Справа № 698/479/16-а
Суддя: Баранов О. І.
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/479/16-а
Провадження 2-а/698/39/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 р.

суддя Катеринопільського районного суду Баранов О.І., розглянувши у порядку скороченого провадження в селищі Катеринопіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить визнати відмову Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області від 27.05.2016 року № 2030/07 про перерахунок йому пенсії незаконною, зобов'язати Звенигородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області перерахувати йому з 01 січня 2016 року призначену пенсію у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячного заробітку, зобов'язати Звенигородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області виплатити йому різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» від 09.12.2015 року № 1013 (надалі за текстом - «Постанова № 1013») має право на перерахунок пенсії з підстав зростання з 01.12.2015 року посадових окладів працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери. Однак, відповідач не виконує вимог вказаної Постанови та не здійснює перерахунок пенсії.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, відповідно до, яких, не заперечуючи фактичні обставини, що були підставою для призначення пенсії позивачу, стверджує про відсутність законних підстав для задоволення вимог останнього. Зокрема в обґрунтування заперечень зазначив, що при визначенні зарплати для обчислення пенсії та постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 пенсія визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Також зазначив, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо Пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213», з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». На підставі викладеного відповідач приходить до висновку про що починаючи з 01.06.2015 року органи Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначають і не перераховують. Додатково відповідач зазначає, що позов подано до неналежного відповідача Катеринопільського відділу Звенигородського об'єднаного управління ПФУ в Черкаській області в той час, як належним відповідачем у справі буде Звенигородське об'єднання управління Пенсійного фонду України Черкаської області.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача щодо розгляду справи у загальному порядку з огляду на те, що скорочений порядок розгляду адміністративних справ щодо пенсійних виплат визначений п. 2 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України суд замінює неналежного відповідача Катеринопільський відділ Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області належним відповідачем Звенигородським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Черкаської області.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України та посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 19.07.2007 року судом встановлено, що з 01.04.2007 року позивач отримує пенсію відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року) в розмірі 90% від суми заробітної плати. (а.с.13)

З довідки виданої 12.05.2016 року за № 18/102 вих. 16 прокуратурою Черкаської області вбачається, що розмір заробітної плати за посадою заступника прокурора Тальнівського району Черкаській області, з якої позивачу було призначено пенсію, для її перерахунку з 01.12.2015 року становить - 12471,16 грн., з яких: посадовий оклад - 2424,00 грн., надбавка за класний чин - 135,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) - 1023,60 грн., надбавка за особливо важку роботу (70%) - 2507,82 грн., щомісячна премія (88,1%)- 5365,66 грн.; матеріальна допомога на оздоровлення (1/2) - 507,54 грн., матеріальна допомога на соц.. побут. потреби - 507,54 грн.(а.с.10)

З урахуванням часу подання позивачем заяви про перерахунок (20.05.2016 року) та часу надання відповіді відповідачем (27.05.2016) року, суд визнає, що дата прийняття заяви позивача (20.07.2016 року), яку було зазначено відповідачем на заяві останнього є помилковою в частині зазначення місяця. Тому суд визнає, що позивач звернувся до управління Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області із заявою про перерахунок пенсії з підстав зростання заробітної плати працюючих працівників прокуратури саме 20.05.2016 року. (а.с.11,12).

З відповіді Управління Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області від 27.05.2016 року № 2030/07 вбачається, що відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, мотивуючи своє рішення тим, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року з 01.06.2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», раніше призначені пенсії не перераховуються.(а.с.12)

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХІІ) в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, зменшено до 80% відсотків розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення ч.1 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Також, Законом №3668-VІ встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до ст.2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, як встановлено п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

За приписами ч.ч.13 та 14 ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Водночас, на час звернення позивача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено в редакції у редакції Закону України від 28.12.2014 р. N 76-VIII: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.».

З аналізу наведених норм, враховуючи, що за пенсіонерами і членами їхніх сімей зберігаються пільги і гарантії соціального захисту, передбачені цим Законом та іншими законами, випливає, що позивач не втратив права на перерахунок призначеної йому раніше пенсії, незважаючи на те, що Кабінетом Міністрів України Умови так і не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом №3668-VІ зміни до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить з того, що згідно ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

В той же час, відповідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок вже призначеної пенсії 20.05.2016 року, то такий перерахунок повинен бути проведений позивачу, починаючи з 01.06.2016 року.

Таким чином, з 01.06.2016 року дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 06.06.2016 року № 18/131 вих. 16 в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою та проведенні виплати з урахуванням отриманих раніше сум є протиправними.

За таких обставин, суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, надавши їм належну оцінку суд приходить до висновку,про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки вимоги позивача про проведення перерахунку за період з 01.01.2016 року до 01.06.2016 рокузадоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України з відповідача на користь бюджету належить стягнути судові витрати в сумі 551,20 грн. від сплати, яких позивача звільнено на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» згідно посвідчення від 20.01.1996 року АА№365408 (а.с.14).

Керуючись, статтями 2, 5, 6, 17, 71, 94, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити задовольнити частково.

Дії Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України. «Про прокуратуру» - визнати протиправними з 01.06.2016 року.

Зобов'язати Управління Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок пенсії згідно ч. 13 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 12.05.2016 року № 18/102 вих. 16 в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою та провести виплати з урахуванням отриманих раніше сум, починаючи з 01 червня 2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії.

Стягнути з бюджетних асигнуваньЗвенигородського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області на Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області (, рахунок № 0214 в ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого позивача було звільнено згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Катеринопільський районний суд Черкаської області на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя

Катеринопільського районного суду Баранов О.І.