Справа № 804/3412/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 р. Справа № 804/3412/16
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті ОСОБА_1 адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -
06 червня 2016 року адвокат ОСОБА_2 (далі ОСОБА_3, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокуратури Дніпропетровської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 за вих.№02-22/03/16 від 22 березня 2016 року; зобов'язати прокуратуру Дніпропетровської області надати відповідь за результатами розгляду адвокатського запиту адвоката ОСОБА_2 за вих.№02-22/03/16 від 22 березня 2016 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23.03.2016 адвокатом ОСОБА_2, у звязку з наданням юридичної допомоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5, було подано адвокатський запит №02-22/03/16 від 22.03.2016 до Прокуратури Дніпропетровської області про надання витягу з ЄРДР про відкриття кримінального провадження, по якому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є потерпілими та повідомлення про результати розсліду4вання даного провадження. Саном на день звернення до суду позивача не отримав відповідь на вказаний адвокатський запит, у звязку із чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2016 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
У судове засідання 23.06.2016 прибув позивач, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Також надав до суду письмову заяву, в якій просив здійснювати розгляд даної справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи або запереченнями проти даного позову до суду не звертався.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Дослідивши подані документи та матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_2 здійснює свою діяльність як адвокат у складі Адвокатського об'єднання «Смирнов, ОСОБА_2 та партнери» на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2092 від 14.12.2009.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до Прокуратури Дніпропетровської області з заявою про вчинення злочину посадовими особами та слідчим СВ АНД ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 07.04.2015. Дану заяву було направлено до прокуратури Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_1, з якої 14.07.2015 було отримано відповідь про відмову у внесенні даних про вчинення злочину до ЄРДР за ч.І ст.367 КК України.
22.07.2015, позивачем, як представником потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було подано скаргу слідчому судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська на бездіяльність прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська по заяві потерпілих від 07.04.2015 щодо внесення відомостей про злочин до ЄРДР за ч.І ст.367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська від 23 липня 2015 року було зобов'язано прокуратуру Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська прийняти рішення за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 07.04.2015 у відповідності до ч.1 ст.214 КПК України, а саме: внести відповідні відомості, що можуть свідчити про ознаки відповідного кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, видати заявнику витяг з ЄРДР, визначити подальше досудове розслідування.
З метою отримання інформації, в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 23.03.2016 до канцелярії прокуратури Дніпропетровської області було позивачем подано адвокатський запит за вих.№02-22/03/16 від 22.03.2016 року, в якому ОСОБА_2 просив надати витяг з ЄРДР про відкриття кримінального провадження, по якому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є потерпілими, та повідомити про результати розслідування даного провадження.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.
Нормативним актом, що врегульовує спірні відносини є Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Так, частиною 1 ст. 24 даного Закону надано визначення адвокатського запиту - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
З матеріалів справи вбачається, що до адвокатського запиту позивачем було додано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копії ордерів на надання правової допомоги.
Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Частиною 3 ст. 24 вищезазначеного Закону передбачено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна інформація, таємна інформація, службова інформація.
Конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичної особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов (ст. 7 вказаного Закону).
Таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю слідства та іншу передбачену законом таємницю (ст. 8 вказаного Закону).
До службової інформації може належати інформація, що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрішньовідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці. Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування» (ст. 9 вказаного Закону).
Так, порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та надання відомостей з нього регулюється Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69 (надалі - Положення №69).
Згідно п. 4.1 Положення №69, відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Правом на надання витягів з Реєстру наділені реєстратори, які самостійно формують (отримують) витяг з Реєстру у межах внесеної у кримінальному провадженні інформації та посвідчують його своїм підписом.
Відповідно до п. 1.9 Положення №69, реєстраторами Реєстру є: прокурори у т.ч. керівники прокуратур; керівники органів досудового розслідування; слідчі - органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення).
Позивач у своєму позові наголосив на тому, що з моменту подання адвокатського запиту до моменту подачі позову він неодноразово телефонував до канцелярії прокуратури Дніпропетровської області з метою отримання інформації про стан виконання вказаного запиту. Працівника прокуратури повідомляли, що відповідь на адвокатський запит в процесі підготовки, проте строк її виконання невідомий.
Таким чином, з урахуванням положень ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідач не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту мав надати відповідну інформацію, що ним зроблено не було.
Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Частиною 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.ч. 1-2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частиною 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Отже, на підставі вищезазначених норм законодавства, встановлених судом обставин справи суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій, тому є всі підстави для повного задоволення адміністративного позову адвоката ОСОБА_2
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено повністю, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем адвокатом ОСОБА_2 при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1102, 42 грн., що документально підтверджується квитанцією № 36 від 02.06.2016.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1102, 42 грн. підлягає поверненню.
Керуючись ст. ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Прокуратури Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 за вих.№02-22/03/16 від 22 березня 2016 року.
Зобов'язати прокуратуру Дніпропетровської області надати відповідь за результатами розгляду адвокатського запиту адвоката ОСОБА_2 за вих.№02-22/03/16 від 22 березня 2016 року.
Присудити з Прокуратури Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2092 від 14.12.2009) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1102,42 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 23.06.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_7