Справа № 821/821/16
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/821/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

суддів - Варняка С.О., Циганія С.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача-1 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Національної поліції України (далі - відповідач-1), Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України (далі - відповідач-2), Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України (далі - відповідач-3), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 14.07.2016 р. просить визнати протиправним та скасувати рішення Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України, оформлене протоколом ОП № 15.00004273.0028642 від 02.03.2016 р., в частині висновку відносно ОСОБА_4 про невідповідність займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність; визнати протиправним та скасувати рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, оформлене протоколом ОП № 15.00004740.0028642 від 16.03.2016 р., в частині висновку про відхилення скарги ОСОБА_4.

Свої вимоги мотивує тим, що у лютому-березні 2016 року проходив атестування, що проводилося відповідачем-2 в порядку, визначеному Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затверджених наказом МВС України від 17.11.2015 р. № 1465. За результатами атестування, Центральною атестаційною комісією № 2 Національної поліції України прийнято рішення: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність". Не погоджуючись з таким висновком, оскаржив його до Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, яка прийняла рішення про відхилення його скарги. Вважає зазначені рішення незаконними, упередженими та необ'єктивними, оскільки не надано жодного документу, на підставі якого члени атестаційної комісії прийняли рішення про невідповідність займаній посаді та про необхідність звільнення з поліції. В атестаційному листі взагалі відсутнє будь-яке обґрунтування прийняття такого рішення та в чому саме виражена службова невідповідність. Зазначає, що про відповідність його критеріям, визначеним п.16 розділу ІV Інструкції, зазначено у розділі І атестаційного листа "Зміст атестаційного листа", який підготовлено безпосереднім керівником. Достатній освітній та кваліфікаційний рівні підтверджуються копією диплому про отримання вищої освіти за спеціальністю "Правознавство" та кваліфікацією "юрист". За сумлінне виконання свої службових обов'язків та плідну працю в органах внутрішніх справ 8 разів заохочувався, діючих дисциплінарних стягнень не має. Таким чином, атестаційною комісією повністю проігноровано вимоги п.п.11, 15, 16 розділу ІV Інструкції № 1465. Прийняття атестаційною комісією рішення про невідповідність займаній посаді та необхідність звільнення зі служби в поліції свідчить про те, що нею взагалі не проводилося вивчення особової справи. Під час проходження співбесіди з членами атестаційної комісії були задані питання, на які він чесно та добросовісно відповів, підтримав проведення необхідних реформ та висловив бажання про подальшу службу в поліції. Відповідно до п.3 розділу І Інструкції № 1465 атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Разом з тим, перед початком проведення атестування він не пропонувався для призначення на вищу посаду, не вирішувалося питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність та не вирішувалося питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, так як він позитивно характеризується з боку керівництва та дисциплінарних стягнень не мав. Тому саме направлення його на проходження атестації у лютому-березні 2016 року є незаконним, як і висновки, зроблені атестаційною комісією за результатами його проведення. Розгляд скарги апеляційною атестаційною комісією також проходив необґрунтовано, оскільки жодних пояснень причин відхилення скарги не зазначено.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з вказаних підстав.

Представник відповідача-1 заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що атестування поліцейських здійснюється на підставі ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" в порядку, визначеному Інструкцією № 1465. Положеннями даної Інструкції передбачено порядок проведення атестування поліцейських після прийняття їх на службу в поліцію. Метою проведення атестування є оцінка ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівня, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що здійснюється з підстав, зазначених у ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію", які взаємопов'язані між собою, оскільки вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей особи. Законодавець наділив керівника поліції повноваженнями по прийняттю рішення про проведення атестування поліцейських, у тому числі для вирішення питання про звільнення зі служби через службову невідповідність, що є його дискреційними повноваженнями. При цьому, ані Закон України "Про Національну поліцію", ані Інструкція № 1465 не містять особливих умов або обмежень по прийняттю керівником такого рішення, а також періоду часу між проведенням атестування. Позивач сам прийняв рішення про проходження ним атестування, що свідчить про те, що він з метою подальшої служби в поліції виявив бажання встановлення його відповідності займаній посаді, а також можливого кар'єрного росту. Атестаційна комісія є колегіальним органом, яка приймає рішення більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії з певною свободою розсуду, коли обирається одне з декількох юридично допустимих рішень, визначених у п.15 розділу ІV Інструкції № 1465, яке комісія вважає кращим за даних обставин, що в свою чергу свідчить про наявність у атестаційних комісій дискреційних повноважень при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських на підставі всебічного розгляду зібраних матеріалів на особу та проведення з ним співбесіди. За результатами проведеного атестування позивача, Центральною атестаційною комісією № 2 Національної поліції України більшістю голосів прийнято рішення, що ОСОБА_4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Мотивами прийняття такого рішення стало наступне: "кандидат виявив під час проходження співбесіди пасивну життєву та службову позицію. Не вболіває за справи та матеріали, не цікавиться кінцевим результатом, до своїх службових обов'язків ставиться формально. Не зміг навести жодного суттєвого досягнення за весь період служби в МВС. Байдуже ставиться до реформи, не зацікавлений в її втіленні". Аналіз вищевказаних мотивів свідчить про те, що під час проведення співбесіди з позивачем були досліджені критерії, визначені у п.16 розділу ІV Інструкції № 1465, а саме: результати його роботи, повноту виконання ним службових обов'язків. Також атестаційною комісією було враховано результат комп'ютерного тесту Midot IntegriTEST, згідно якого позивач не рекомендований для служби в поліції. Отже, атестаційна комісія зробила негативний висновок стосовно особи позивача на підставі всебічного розгляду всіх наявних у комісії матеріалів та на підставі аналізу наданих особою відповідей, у зв'язку з чим і прийняла в межах наданих їй повноважень рішення, яке відповідає положенням п.15 розділу ІV Інструкції № 1465. Крім того, ОСОБА_4 не заявляв про відвід голови чи членів атестаційної комісії у зв'язку з наявністю обставин, що викликають сумнів у їх безсторонності та неупередженості. При розгляді скарги позивача на рішення Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України було досліджено всі документи, поставлено питання, які стосуються професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інші питання, та прийнято обґрунтоване рішення про відхилення скарги. Вищевикладене свідчить про те, що атестування ОСОБА_4 проведене у межах повноважень, наданих атестаційним та апеляційним атестаційним комісіям, та у спосіб, передбачений наказом МВС України від 17.11.2015 р. № 1465. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представники відповідача-2 та відповідача-3 у судове засідання не з'явилися, до суду повернулися конверти з відміткою "не має договору". Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Таким чином, в силу ст.35 КАС України відповідач-2 та відповідач-3 були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Положеннями ч.4 ст.128 КАС України визначено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом Національної поліції України від 07.11.2015 р. № 105 о/с "По особовому складу Департаменту захисту економіки" відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" призначено тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів згідно зі штатним розписом із 07 листопада 2015 року: по управлінню захисту економіки в Херсонській області - ОСОБА_4 (М-251025), який мав спеціальне звання "майор міліції", заступником начальника управління - начальником відділу, присвоївши йому спеціальне звання "майор поліції".

Наказом Національної поліції України від 20.11.2015 р. № 210 о/с "Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м.Києві" з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівня, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, на підставі статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" та згідно з вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 р. № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890, наказано провести атестування поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України", головних управлінь Національної поліції в Київській області та м.Києві, центральною атестаційною комісією та створено центральну атестаційну комісію, а наказом Національної поліції України від 02.12.2015 р. № 134 "Про затвердження персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України" затверджено її персональний склад.

Крім того, наказом Національної поліції України від 18.12.2015 р. № 179 "Про створення в Національній поліції апеляційних комісій" створено центральну апеляційну атестаційну комісію № 1 та апеляційну атестаційну комісію північного регіону № 1, а наказом від 21.12.2015 р. № 191 затверджено їх персональний склад.

В подальшому, наказами Національної поліції України від 22.12.2015 р. № 195, від 28.12.2015 р. № 216, від 29.12.2015 р. № 221, від 18.01.2016 р. № 38 вносилися зміни до персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України, апеляційних атестаційних комісій, створено центральні атестаційні комісії Національної поліції України №№ 2, 3 та затверджено їх персональний склад.

Згідно з протоколом від 02.03.2016 р. ОП № 15.00004273.0028642 Центральною атестаційною комісією № 2 Національної поліції України за результатами атестування ОСОБА_4 прийнято висновок про те, що він займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

У додатку № 1 до протоколу засідання Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України у графі "підстави для прийняття рішення щодо невідповідності займаній посаді і звільнення особи зі служби" стосовно ОСОБА_4 зазначено наступне: "під час співбесіди виявив пасивну життєву та службову позицію, не вболіває за справи та матеріали, не цікавиться кінцевим результатом, до своїх обов'язків ставиться формально, не зміг навести жодного суттєвого досягнення за весь період служби в МВС, байдуже ставиться до реформи, не зацікавлений у її втіленні".

Не погоджуючись з висновками Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України, позивач оскаржив їх до Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України.

Відповідно до протоколу від 16.03.2016 р. ОП № 15.00004740.0028642 Центральною апеляційною атестаційною комісією № 1 Національної поліції України розглянуто скаргу позивача на рішення Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України та прийнято рішення про відхилення скарги. Мотивом зазначено те, що ОСОБА_4 "не викликає жодної довіри, говорив неправду в явних речах, які при цьому ж перевірялися комісією, не компетентний в роботі, не має досягнень значних і не значних, збрехав і заплутався, коли пояснював заповнення в декларації, не зацікавлений у втіленні реформ".

Не погоджуючись з висновками відповідача-2 та відповідача-3 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

02.07.2015 р. Верховною Радою України прийнято Закон України "Про Національну поліцію" № 580-VIII, яким утворено Національну поліцію України - центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до вимог ст.47 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

При цьому, ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" визначено порядок атестування поліцейських.

Так, ч.1 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 р. № 1465 (далі - Інструкція № 1465), зокрема її пункт 3 розділу І.

Відповідно до ч.3 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина 4 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно ч.5 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, суд дійшов висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11.03.2014 р. у справі № 21-13а14.

Згідно пп.2 п.1 розділу IV Інструкції № 1465 організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною 4 статті 70 КАС України визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, відповідачем-1 - Національною поліцією України, на якого покладено тягар доказування, не доведено, що ОСОБА_4 підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію", та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду чи переміщення на нижчу посаду, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, зокрема, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Відповідно до п.п.9, 10 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Отже, наведені норми Закону України "Про Національну поліцію" вказують на те, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Як було встановлено судом, наказом Національної поліції України від 07.11.2015 р. №105 о/с "По особовому складу Департаменту захисту економіки" по управлінню захисту економіки в Херсонській області ОСОБА_4 призначений на посаду заступника начальника управління - начальника відділу з присвоєнням спеціального звання "майор поліції" в порядку переатестування, як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ.

Суд враховує, що у згаданому наказі міститься словосполучення "в порядку переатестування", однак, норми Закону України "Про Національну поліцію", у тому числі розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення", не передбачають процедури переатестації та не встановлюють додаткових підстав для атестації.

Отже, посилання в наказі Національної поліції України від 07.11.2015 р. № 105 о/с "По особовому складу Департаменту захисту економіки" на не передбачену Законом процедуру переатестації не може створювати правових наслідків та не приймається судом до уваги.

Тобто, позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою, при цьому такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду.

Водночас ч.1 ст.58 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Однак, відповідачем-1 не доведено, що ОСОБА_4 призначено тимчасово, а строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації.

Представником відповідача-1 також зазначено про те, що атестування позивача було проведено у порядку атестації усіх поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що відповідає ч.1 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію".

Між тим, наведені підстави для призначення атестування суд оцінює критично, оскільки мета атестування, закріплена у ч.1 згаданої статті, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію".

Закон України "Про Національну поліцію" не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених ч.2 ст.57 вказаного Закону.

Закріплену у ч.1 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" мету атестування відповідач-1 необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач-1 не довів.

Отже, з аналізу наведених норм чинного законодавства слідує, що підстав для атестування прийнятого на службу в поліцію ОСОБА_4 не було, у зв'язку з чим позивача було протиправно та безпідставно включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Разом з тим, досліджуючи наявність підстав для прийняття Центральною атестаційною комісією № 2 Національної поліції України рішення про невідповідності позивача займаній посаді суд зазначає наступне.

На виконання вимог ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 р. № 1465 затверджено Інструкцію про проведення атестування поліцейських, яка визначає порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри (далі - Інструкція № 1465).

Відповідно до п.3 Розділу ІV "Порядок організації, підготовки, проведення атестування" Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому, п.п.7-9 Розділу ІV Інструкції № 1465 визначено, що керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до п.п.10-13 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять тестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до п.16 Розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно правил, встановлених п.п.17-20 Розділу ІV Інструкції № 1465, атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймається, якщо за нього проголосувала більшість від її складу.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції № 1465 свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Судом встановлено, що першим заступником начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції підполковником поліції ОСОБА_5 було складено атестаційний лист на ОСОБА_4, в якому міститься висновок прямого керівника про відповідність позивача займаній посаді.

За результатами тестування на знання законодавчої бази та загальних здібностей та навичок ОСОБА_4 набрав 33 бали на загальні навички та 38 балів на професійні знання.

Однак, з урахуванням дослідження атестаційного листа, проведення співбесіди Центральна атестаційна комісія № 2 Національної поліції України зробила висновок про невідповідність позивача займаній посаді.

Водночас, протокол Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України не містить мотивів, якими комісія керувалась під час прийняття такого рішення, зокрема, посилань на обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про несумісність особи позивача посаді, яку він займає.

В той же час, суд звертає увагу на те, що атестаційний лист не містить негативної інформації стосовно позивача, оскільки перший заступник начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України характеризує його виключно позитивно.

Більш того, в даному атестаційному листі зазначено, що ОСОБА_4 за період служби останній зарекомендував себе з позитивного боку, як посвідчений, дисциплінований, ініціативний працівник. Свої функціональні обов'язки знає та сумлінно виконує. Має достатній рівень професійної підготовки та практичний досвід роботи. Удосконалює свій інтелектуальний рівень, постійно займаючись самоосвітою. З листопада 2015 року під керівництвом майора поліції ОСОБА_4 УЗЕ в Херсонській області ДЗЕ НП працівниками відділу протидії злочинам в аграрному секторі та сфері земельних відносин в ході супроводження кримінальних проваджень повідомлено про підозру 13 особам. У паливно-енергетичному комплексі зареєстровано 12 кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.272 КК України, за якими проводиться досудове слідство та здійснюється оперативне супроводження. У сфері обігу кольорових та чорних металів повідомлено про підозру 2 особам за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України. У лісовій галузі повідомлено про підозру 4 особам за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. У сфері сільського господарства 2 особам повідомлено про підозру за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України та ч.1 ст.205-1 КК України. У рибній галузі зареєстроване кримінальне правопорушення за ознаками ч.3 ст.368 КК України, за яким на даний час проводяться оперативно-розшукові заходи. Складено 3 протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст.172-7 ч.1 КУпАП. За напрямком роботи - кредитно-фінансова сфера викрито 11 правопорушень, повідомлено про підозру 5 особам, направлено до суду 2 кримінальних провадження. За напрямком роботи, пов'язаної з розкраданням коштів при будівництві та ремонту об'єктів інфраструктури викрито 4 кримінальних правопорушення. Щодо протидії діяльності "конвертаційних центрів" та підприємств, з ознаками фіктивності, незаконного відшкодування ПДВ та мінімізації податкових зобов'язань, задокументовано 4 кримінальних правопорушення. Працює не рахуючись з особистим часом. У службовій діяльності суворо дотримуються вимог чинного законодавства. Завжди вміє виділити в роботі головне і спрямувати зусилля на виконання поставленого завдання. На критику у свою адресу реагує вірно. За характером врівноважений. У спілкуванні з громадянами та співробітниками завжди чемний, тактовний, уважний.

Крім того, Центральній атестаційній комісії № 2 Національної поліції України було надано інформаційну довідку, в якій зазначено, що ОСОБА_4 за період проходження служби заохочувався 8 разів, діючих дисциплінарних стягнень не має.

Також, згідно висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", вартість майна, указаного позивачем в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, які отримані із законних джерел.

Отже, вказані матеріали не дають підстав для висновку, що позивач має незадовільні показники з критеріїв, встановлених п.16 Розділу ІV Інструкції № 1465, а саме, що позивач неналежним чином виконує свої посадові обов'язки, має низькі результати службової діяльності, недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей, незадовільну фізичну підготовку.

Однак, атестаційною комісією не були враховані атестаційний лист, послужний список позивача, показники службової діяльності, навички позивача.

В той же час, що стосується підстав для прийняття рішення Центральною атестаційною комісією № 2 Національної поліції України, яке зазначено в протоколі засідання та в атестаційному листі, то суд позбавлений можливості перевірити його на відповідність фактичним обставинам проведення співбесіди, оскільки протокол засідання атестаційної комісії не містить переліку запитань і відповідей на них.

Крім того, під час проведення співбесіди не вівся аудіо чи відео запис, що не заборонено Інструкцією № 1465.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зміст протоколу від 02.03.2016 р. ОП № 15.00004273.0028642 не дає підстав вважати, що атестаційною комісією рішення про службову невідповідність ОСОБА_4 приймалось на підставі повного та всебічного розгляду та дослідження всіх матеріалів, що були надані до атестування, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним п.16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

Так, зокрема, в матеріалах справи відсутні докази, які б спростували наведені у атестаційному листі позивача факти про його достатню кваліфікацію і професійні навички.

Суд критично відноситься до зазначених у додатку № 1 до протоколу підстав для прийняття рішення щодо невідповідності позивача займаній посаді, так як вказані у ньому підстави - "виявив пасивну життєву та службову позицію, не вболіває за справи та матеріали, не цікавиться кінцевим результатом, до своїх службових обов'язків ставиться формально, не зміг навести жодного суттєвого досягнення за весь період служби в МВС, байдуже ставиться до реформи, не зацікавлений в її втіленні" - не свідчать про невідповідність ОСОБА_4 займаній посаді заступника начальника управління - начальника відділу управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції, не підтверджені належними та допустимими доказами, суперечать показником його роботи у поліції, що відображені у атестаційному листі, та не стосуються тієї посади, яку позивач займав на час проведення атестації.

Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішенні від 27 вересня 2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Проте з матеріалів справи, неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав позивач, що в сукупності призвело до прийняття рішення про службову невідповідність.

У той же час, матеріали, що були на розгляді атестаційної комісії, характеризують позивача виключно з позитивного боку, свідчать про його високий професійний рівень.

Також відповідач-2 не досліджував можливість або неможливість переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню.

Що стосується результатів комп'ютерного тестування Midot IntegriTEST, то суд зазначає, що його результати повинні оцінюватися з урахуванням всіх матеріалів в сукупності і вони не мають вирішального значення для атестаційних комісій.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що Центральна атестаційна комісія № 2 Національної поліції України однобоко та упереджено розглянула атестаційний лист та дійшла висновку про невідповідність ОСОБА_4 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, оскільки матеріалами справи підтверджено, що в період проходження служби в органах поліції позивач характеризується виключно з позитивного боку, показуючи високі показники службової діяльності, належний рівень теоретичних знань, професійних якостей.

З урахуванням викладеного, рішення Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України від 02.03.2016 р. щодо невідповідності позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність прийняте без урахування професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки позивача, попередніх характеристик по службі, професійного рівня, показників та результатів у роботі, а також не ґрунтується на вимогах Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції № 1465, прийняте атестаційною комісією без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, що на думку суду, свідчить про протиправність вказаного рішення.

Приписами пп.1 п.1 розділу VI Інструкції № 1465 визначено, що у Національній поліції України створюються центральні апеляційні атестаційні комісії. До повноважень центральних апеляційних атестаційних комісій входить розгляд скарг поліцейських на висновок центральних атестаційних комісій та атестаційних комісій, які були створені в територіальних (міжрегіональних) органах Національної поліції України;

Відповідно до п.5 розділу VI Інструкції № 1465 поліцейський, щодо якого центральною атестаційною комісією чи атестаційною комісією органу поліції прийнято висновок, визначений підпунктом 3 або 4 пункту 15 розділу IV цієї Інструкції, за умови набрання ним загалом за професійний тест та тест на загальні здібності та навички 60 балів і більше має право протягом 5 робочих днів з дня ознайомлення або оприлюднення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції результатів атестування подати скаргу на висновок відповідної атестаційної комісії.

Згідно п.12 розділу VI Інструкції № 1465 апеляційна атестаційна комісія на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, шляхом відкритого голосування приймає рішення про відхилення скарги поліцейського або скасовує висновок відповідної атестаційної комісії та приймає новий висновок.

З викладеного слідує, що апеляційна атестаційна комісія при розгляду скарги на рішення атестаційної комісії також повинна всебічно розглянути зібрані на поліцейського матеріали та прийняти об'єктивне, неупереджене і мотивоване рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, не погоджуючись з висновком Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України, подав скаргу до Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України.

Відповідно до протоколу засідання від 16.03.2016 р. ОП № 15.00004740.0028642 відповідач-3 прийняв рішення про відхилення скарги, вказавши при цьому наступні мотиви: "не викликає жодної довіри: говорив неправду в явних речах, які при цьому ж перевірялися комісією. Не компетентний в роботі, не має досягнень значних і не значних. Збрехав і заплутався, коли пояснював заповнення в декларації. Не зацікавлений у втіленні реформ".

З даної мотивації відхилення скарги не зрозуміло, що переглядала Центральна апеляційна атестаційна комісія № 1 Національної поліції України і на підставі чого прийшла до таких висновків, оскільки жодного мотивованого висновку про відхилення скарги позивача протокол не містить. Зазначені мотиви відхилення скарги не підтверджені жодними доказами, сформульовані у вигляді загальних висловів, з яких неможливо зробити висновок про те, що відповідачем-3 взагалі перевірялися доводи, викладені у скарзі ОСОБА_4, та сам висновок Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України, рішення якої оскаржувалося позивачем.

Таким чином рішення відповідача-3 про відхилення скарги ОСОБА_4 є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Приписами ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, враховуючи, що мотивація та докази, наведені відповідачем-1 під час розгляду адміністративної справи, не дають підстав для висновків, які б спростовували доводи позивача, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України, оформлене протоколом ОП № 15.00004273.0028642 від 02.03.2016 р. в частині висновку відносно ОСОБА_4 про невідповідність займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, оформлене протоколом ОП № 15.00004740.0028642 від 16.03.2016 р. в частині висновку про відхилення скарги ОСОБА_4.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01 серпня 2016 р.

Головуючий Бездрабко О.І.

Судді Варняк С.О.

ОСОБА_6

кат. 12.2