Справа № 826/23195/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Костюк Л.О.,

суддів Бужак Н.П.,

Твердохліб В.А.,

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

07 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації щодо надання замість копій документів, що запитувались ОСОБА_3 в інформаційному запиті від 20.05.2015 р. № 4090, інших копій документів, які ОСОБА_3 не запитував; зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_3 від 20.05.2015 р. № 4090 та надати йому повну, достовірну та точну інформацію в порядку, що передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Позовні вимоги мотивовано тим, що, звернувшись до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації із запитом на отримання публічної інформації від 20.05.2015 р. № 4090, за твердженням позивача, останнім отримано не ті документи, які позивач запитував.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 травня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з запитом про надання публічної інформації від 20.05.2015 р. № 4090, в якому в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» просив надати: копію рішення про відмову ОСОБА_3 в компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг з 01.04.2015 р.; копію розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім'ї ОСОБА_3 за період з жовтня 2014 року по березень 2015 р., який став підставою для прийняття відповідачем рішення про відмову.

Листом від 22.05.2015 р. № 3967/35-03/05 Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації повідомило позивача про те, що відповідачем надіслано йому копії запитуваних в інформаційному запиті документів: повідомлення про призначення (відмову) компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг, розрахунку розміру плати за комунальні послуги у межах норм споживання (з урахуванням пільг та субсидій), а також позивача одночасно проінформовано, що розрахунок середньомісячного сукупного доходу для призначення компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг проводився відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції, Міністерства фінансів, Державного комітету статистики, Державного комітету молодіжної політки, спорту і туризму від 15 листопада 2001 року № 486/202/524/455/3370.

Не погоджуючись з такими діями відповідача в частині надання не тих документів, що просив позивач, та вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 13 вказаного Закону передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Зі змісту запиту ОСОБА_3 про надання публічної інформації від 20.05.2015 р. № 4090 вбачається, що позивач просив Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації надати: копію рішення про відмову ОСОБА_3 в компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг з 01.04.2015 р.; копію розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім'ї ОСОБА_3 за період з жовтня 2014 року по березень 2015 р., який став підставою для прийняття відповідачем рішення про відмову.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку призначення і надання населенню компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг в умовах підвищення цін і тарифів на послуги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 р. № 83, цей Порядок визначає механізм призначення і надання населенню компенсації додаткових витрат на оплату послуг газопостачання, централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (далі - комунальні послуги) в умовах підвищення цін і тарифів на зазначені послуги.

Дія цього Порядку поширюється на сім'ї, які складаються з громадян України, іноземців, осіб без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї за попередні шість місяців не перевищував величини прожиткового мінімуму для сім'ї, що визначається як сума прожиткових мінімумів для кожного члена сім'ї відповідно до його належності до основних соціальних і демографічних груп населення.

Для цілей цього Порядку до складу сім'ї включаються особи, які зареєстровані у житловому приміщенні (будинку).

Згідно з п. 5 вказаного Порядку, призначення компенсації здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Відповідно до п. 11 Порядку призначення і надання населенню компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг в умовах підвищення цін і тарифів на послуги, після прийняття рішення про надання компенсації орган соціального захисту населення інформує про це заявника шляхом надіслання повідомлення, в якому зазначається розмір компенсації для кожного виду комунальних послуг в опалювальний, неопалювальний періоди, а також у неповні місяці опалювального періоду та період надання такої компенсації.

Таким чином, наведеними законодавчими нормами не передбачено винесення окремого рішення про відмову в компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг, а зазначено про необхідність інформування заявника органом соціального захисту населення після прийняття рішення шляхом надіслання повідомлення.

Крім того, згідно з п. 3 Порядку призначення і надання населенню компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг в умовах підвищення цін і тарифів на послуги, розрахунок сукупного доходу для призначення компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг (далі - компенсація) провадиться відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції, Міністерства фінансів, Державного комітету статистики, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму від 15 листопада 2001 р. № 486/202/524/455/3370.

Згідно з п. 9 Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції, Міністерства фінансів, Державного комітету статистики, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму від 15 листопада 2001 р. № 486/202/524/455/3370, обчислення доходу: 9.1) загальна сума сукупного доходу одержувачів допомоги включає в себе суму всіх доходів кожної особи, яка враховується при наданні допомоги, визначених на підставі наданих документів за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням соціальної допомоги, якщо інше не передбачене законодавством; 9.2) сукупний дохід включає в себе як поточні щомісячні доходи в грошовій та натуральній формі осіб, які враховуються при наданні допомоги, так і доходи, які мають нерегулярний характер; 9.3) середньомісячний сукупний дохід усіх осіб, які враховуються при наданні допомоги, провадиться шляхом ділення загальної суми сукупного доходу одержувачів допомоги на 6, якщо інше не передбачене законодавством; 9.4) середній дохід на одну особу обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу всіх осіб, які враховуються при наданні допомоги, на кількість цих осіб.

Колегія суддів зазначає, що наведеними законодавчими нормами не передбачено форми розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Як зазначено відповідачем у запереченнях на адміністративний позов, такий розрахунок проводиться електронною базою, встановленою та призначеною для обчислення розміру плати за комунальні послуги, автоматично, тому роздрукувати із бази окремо розрахунок середньомісячного доходу неможливо. Тому позивачу було надано розрахунок плати за комунальні послуги у межах норм споживання та роз'яснено, що розрахунок середньомісячного сукупного доходу для призначення компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг проводився відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції, Міністерства фінансів, Державного комітету статистики, Державного комітету молодіжної політки, спорту і туризму від 15 листопада 2001 року № 486/202/524/455/3370.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку розміру плати за комунальні послуги у межах норм споживання (з урахуванням пільг та субсидій), у ньому наявна інформація про середньомісячний сукупний дохід сім'ї.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини у справі, перевіривши їх доказами, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відповідач, надаючи відповідь на запит позивача листом від 22.05.2015 р. № 3967/35-03/05, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про доступ до публічної інформації», Порядком призначення і надання населенню компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг в умовах підвищення цін і тарифів на послуги, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 р. № 83.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій.

Натомість, позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 травня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 28 липня 2016 року).

Головуючий суддя Л.О. Костюк

Судді Н.П. Бужак

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.