Справа № 820/731/16
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 р. Справа № 820/731/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представників сторін : позивача - Баленка П.І., Луценко О.І., відповідача - Вартанян Н.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2016р. по справі № 820/731/16

за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева"

до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, Державне підприємство "Завод імені В.О.Малишева" (далі по тексту - ДП «Завод ім. В.О. Малишева»), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі по тексту - Східна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Основ'янської (Східної) об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № від 23.01.2016р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску щодо сплати штрафу у розмірі 16650,44 грн. та пені у розмірі 1973,37 грн. за період з 22.09.2015р. по 21.12.2015р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 р. по справі № 820/731/16 адміністративний позов Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення - задоволено в повному обсязі.

Скасовано рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № від 23.01.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску щодо сплати штрафу у розмірі 16650,44 грн. та пені у розмірі 1973,37 грн. за період з 22.09.2015 року по 21.12.2015року.

Стягнуто зі Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на користь Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" сплачений судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 р. по справі № 820/731/16 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивачем невчасно сплачувались грошові зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в зв'язку з чим Основ'янською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області цілком правомірно було застосовано до ДП «Завод ім. В.О. Малишева» штрафні санкції та нараховано пеню на суми несвоєчасно сплачених внесків.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 р. по справі № 820/731/16 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача в надісланих до суду письмових запереченнях та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011 р. по справі № 5023/10655/11 порушено провадження у справі про банкрутство ДП «Завод ім. В.О. Малишева» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, провадження по справі триває. У зв'язку з чим, в силу ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії цього мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Вказує, що з оскаржуваного рішення не вбачається сума недоїмки, період її утворення та порядок розрахунку штрафу і пені. Пояснив, що у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем позивача, яке стало підставою для порушення провадження у справі про банкрутство ДП «Завод ім. В.О. Малишева», нарахована заробітна плата працівника, зазначена у звітах з ЄСВ, сплачувалась із запізненням і частинами, але із одночасною сплатою єдиного внеску, що узгоджується з положеннями Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Мінфіну від 20.04.2015р. № 449. Отже, позивачем не порушено вимог чинного законодавства щодо порядку нарахування та сплати єдиного внеску, а відтак, підстави для застосування штрафних санкцій та нарахування пені відсутні. Крім того, сторонами по справі проведено звірення розрахунків за 2015 рік, за результатами якого складено акт № 12917-20 від 16.02.2016 р., згідно з яким сума розбіжностей складає 53653,94 грн., що складається виключно з суми штрафу за іншим рішенням відповідача - № від 04.11.2015 р., розбіжностей щодо суми недоїмки та нарахованої пені не виявлено. При цьому, період, за який до позивача було застосовано штрафні санкції та пеню згідно з оскаржуваним рішенням № від 23.01.2016р. (з 22.09.2015р. по 21.12.2015р.) перетинається з періодом, за який позивачеві визначено штрафні санкції та пеню згідно з іншим рішенням відповідача - податковим повідомленням-рішенням № від 04.11.2015 р., що призводить до подвійного застосування до позивача фінансових санкцій. Враховуючи викладене, вважає, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 23.01.2016 р. № .

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011р. порушено провадження по справі про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (справа № 5023/10655/11). Провадження по справі триває.

05.02.2016р. на адресу Комбінату громадського харчування ДП "Завод імені В.О. Малишева" надійшло рішення Основ'янської (Східної) ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № від 23.01.2016р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача було застосовано штрафні санкції у розмірі 16650,44 грн. та нараховано пеню у розмірі 1973,37 грн. за період з 22.09.2015р. по 21.12.2015р. (а.с.9).

Не погодившись із вказаним рішенням відповідача, ДП «Завод ім. В.О. Малишева» звернулось до суду з даним позовом про визнання протиправними та скасування цього рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки відносно позивача господарським судом Харківської області було запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів, що виключає застосування до ДП «Завод ім. В.О. Малишева» штрафних санкцій та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, що виникли після запровадження мораторію.

Крім того, за висновком суду першої інстанції, позивачем єдиний внесок сплачувався одночасно з виплатою заробітної плати, що, на думку суду, свідчить про дотримання позивачем вимог законодавства з питань сплати єдиного внеску, а відтак, відсутні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій та пені.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Порядок нарахування та сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. № 449 (далі по тексту - Інструкція №449).

Згідно з пп.1, 2 п.1 розділу ІV Інструкції № 449 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, які не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до Закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до Закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача.

Єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

У відповідності до пп.2, 3, 4 п.2 розділу ІV Інструкції № 449 єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники, зазначені у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, які не мають банківського рахунку, сплачують єдиний внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку.

Днем сплати єдиного внеску вважається:

у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки фіскальних органів - день списання банком або органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок фіскальних органів;

у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі;

у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки фіскальних органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Порядок обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпунктах 1 та 2 (крім тих, які є страхувальниками для платників, зазначених у підпунктах 11, 13 - 15 пункту 1 розділу II цієї Інструкції) пункту 1 розділу II цієї Інструкції, у т.ч. й для ДП «Завод ім. В.О. Малишева» урегульовано пунктом 3 розділу ІV Інструкції № 449.

У відповідності до підпункту 1 цього пункту обчислення єдиного внеску зазначеною категорією платників здійснюється щомісяця на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок.

Згідно з пп.6 п.3 розділу ІV Інструкції № 449 нараховані за відповідний календарний місяць суми єдиного внеску сплачуються платниками не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок.

Платники під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для відповідних платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, визначені підпунктом 6 цього пункту, або за результатами звірення стану розрахунків платника з фіскальним органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй.

Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.

Фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань (пп.7 п.3 розділу ІV Інструкції № 449).

Крім того, згідно з ч.2 ст.24 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" банки приймають від платників єдиного внеску, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання платником розрахункових документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум єдиного внеску або документів, що підтверджують фактичну сплату таких сум у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Згідно з ч.2 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

За приписами п.10 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Як встановлено частиною 6 статті 25 цього Закону, за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Наведеним нормам Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" кореспондують приписи п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, відповідно до яких у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Колегією суддів встановлено, що несвоєчасність сплати позивачем єдиного внеску та, як наслідок, нарахуванням позивачеві штрафних санкцій та пені з період з 22.09.2015 року по 21.12.2015 року, пов'язані з тим, що ДП «Завод ім. В.О. Малишева» єдиний внесок нараховувався та декларувався у строк, встановлений законом - до 20 числа кожного місяця, а сплачувався одночасно із заробітною платою, яка виплачувалась із затримкою.

Так, зі змісту наданої представником позивача довідки про виплату заробітної плати та сплату єдиного внеску за період з 22.09.2015 р. по 22.12.2015 р., вбачається, що підприємством єдиний внесок сплачувався з порушенням термінів, визначених п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». А саме, єдиний внесок за липень 2015 року було нараховано разом із заробітною платою - 05.08.2015 р., сплачено - 24.09.2015 року та 13.10.2015 року; єдиний внесок за серпень 2015 року нараховано 04.09.2015 р., сплачено 24.09.2015 р., 13.10.2015 р. та 26.10.2015 р.; єдиний внесок за вересень 2015 року нараховано 05.10.2015 р., сплачено - 13.10.2015 р., 10.11.2015 р.; єдиний внесок за жовтень 2015 року нараховано 05.11.2015 р., сплачено 21.10.2015 р., 06.11.2015 р., 20.11.2015 р., 25.11.2015 р., 10.12.2015 р.; єдиний внесок за листопад 2015 р. нараховано 04.12.2015 р., сплачено 16.11.2015 р., 20.11.2015 р., 10.12.2015 р. та 21.12.2015 р. (а.с.150).

Однак, зі змісту вищенаведених норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Інструкції № 449 вбачається, що в будь-якому випадку, незалежно від фінансового стану підприємства, єдиний внесок нараховується на суми нарахованої (а не фактично виплачено) заробітної плати та сплачується не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. При цьому законом допускається можливість сплати внеску до моменту фактичної виплати заробітної плати, однак, виключень для перенесення строку сплати внеску вказані норми не передбачають.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає хибними твердження позивача, з яким помилково погодився суд першої інстанції, про те, що грошові зобов'язання з єдиного внеску ним сплачувались своєчасно - разом із виплатою заробітної плати.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 17.09.2015 року ДП «Завод ім. Малишева» було подано звіт про нарахування єдиного внеску на суму 26631,78 грн. за серпень 2015р. № , останній термін сплати - 21.09.2015р.

24.09.2015 року платiжними дорученнями № 158 вiд 24.09.2015 р., № 156 вiд 24.09.2015 року та № 157 вiд 24.09.2015 року позивачем було сплачено єдиний внесок у розмірах 155,59 грн., 7388,22 грн. та 772,16 грн. відповідно. Зазначені суми були спрямовані на погашення заборгованості, що виникла раніше, а саме сум, нарахованих по звіту про нарахування єдиного внеску № вiд 14.08.2015р. (за липень 2015 року).

13.10.2015 року позивачем відповідно до платiжного доручення № 168 вiд 13.10.2015р. було сплачено 27246,22 грн., з яких : 18239,61 грн. було спрямовано на погашення сум, нарахованих по звіту про нарахування єдиного внеску N вiд 14.08.2015 року, 9006,61 грн. було спрямовано на погашення сум, задекларованих позивачем по звіту про нарахування єдиного внеску № від 17.09.2015 року (за липень 2015 року).

Також 13.10.2015 р. відповідно до платiжних доручень № 169 вiд 13.10.2015 року було сплачено 655,59 грн., № 170 від 13.10.2015 р. - 2941,37 грн., зазначені суми були спрямовані на погашення сум грошового зобов'язання, нарахованих по звіту про нарахування єдиного внеску N від 17.09.2015 року за серпень 2015 року.

16.10.2016 р. позивачем було подано звіт про нарахування єдиного внеску на суму 31633.73 грн. за вересень 2015р. N 152296468, останній термін сплати - 20.10.2015року.

21.10.2015 р. відповідно до платiжних доручень № 179 вiд 21.10.2015 року, N 177 вiд 21.10.2015 року та N 178 вiд 21.10.2015 року було сплачено суми в розмірах 110,00 грн., 3400,00 грн. та 380,00 грн. відповідно. Зазначені суми були спрямовані на погашення сум грошового зобов'язання, нарахованих по звіту про нарахування єдиного внеску N від 17.09.2015 року (за серпень 2015 року).

26.10.2015 відповідно до платiжних доручень № 184 вiд 26.10.2015 року, N 182 вiд 26.10.2015 р. та № 183 вiд 26.10.2015 р. було сплачено 212,07 грн., 4588,22 грн. та 503,68 грн. відповідно. Зазначені суми були спрямовані на погашення сум грошового зобов'язання, нарахованих по звіту про нарахування єдиного внеску № від 17.09.2015 року (за серпень 2015 року).

06.11.2015 р. відповідно до платiжних доручень № 190 вiд 06.11.2015 року та № 191 вiд 06.11.2015 р. було сплачено суми в розмірах 1950,00 грн. та 210 грн. відповідно. Зазначені кошти були спрямовані на погашення сум, нарахованих по звіту про нарахування єдиного внеску № від 17.09.2015 року.

10.11.2015 р. відповідно до платiжного доручення № 194 вiд 10.11.2015 р. було сплачено 21517,89 грн., з яких: 2674,24 грн. спрямовано на погашення сум нарахованих по звіту про нарахування єдиного внеску № від 17.09.2015 року (за серпень 2015 року) та 18843,65 грн. - на погашення сум, нарахованих по звіту про нарахування єдиного внеску № від 16.10.2015 року (за вересень 2015 року).

10.11.2015 р. відповідно до платiжних доручень № 195 вiд 10.11.2015 р. та № 196 вiд 10.11.2015 року було сплачено 2625.36 грн. та 869,35 грн. відповідно, які було спрямовано на погашення самостійно задекларованих суми єдиного внеску по звіту за вересень 2015 року № від 16.10.2015 року.

16.11.2015 р. відповідно до платiжних доручень № 205 вiд 16.11.2015 року та № 206 вiд 16.11.2015 року було сплачено суми в розмірі 4400, 00 грн. та 470,00 грн. відповідно, які були зараховані на погашення сум, задекларованих позивачем у звіті про нарахування єдиного внеску за вересень 2015 року № від 16.10.2015 року.

20.11.2015 р. відповідно до платiжного доручення № 209 вiд 20.11.2015 р. було сплачено 10868,24 грн., з яких 4425,37 грн. було спрямовано на погашення сум, нарахованих по звіту про нарахування єдиного внеску за вересень 2015 року № від 16.10.2015 року. У позивача виникла переплата з єдиного внеску в сумі 6442,87 грн.

20.11.2015 р. відповідно до платiжних доручень № 210 вiд 20.11.2015 року та № 211 вiд 20.11.2015 року було сплачено 1159,85 грн. та 323,45 грн. відповідно, у зв'язку із відсутністю заборгованості на ці суми збільшено переплату.

19.11.2015 року ДП «Завод ім. Малишева» було подано звіт про нарахування єдиного внеску на суму 32912,96 грн. за жовтень 2015 року N , останній термін сплати - 20.11.2015р. , у зв'язку із чим зменшено переплату на суму 79216,17 грн., яка сплачувалась згідно з платіжними дорученнями №209, №210, №211 від 20.11.2015 р.

25.11.2015 р. відповідно до платiжних доручень № 216 вiд 25.11.2015 р., № 215 вiд 25.11.2015 року та № 214 вiд 25.11.2015 р. було сплачено суми в розмірі 135, 00 грн., 500, 00 грн. та 5947,61 грн. відповідно. Зазначені суми були спрямовані на погашення грошового зобов'язання з ЄСВ, що виникло за звітом про нарахування єдиного внеску за жовтень 2015 року № від 19.11.2015 р.

10.12.2015 р. відповідно до платiжних доручень № 227 вiд 10.12.2015 р., № 228 вiд 10.12.2015 р., та № 229 вiд 10.12.2015 р. було сплачено суми в розмірах 14546,41 грн., 1559,85 грн. та 308,45 грн. відповідно, які були направлені на погашення сум нарахованих по звіту про нарахування єдиного внеску за жовтень 2015 року № від 19.11.2015 р.

21.12.2015 р. відповідно до платiжного доручення № 240 вiд 21.12.2015 р. було сплачено 4 320 грн., з яких 1989.47 грн. була спрямовано на погашення сум нарахованих по звіту про нарахування єдиного внеску № від 19.11.2015 р.

Зазначені відомості підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень та облікової картки ДП «Завод ім. В.О. Малишева» зі сплати єдиного внеску (а.с.130-137, 178-193, 208-242).

З вищевикладеного вбачається, що фактична сплата самостійно задекларованих внесків по звіту за серпень 2015 року розпочалася лише 13.10.2015 року (граничний строк сплати - 20.09.2015 р.), за вересень 2015 року - 10.11.2015 року (граничний строк сплати - 20.10.2015 р.), за жовтень 2015 року - 19.11.2015 року та закінчилась 21.12.2015 року, у зв'язку з тим, що відповідачем частини сум поточних платежів єдиного внеску, які сплачувались позивачем, направлялись в рахунок погашення заборгованості, що виникла раніше.

Отже, самостійно задекларовані позивачем суми ЄСВ по декларації за серпень 2015 року були фактично оплачені платежами від 13.10.2015 р., 26.10.2015 р., 06.11.2015 р. та 10.11.2015 р., за вересень 2015 року - від 10.11.2015 р., 16.11.2015 р., 20.11.2015 р., за жовтень 2015 року - 19.11.2015 р., 25.11.2015 р., 10.12.2015 р. та 21.12.2015 р. (граничний строк сплати - 20.11.2015 р.).

Колегія суддів відмічає, що поточні платежі, що сплачувались позивачем, разом з направленням у рахунок погашення заборгованості, що виникла раніше, були спрямовані також на погашення пені та штрафних санкцій, які нараховувались відповідачем за порушення строків сплати узгодженого грошового зобов'язання.

Так, протягом періоду, зазначеного в оскаржуваному рішенні від 23.01.2016 р. № 2 (з 22.09.2015 р. по 21.12.2015 р.) за порушення строку розрахунків по декларації № вiд 14.08.2015р. за липень 2015 року Східною ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області в автоматичному режимі було нараховано пеню : 24.09.2015 р. - в сумі 258,59 грн. та 27,03 грн., 13.10.2015 р. - 984,94 грн., та штрафні санкції : 24.09.2015 р. - 1477,64 грн., 154,43 грн., 13.10.2015 р. - 3647,92 грн., на покриття яких також були направлені поточні платежі.

Також, позивачеві за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання з ЄСВ за серпень 2015 року по звіту № від 17.09.2015 року було нараховано пеню : 13.10.2015 р. - 198,15 грн. та 64,71 грн., 14,42 грн., 21.10.2015 р. - 3,30 грн., 102,00 грн., 11,40 грн., 26.10.2015 р. -160,59 грн., 07,42 грн., 17.63 грн., 06.11.2015 р. - 89,70 грн., 09,66 грн., 10.11.2015 р. - 133,71 грн., а також штрафні санкції : 13.10.2015 р. - 1801,32 грн., 588,27 грн., 131,12 грн., 21.10.2015 р. - 22,00 грн., 680,00 грн., 76,00 грн., 26.10.2015 р. - 42,41 грн., 917,64 грн., 100,74 грн., 06.11.2015 р. - 390,00 грн., 42,00 грн., 10.11.2015 р. - 534,85 грн. (а.с.139-140, 185-192, 194).

По звіту № від 16.10.2015 року за вересень 2015 року позивачеві було нараховано пеню : 10.11.2015 р. - 395,72 грн. та 55,13 грн., 18,26 грн., 16.11.2015 р. - 118,80 грн. та 12,69 грн., 20.11.2015 р. - 137,19 грн., та штрафні санкції : 10.11.2015 р. - 3768,73 грн., 525,07 грн., 173,87 грн., 16.11.2015 р. - 94,00 грн., 880 грн., 20.11.2015 р. - 885,07 грн. (а.с.139-140, 185-192, 194).

По звіту за жовтень 2015 року № від 19.11.2015 р. позивачеві було нараховано пеню : 25.11.2016 р. - 0,68 грн., 02,50 грн., 29,74 грн., 10.12.2015 р. - 31,12 грн., 06,17 грн., 290,93 грн., 21.12.2015 р. - 61,67 грн., та штрафні санкції : 25.11.12015 р. - 27,00 грн., 100,00 грн., 1189,52 грн., 10.12.2015 р. - 2909,28 грн., 311,97 грн., 61,69 грн., 21.12.2015 р. - 397,89 грн. (а.с.139-140, 185-192, 194).

Зазначені суми і склали суму пені в розмірі 1973,37 грн. та суму штрафних санкцій в розмірі 16650,44 грн., зазначені в оскарженому рішенні від 23.01.2016 р. № .

Доводи позивача про те, що період нарахування штрафних санкцій та пені, зазначені в оскаржуваному рішенні (з 22.09.2015 р. по 21.12.2015 р.) частково перетинається з періодом нарахування штрафних санкцій та пені за іншим рішенням - від 04.11.2015 р. № в частині період з 22.09.2015 р. по 13.10.2015 р., що, на думку представника позивача, призводить до подвійного застосування до позивача фінансових санкцій, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, як вбачається зі змісту облікової картки ДП «Завод ім. В.О. Малишева» зі сплати єдиного внеску, вказане рішення не вплинуло на суми грошових зобов'язань позивача з єдиного внеску.

З приводу тверджень позивача про те, що оскільки відносно ДП «Завод ім. В.О. Малишева» ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011 року порушено провадження у справі про банкрутство та запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 2343-XII (далі по тексту - Закон № 2343-XII) (в редакції, чинній на час запровадження мораторію стосовно позивача) мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство, грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Положення статті 12 Закону № 2343-XII (в редакції, чинній на час запровадження мораторію), яка встановлює, зокрема, заборону нараховувати протягом дії мораторію неустойку (штраф, пеню), інші фінансові (економічні санкції) за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), стосується вимог, зобов'язань, які підпадають під поняття мораторію. Таким чином, це положення слід застосовувати у контексті статті 1 цього Закону, де наведене саме визначення мораторію.

Системний аналіз змісту вищезазначених норм права свідчить про те, що мораторій не зупиняє виконання боржником поточних грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після дня введення мораторію, а отже, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Враховуючи те, що строк виконання зобов'язань зі сплати страхових внесків настав у позивача після 27.12.2011 року, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство, дія мораторію на виконання цих зобов'язань не розповсюджується.

Нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій з усіх видів заборгованості за зобов'язаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється згідно з частиною першою статті 23 Закону N 2343-XII (в редакції, чинній на час запровадження мораторію) лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання зазначених зобов'язань і примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій, ґрунтується на законі.

19 січня 2013 року набрав чинності Закон України від 22 грудня 2011 року N 4212-VI "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким Закон N 2343-XII викладено в новій редакції. Зокрема, з цієї дати мораторій на задоволення вимог кредиторів було врегульовано статтею 19, яка була чинною на день винесення спірного рішення.

Частиною п'ятою зазначеної вище статті Закону N 2343-XII передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, про правомірність рішення Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про нарахування пені та штрафних санкцій за несвоєчасну сплату ДП «Завод ім. В.О. Малишева» єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у рішеннях від 02.12.2014 року по справі № 21-543а14, від 26.02.2013 року по справі № 21-34а13, від 01.10.2012 року по справі № 21-298а12, від 11.06.2012 р. № 21-179а12, від 07.05.2012 року по справі № 21-289а11 та від 04.07.2011 року по справі № 21-144а11, яка в силу ст.244-1 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення від 23.01.2016 р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а відтак, позовні вимоги про скасування цього рішення не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.202 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 року по справі № 820/731/16 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2016р. по справі № 820/731/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02.08.2016 р.