Справа № 369/4532/16-а
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/4532/16-а
Провадження № 2-а/369/481/16
ПОСТАНОВА

іменем України

11.07.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №10 батальйону №2 УПП України в м. Києві лейтенанта поліції Ромашканом Ю.С. про скасування постанови у праві про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку адміністративного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що 27.03.2016, керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander , номерний знак НОМЕР_1, вона була зупинена інспектором роти №10 батальйону №2 УПП України в м. Києві лейтенантом поліції Ромашканом Ю.С. за адресою: м. Київ, вул. Довженка, 7А.

Інспектор звинуватив позивача в тому що вона здійснила рух по смузі для маршрутних транспортних засобів (без вказівки на пункт Правил дорожнього руху України). Визнавши винуватою у вчиненні згаданого порушення Інспектор одразу виніс Постанову в справі про адміністративні правопорушення ПСЗ №019762 від 27 березня 2016 року та притягнув за це правопорушення до відповідальності згідно частини третьої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З Постановою позивач не згодна з наступних підстав.

У Постанові не вказано місце, де нібито вчинено адміністративного правопорушення. Так як вул. Довженка, 7А - це місце де зупинив Інспектор. Це з урахуванням того, що тривалий час Інспектор їхав за позивачем. Також невірно вказано номерний знак. Номерний знак автомобіля НОМЕР_1.

Позивач вважала що правил дорожнього руху України вона не порушувала, ознак передбачених ч. 3 ст. 122 КУпАП в її діях також не було.

Інспектором не надано жодних доказів порушення ПДР України, що створили перешкоди дорожньому рухові або загрозу безпеці руху.

Як тільки позивач виїхала з двору прилеглої до вул. Теліги, 9, вона рухалась по крайній правій смузі. І відповідний знак і відповідна розмітка, що вказували про смугу для руху маршрутних транспортних засобів були відсутні. Така смуга починалась тільки через 50 м від виїзду на вул. Довженка. Перед початком смуги для маршрутних транспортних засобів позивач відразу перестроїлась на ліву смугу. Таким чином виконала вимоги Правил дорожнього руху України.

Після зупинки Інспектор одразу виніс Постанову не вислухав пояснень позивача та повністю проігнорував вимоги законодавства, які передбачають етап розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.Інспектором не додано до Постанови жодного доказу та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення діях ОСОБА_1, а саме що вона здійснила рух по смузі для маршрутних транспортних засобів.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення ПСЗ №019762 від 27 березня 2016 року - є необґрунтованим, протиправним та незаконним рішенням суб'єкта владних повноважень.

Тому позивач просила скасувати Постанову у справі про адміністративне правопорушення ПСЗ № 019762 від 27 березня 2016 року та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектора роти №10 батальйону №2 УПП України в м. Києві лейтенанта поліції Ромашкан Ю.С. від 27 березня 2016 року Серія ПС3 № 019762, було зазначено що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_2 27 березня 2016 оку о 19 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Довженка 7, здійснювала рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно даної постанови застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне проаналізувати наступні норми законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 254 КпАП України визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 283 КпАП України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України адміністративний суд має право у разі задоволення адміністративного позову прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Зважаючи на вище викладені обставини та вимоги чинного законодавства, суд приходить до наступних висновків, що відповідачем не зазначені докази в справі про адміністративне правопорушення, (в тому числі не вказано в постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис відповідного правопорушення, якщо такий запис здійснювався), які являють собою будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Крім того відповідачем не зазначено пункт Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 який був порушений відповідачем.

Таким чином, суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 122, 217, 222, 251, 252, 254, 256, 283,287-289 КпАП України, ст.ст. 9-12, 69, 71, 86, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 № 019762 від 27.03.2016 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду оскарженню не підлягає відповідно до положень ч. 2 ст. 171-2 КАС України.

Суддя: Дубас Т.В.