Справа № 638/8170/16-а
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

25.07.2016 Справа № 638/8170/16-а
Пр.. № 2-А-/638/267/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним рішення Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Харкова від 14.04.2016 року №198/0-11 щодо відмови їй у перерахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника на підставі підвищення заробітної плати суддів; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Харкова провести їй з 01.09.2015 року перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника, на підставі довідки ТУ ДСА в Харківській області №04-50/147 від 14.03.2016 року без будь-яких обмежень максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, як отримувач пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2, який працював на посаді судді Чугуївського міського суду Харківської області понад 21 рік. Дана пенсія призначена їй відповідно до діючої на той час ст. 37 Закону України «Про Державну службу» у розмірі 70% від чинної на той час заробітної плати судді.

З 01.09.2015 року збільшився розмір заробітної плати судді, що підтверджується Довідкою №04-50/147 від 14.03.2016 року, наданою Територіальним управлянням Державної судової адміністрації України в Харківській області, у зв'язку із чим, вона звернулась до УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії, яку вона отримую за померлого чоловіка.

14.04.2016 року рішенням УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова їй було відмовлено у здійсненні вищезазначеного перерахунку, мотивоване п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з яким вона не погоджується, у зв'язку з чим звернулась до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені у позові, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова та отримує пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2, який працював на посаді судді Чугуївського міського суду Харківської області. Дана пенсія призначена їй відповідно до діючої на той час ст. 37 Закону України «Про Державну службу» у розмірі 70% від чинної на той час заробітної плати судді.

01.09.2015 року збільшився розмір заробітної плати судді, що підтверджується Довідкою №04-50/147 від 14.03.2016 року, наданою Територіальним управлянням Державної судової адміністрації України в Харківській області, у зв'язку із чим, позивач звернулась до УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії, яку вона отримую за померлого чоловіка.

Своїм листом УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова № 198/0-11 від 14.04.2016 року їй було відмовлено у здійсненні вищезазначеного перерахунку, мотивоване п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки закон щодо призначення пенсії не був прийнятий до 01.06.2015 року, то норми, які регулюють пенсійне забезпечення державних службовців скасовані відповідно до вказаного закону.

Однак суд не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією.

Із пояснень позивача, заперечення відповідача та досліджених письмових доказів встановлено, що між сторонами виник спір з приводу перерахунку та виплати позивачеві пенсії по втраті годувальника, починаючи із 01.09.2015 року.

Закон України «Про державну службу» N 3723-XII від 16.12.1993 з часу призначення позивачу пенсії по втраті годувальника зазнавав ряд змін та доповнень, а тому при вирішенні цього спору необхідно керуватися нормами вказаного закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин тобто, станом на 01.09.2015.

Спеціальні норми закону, які регулюють ці правовідносини, - це ст.ст.37, 37-1 ЗУ «Про державну службу» N 3723-XII .

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на 01.09.2015) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Тобто, в розумінні цієї норми закону слід вважати, що перерахунок пенсій державним службовцям не скасовується, а навпаки, здійснюється на умовах та порядку, встановлених КМУ. Тому доводи відповідача про те, що з 01.06.2015 позивач не має права на перерахунок пенсії є безпідставними.

Таким чином, пенсія позивача станом на 01.09.2015 підлягала перерахунку відповідно до ст..37-1 ЗУ «Про державну службу» на умовах та в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865 в редакції, чинній на 01.09.2015, тобто, до набрання законної сили Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015, якою було виключено пункт 4 Постанови №865 від 31.05.2000.

Згідно з п.4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865 (в редакції, чинній до набрання законної сили Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 №432-IV «Про внесення змін до Закону №3723-ХІІ заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом №3723-ХІІ, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку; 2)іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Як встановлено судом, позивач надала відповідачу довідку, видану ТУ ДСА в Харківській області вих. № 04-57/147 від 14.03.2016 із якої слідує, що станом на 01.09.2015 суддівська винагорода судді Чугуївського міського суду Харківської області становить: посадовий оклад 13780 гривень, доплата за вислугу років 8268 гривень.

Однак, відповідач не здійснив перерахунок та виплату позивачу пенсії по втраті годувальника на підставі цієї довідки з 01.09.2015 в порушення вимог ст.37-1 ЗУ «Про державну службу» на умовах та в порядку, встановленому пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865 (в редакції, чинній станом на 01.09.2015).

Своїм листом № 198/0-11 від 14.04.2016 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії по втраті годувальника посилаючись на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №231-ІІІ та зазначив, що раніше призначені пенсії згідно із цим законом не перераховуються.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №231-ІІІ у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України"Про державну службу","Про прокуратуру","Про судоустрій і статус суддів","Про статус народного депутата України","Про Кабінет Міністрів України","Про судову експертизу","Про Національний банк України","Про службу в органах місцевого самоврядування","Про дипломатичну службу",Податкового та Митного кодексів України,Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Тобто, в розумінні цього положення закону, а також положень ст.22, 46 Конституції України щодо права позивача на пенсійне забезпечення по втраті годувальника, слід вважати, що скасуються норми щодо пенсійного забезпечення перелічених категорій осіб лише у разі їх призначення та неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, а не перерахунку вже призначених пенсій. Крім цього, на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 37-1 ЗУ «Про державну службу» не скасована.

З урахуванням наведеного, безпідставними є заперечення відповідача про те, що скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення та що нові пенсії не призначаються, а раніше призначені виплачуються у встановлених розмірах і перерахунку не підлягають. Ці заперечення не ґрунтуються на вимогах закону.

Однак, вимога позивача про перерахунок пенсії з 01.09.2015 року є необґрунтованою, т.я. із відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова вона звернулася лише 14 квітня 2016 року, а згідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виникнення права на підвищення пенсії перерахунок призначеної пенсії провадиться - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Тобто у позивача це право виникає з 01 квітня 2016 року.

Суд вважає, що право позивача на пенсійне забезпечення порушене і захист порушеного права можливий шляхом визнання неправомірною відмови відповідача у проведенні перерахунку позивачу пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 551,20грн. суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова..

Керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 71, 94, 99, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, на підставі ст..22, 46, 64 Конституції України, ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на 01.09.2015), пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції, чинній до набрання законної сили Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015), пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-ІІІ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

визнати протиправним рішення Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Харкова від 14.04.2016 року №198/0-11 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника на підставі підвищення заробітної плати суддів

зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника з 01 квітня 2016 року на підставі довідки ТУ ДСА в Харківській області №04-50/147 від 14.03.2016 року без будь-яких обмежень максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Харківській апеляційний адміністративний суд через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Семіряд І.В