Справа № 822/1193/16
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1193/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року 10:17 м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБожук Д.А.
при секретаріГненній Ю.І.
за участі:представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старокостянтинівському районі до публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" про стягнення коштів, -

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старокостянтинівському районі (далі по тексту - позивач, ВВД ФСС НВВПЗ України в Старокостянтинівському районі, відділення) звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" (далі по тексту - відповідач, ПАТ "СТАРПРЕС"), в якому просить стягнути заборгованість в сумі 442091,79 грн., що складається з:

- 9222,67 грн. - заборгованості зі сплати страхових внесків;

- 432869,12 грн. - заборгованості по капіталізованих платежах.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у ВВД ФСС НВВПЗ України в Старокостянтинівському районі перебувають на обслуговуванні дві особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з якими стався нещасний випадок та яким призначено страхові виплати за рахунок коштів відділення. Оскільки ПАТ "СТАРПРЕС" знаходиться в стані припинення, згідно з приписами ч.2 ст.1205 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), необхідно провести капіталізацію платежів для продовження страхових виплат зазначеним особам в сумі 432869,12 грн. Також вказує на наявність у відповідача заборгованості зі сплати страхових внесків в сумі 9222,67 грн. З метою визнання і погашення заборгованості у добровільному порядку, на адресу голови ліквідаційної комісії направлена заява, проте відповідь на неї на адресу позивача не надходила. У зв'язку з зазначеним, позивач звернувся з позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився та повноважних представників не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

28.07.2016 від відповідача до суду надійшли письмові заперечення, відповідно до яких останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 05.07.2011 у справі №2/5025/586/11 затверджено реєстр грошових вимог кредиторів до ВАТ "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" у сумі 6329145,50 грн. та мирову угоду, строк виконання якої не закінчився.

Враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки його явка не визнавалася судом обов'язковою.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне.

Суд встановив, що ПАТ "СТАРПРЕС" як платник страхових внесків зареєстроване у ВВД ФСС НВВПЗ України в Старокостянтинівському районі, що підтверджується страховим свідоцтвом № виданим 05.04.2001.

Згідно актів про нещасні випадки на виробництві форми Н-1 №1 від 18.10.1984 та №9 від 17.10.1984, а також інших матеріалів особових справ, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначено щомісячні страхові виплати. А також визначено, що зазначені виплати є безстроковими.

ПАТ "СТАРПРЕС" знаходиться у стані припинення за рішенням засновників, про що 11.04.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідний запис, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

12.05.2016 на адресу голови ліквідаційної комісії направлена претензія №127/03 від 12.05.2016 на суму 442091,79 грн., що складається з:

- 9222,67 грн. - заборгованості зі сплати страхових внесків;

- 432869,12 грн. - заборгованості по капіталізованих платежах.

Вказана претензія отримана 16.05.2016, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідь на претензію №127/03 від 12.05.2016 на адресу позивача не надходила.

Залишення вказаних вимог позивача без виконання, стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 №1105-XIV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон №1105-XIV).

Основними принципами державного соціального страхування в силу ст.3 Закону №1105-XIV є, зокрема:

- обов'язковість страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом;

- державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав;

- обов'язковість фінансування Фондом витрат, пов'язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом;

- відповідальність роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.15 Закону №1105-XIV, роботодавець зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

За змістом ст.4 Закону №1105-XIV, Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом і також є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Водночас згідно п.5 ч.1 ст.11 Закону №1105-XIV, джерелами формування коштів Фонду є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, які в силу п.1 ч.2 вказаної статті використовуються на виплату матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг, фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, законодавством України передбачено, що підприємства у разі їх ліквідації не звільняються від фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків шляхом внесення капіталізованих платежів.

Порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №765 (далі по тексту - Порядок №765).

Відповідно до п.1 Порядку №765, капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Вимоги щодо капіталізації платежів здійснюються в межах ліквідаційної процедури.

Згідно п.1 ч.1 ст.112 ЦК України, у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у першу чергу задовольняються вимоги її кредиторів щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

В силу вимог ст.1205 ЦК України, у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Згідно матеріалів даної справи, право на відшкодування шкоди належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Враховуючи аналіз зазначених норм, суд вважає, що капіталізація платежів здійснюється у всіх випадках ліквідації юридичної особи, а не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута.

Позиція щодо наявності у суб'єкта господарювання, що ліквідується, обов'язку проводити капіталізацію страхових виплат висловлена Верховним Судом України у постанові від 26.06.2012 у справі № 21-156а12. яка в силу ст.244-1 КАС України є обов'язковою для врахування усіма судами України.

Факт заподіяння шкоди здоров'ю громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідачем у ході розгляду справи не спростовано та не заперечується.

Згідно з п.3 Порядку №765, капіталізація платежів, передбачених підпунктами 1 - 5 пункту 2 цього Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Позивачем для визначення періоду, на який розраховувалася капіталізація платежів щодо осіб, яким безстроково призначені страхові виплати використано дані середньої очікуваної тривалості життя осіб, надані Державною службою статистики України за 2014 рік.

Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку, загальна потреба в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілим складає 432869,12 грн.

Отже, оскільки на час звернення відділення з даним позовом до суду капіталізовані платежі відповідачем не сплачені, підприємство відповідача не виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, то вимоги щодо капіталізації платежів здійснюються в межах ліквідаційної процедури та підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до п.п.1, 6 ч.2 ст.10 Закону №1105-XIV, Фонд зобов'язаний: забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом; вести облік і звітність щодо страхових коштів.

Пунктом 1 ч.1 ст.11 Закону №1105-XIV визначено, що джерелами формування коштів Фонду є страхові внески страхувальників та застрахованих осіб.

Згідно звіту щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за І квартал 2016 року, яка була подана ПАТ "СТАРПРЕС" до відділення, заборгованість відповідача зі сплати страхових внесків становить 9222,67 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати страхових внесків до Фонду в сумі 9222,67 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем не надано.

Суд критично оцінює посилання позивача на реєстр грошових вимог кредиторів до ВАТ "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" та мирову угоду, затверджені ухвалою господарського суду Хмельницької області від 05.07.2011 у справі №2/5025/586/11, оскільки фактично відповідач не сплатив визначеної ним же заборгованості у порядку та строки, визначені мировою угодою. Крім того, несплата страхових внесків може порушувати права або інтереси інших осіб, щодо яких можуть бути використані страхові кошти.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд враховує, що відповідачем не доведена, а позивачем підтверджена правомірність позовних вимог.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 94, 158-163, 185, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старокостянтинівському районі задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" (вул. Івана Франка буд. 43/1, м. Старокостянтинів, Хмельницька обл., 31104, ідентифікаційний код - 05748938) на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старокостянтинівському районі (р/р 0419, МФО 815013, ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, ) заборгованість в сумі 442091,79 грн. (чотириста сорок дві тисячі дев'яносто одна гривня 79 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 серпня 2016 року

Суддя/підпис/Д.А. Божук
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.А. Божук