пояснює, що з аналізу норм Податкового кодексу України вбачається, що подача декларації за січень 2015 року здійснюється платниками акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів не пізніше 20 лютого 2015 року. У свою чергу, сплата задекларованих сум вказаного податку за січень 2015 року здійснюється платниками акцизного податку не пізніше 02 березня 2015 року (останній день виконання податкового обов'язку щодо сплати акцизного податку за січень 2015 року). Вказує, що зазначена позиція викладена також в роз'ясненні ДФС України від 19.04.2014.Разом з цим, зазначає, що граничний строк для подання податкових декларацій було продовжено до 24.02.2015 лиш для тих платників податків, які не мали можливості подати у граничний строк податкові декларації протягом 17-19 лютого 2015 року внаслідок технічних проблем наявних у податкового органу. Отже, по-перше, оскільки позивач подав до контролюючого органу податкову декларацію 20.02.2015, тобто коли такі декларації приймались у штатному режимі, то виключення щодо продовження граничного строку подачі декларацій до позивача не можуть бути застосовані. По-друге, звертає увагу суду, що у вказаному оголошенні, на яке посилається позивач, ДФС України було продовжено лише граничний строк подачі податкової звітності та разом з цим, про зміну (продовження) граничних термінів сплати грошових зобов'язань за такими деклараціями взагалі не зазначалось. Повідомлення ДФС України роз'яснює платникам податків право на продовження граничного строку відповідно до Порядку застосування норм пунктів 102.6 - 102.7 статті 102 Податкового кодексу України, який передбачає механізм продовження граничних строків подання декларацій у виняткових випадках виключно за письмовим запитом конкретного платника податків, проте письмових запитів від позивача до ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області не надходило. Щодо твердження позивача, що невірні реквізити бюджетного рахунку, на який здійснено платіж акцизного податку 27.02.2015, було розміщено на веб-сайті ДФС України, зазначає, що обов'язок здійснювати відкриття та закриття рахунків поточного бюджетного періоду, а також відкриття рахунків наступного періоду покладено на казначейську службу, а тому реквізити рахунків для обліку доходів (місцевий бюджет) було в першу чергу опубліковано на офіційному сайті Державної казначейської служби України. З урахуванням вищевикладеного, вважає, що оскільки ПАТ «Укрнафта» не було сплачено узгоджену суму грошового зобов'язання протягом законодавчо встановленого строку, то відповідачем правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 09.10.2015 та визначено розмір штрафної санкції за вказане порушення в сумі 21 417,50 грн. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

На підставі статті 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

08 вересня 2015 року в.о. начальника ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп.75.1.1 п.75.1 ст. 75, ст. 79 Податкового кодексу України винесено наказ №452 про проведення з 21 вересня 2015 року тривалістю 5 діб документальної невиїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» (ідентифікаційний код 00135390) з питання своєчасності сплати акцизного податку за січень 2015 року, на підставі якого винесено повідомлення від 08.09.2015 №111. Вказаний наказ разом із повідомленням було направлено відповідачем на адресу підприємства та вручено поштою його уповноваженому представнику 11 вересня 2015 року, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Крім того, 21.09.2015 на адресу позивача поштою направлено запрошення від 21.09.2015 №11174/10/08-27-21 для ознайомлення та підписання результатів документальної невиїзної перевірки.

Так, головним державним ревізором-інспектором з питань контролю та оподаткування підакцизних товарів ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальна невиїзна перевірка ПАТ «Укрнафта» з питання своєчасної сплати акцизного податку, передбаченого пп. 222.3.1 п. 222.3 ст. 223 Податкового кодексу України, за січень 2015 року, за результатами якої складений відповідний акт від 28.09.2015 №2448/08-27-21/00135390.

Перевіркою встановлені порушення позивачем пп. 222.3.1 п. 222.3 ст. 223 Податкового кодексу України підприємством несвоєчасно сплачено суму акцизного податку за січень 2015 року у сумі 214 175,00 грн., яка задекларована ПАТ «Укрнафта» в декларації акцизного податку за січень 2015 року за № від 20.02.2015, граничний термін сплати за вказаний податковий період - 02.03.2015 (один день затримки). Указаний акт підписано представником позивача із зауваженнями.

01 жовтня 2015 року на адресу податкової інспекції надійшли Заперечення до акту перевірки від 28.09.2015 №2448/08-27-21/00135390, проте листом від 08.10.2015 №11929/108-27-21 ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області повідомила позивача, що висновки акту залишаються без змін (лист отримано позивачем 12.10.2015).

На підставі Акту та вказаного порушення відповідачем 09.10.2015 було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № , яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% за платежем: акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 21 417,50 грн. Указане рішення 09.10.2015 направлено поштою на адресу платника податків та отримано уповноваженим представником останнього 12.10.2015.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем до Головного управління ДФС у Запорізькій області, проте відповідно до рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 16.12.2015 №4592/10/08-01-10-04-13 про результати розгляду первинної скарги оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга - без задоволення.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся із даним позовом до суду про його скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваного рішення, між сторонами відсутній.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України), який визначає обов'язки та компетенцію контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно із підпунктом 212.3.11 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України платниками податку є особи суб'єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація, розрахунок це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів, подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації (тобто за місцем розташування пункту продажу підакцизних товарів) декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 Кодексу (пункт 223.2 статті 223 цього Кодексу).

За приписами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 49.16 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим кодексом.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, зокрема, визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суми податку перераховуються до бюджету суб'єктом господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом (підпункт 222.3.1 пункт 222.3 статті 222 Податкового кодексу України), для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що перша подача декларації за січень 2015 року здійснюється платниками акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів не пізніше 20 лютого 2015 року.

У свою чергу, враховуючи зазначене, перша сплата задекларованих сум податку з роздрібного продажу підакцизних товарів за січень 2015 року здійснюється платниками акцизного податку не пізніше 02 березня 2015 року (останній день виконання податкового обов'язку щодо сплати акцизного податку за січень 2015 року).

Аналогічні терміни (строки) відносно визначення та сплати сум акцизного податку за січень 2015 року зазначені ДФС України в Листі від 20.01.2015 № 1519/7/99-99-19-03-03-17 "Про забезпечення сплати акцизного податку з роздрібного продажу".

Доводи позивача про те, що на офіційному сайті Державної фіскальної служби було розміщено оголошення відповідно до змісту якого граничний строк для подання декларацій було продовжено податковим органом до 24 лютого включно та відповідно продовжено граничний термін сплати податкового зобов'язання до 06.03.2015 не приймаються судом до уваги з огляду на таке.

Суд звертає увагу, що в порядку застосування норм пунктів 102.6 - 102.7 статті 102 Податкового кодексу України (затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 24.12.2010 № 1044), яким визначено механізм продовження граничних строків для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань відповідно до норм Податкового кодексу України.

Зі змісту оголошення, розміщеного на офіційному сайті Державної фіскальної служби вбачається, що граничний строк для подання податкових декларацій було продовжено до 24.02.2015 лише для тих платників податків, які не мали можливості подати у граничний строк податкові декларації протягом 17-19 лютого 2015 року внаслідок технічних проблем наявних у податкового органу.

З огляду на те, що позивач до органу державної податкової служби із відповідною заявою не звертався, то виключення щодо продовження граничного строку подачі декларацій до позивача не можуть бути застосовані, доказів протилежного позивачем суду надано не було.

Згідно із підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання.

Керуючись наведеною нормою та враховуючи наявність простроченої сплати грошового зобов'язання на належний рахунок, податковий орган застосував до позивача штрафну санкцію.

Разом з тим, вирішуючи даний спір суд враховує наступні обставини.

Судом встановлено та представниками сторін не заперечується, що позивачем своєчасно подана декларація №901993126 акцизного податку за січень 2015 року, у якій визначена сума акцизного податку у розмірі 214 175,00 грн. Відповідно до приписів Податкового кодексу України сума слати податку - до 02.03.2015.

Так, платіжним дорученням від 27.02.2015 №886 позивачем перераховано кошти у сумі 214 175,00 грн. на користь УК у Комунарському районі м. Запоріжжя /Комунар./14040000, призначення платежу: «*;101;00135390;акцизний податок з реалізації без ПДВ АЗС07006, 07/108,07123,07/138&221700 & код 14040000 без ПДВ;;;». Таким чином, під час сплати позивач у платіжному дорученні зазначив код класифікації доходів бюджету 14040000. Реквізити для сплати позивач отримав із офіційного веб-сайту ДСФ України.

Щодо посилання представника відповідача на лист УДКС України у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області від 13.07.2016 №02-082/564-1232, згідно якого кошти від ПАТ «Укрнафта» згідно платіжного доручення від 27.02.2015 №886 у сумі 214 175,00 грн. на вказаний рахунок 0005 не надходили у зв'язку з тим, що рахунок було закрито 02.02.2015, суд зауважує, що указаний платіжний документ був прийнятий до виконання 02.03.2015 ПАТ «КБ «Приватбанк», про що свідчить відтиск календарного штампу банківської установи.

Після встановлення помилковості зазначення реквізитів (невірним зазначенням коду класифікації доходів бюджету - 14040000), у зв'язку із чим у той же день, платіжним дорученням від 03.03.2015 №922 позивач сплатив суму акцизного податку у розмірі 214 175,00 грн. із зазначенням правильного коду класифікації доходів бюджету - 14040001.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, оскільки на Головному порталі ДФС України було зазначено реквізити рахунків для обліку доходів (місцевий бюджет) з найменуванням коду класифікації доходів бюджету «14040000» та «14040001» для акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, тому ПАТ «Укрнафта» при сплаті зобов'язань керувалось наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 №11 «Про бюджетну класифікацію», де зазначено, що класифікація акцизного податку здійснюється за кодом «14040000».

Згідно з "Класифікацією доходів бюджету", затвердженою 14.01.2011 наказом Міністерства фінансів України №11, акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів має код класифікації доходів бюджету 14040000.

Наказом Державної казначейської служби України від 06.01.2015 №4 затверджено "Зміни до Довідника відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету", згідно з якими код класифікації доходів бюджету 14040001 має акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів для міст з районним поділом (Донецьк, Дніпропетровськ, Харків, Київ).

При цьому, зазначення позивачем у платіжному дорученні від 27.02.2015 №886 коду класифікації доходів бюджету 14040000 узгоджується з приписами "Класифікації доходів бюджету", затвердженої 14.01.2011 Наказом Міністерства фінансів України №11, та приписами "Змін до Довідника відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету", затверджених 06.01.2015 Наказом Державної казначейської служби України №4.

Представником відповідача протягом розгляду даної справи не було спростовано також наявність на Головному порталі ДФС України реквізитів рахунків для обліку доходів (місцевий бюджет) з найменуванням коду класифікації доходів бюджету «14040000» та «14040001» для акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

На думку суду, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до бюджету. А оскільки така сума зараховується на казначейський рахунок, то невірне визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою Податкового кодексу України строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України штрафних (фінансових) санкцій.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 16.06.2015 у справі №21-377а15.

Однак, зазначені обставини під час проведення перевірки до уваги не були взяті, та, як наслідок, зроблено висновок про недотримання підприємством встановлених пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України строків сплати акцизного податку, в зв'язку з чим винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в Акті, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 09.10.2015 №, прийняте відповідачем на підставі встановленого Актом порушення, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Згідно із частинами першою, другою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Як встановлено частинами першою та другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.10.2015 №, прийняте Державною податковою інспекцією у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про застосування штрафних санкцій у розмірі 21417,50 грн.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області суму судового збору у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривен) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак