Справа № 815/1383/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1383/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Бжассо Н.В.,

суддів Левчук О.А., Свиди Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Музики І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області №7 про визнання незаконним та скасування рішення (висновку)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом, за результатом якого, з урахуванням уточнень, просить суд:

Визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №7 ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області, що оформлене протоколом від 26 лютого 2016 року та зазначено в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», який прийнятий стосовно ОСОБА_1.

В обґрунтування вимог, позивач зазначила, що 07 листопада 2015 року вона призначена на посаду слідчого СВ Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант поліції». 23 листопада 2015 року Національною поліцією України був виданий наказ №102 Про організацію заходів з тестування особового складу Національної поліції України. 29 січня 2016 року Національною України виданий наказ №133 «Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Одеській області». 26 листопада 2015 року Національною поліцією України був виданий наказ №116 Про проведення атестування поліцейського апарату Національної поліції України. Виходячи із змісту вищенаведених наказів Національної поліції України, позивач, через підставу бути звільненим, а саме: особи, які не зареєстровані у ЄЦВТМ не зможуть продовжити службу в поліції (п.п. 3 п. наказу № 102), в обовязковому порядку повинен був зареєструватися в ЄЦВТМ для проведення тестування. Після проходження тестування, позивача було направлено на атестування шляхом протиправного включення його до списку поліцейських, які підлягають атестуванню та повідомлення про призначення співбесіди з атестаційною комісією, повідомлення про дату час співбесіди приходило на мобільний телефон.

Згідно атестаційного листа від 26.06.2016 року за результатами атестування позивача, Атестаційною комісією прийнято рішення (висновок): «п.4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність». З висновком атестаційної комісії позивач ознайомлена 02.03.2016 року, з висновком не згодна, про що свідчить подана скарга від 03.03.2016 року на висновок апеляційної комісії. 24.03.2016 року позивач отримала усну відповідь про відмову у задоволенні апеляційної скарги, у звязку із чим за захистом своїх прав звернутись до суду з адміністративним позовом.

Позивач вважає дії відповідачів протиправними, такими, що були спрямовані на створення незаконних підстав для обовязкового проведення атестування позивача, вчинені з грубим порушенням чинного законодавства щодо порядку і правил проходження служби в поліції, через порушення порядку проведення атестування позивача, а прийнятий атестаційною комісією, внаслідок таких порушень законодавства, висновок (рішення) є протиправним, необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки позивач був прийнятий на службу в органи Національної поліції України на постійній основі та відносно нього могло бути призначено проходження дострокової атестації лише з підстав, визначених у ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію. На думку позивача атестація проводилась неправомочною комісією, оскільки до складу комісії не входив представник профспілкового органу, атестація проводилась не обєктивно: без врахування професійних якостей позивача, характеристик, та висновку безпосереднього керівника. Проведено оцінку професійного рівня та кваліфікації працівника за ознаками, що безпосередньо не повязані із виконуваною роботою.

Рішення атестаційної комісії є протиправним, таким що не відповідає обєктивній інформації стосовно позивача та прийнятий із порушенням п.1 Розділу І, п. 3 розділу ІІ, п. 16 розділу IV Інструкції, ч. 1 ст. 57 Закону Країни «Про національну поліцію України», ч.ч. 5, 9 ст.11 Закону України «Про професійний розвиток працівників» ст.ст. 12, 14 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», а отже таким що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Від представника відповідача ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області надійшли письмові заперечення на позов.

Відповідач вказує, що позивач добровільно зареєструвався у відповідній базі та в подальшому прибув для проходження тестування та на співбесіду з АК №7. Жодних заяв позивача щодо небажання проходити атестацію, оскарження факту атестації чи повідомлень про порушення її процедури до Національної поліції не надходило. Атестування позивача було проведено у межах наданих атестаційній комісії повноважень та у спосіб, який передбачений Законом України Про Національну поліцію та Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року № 1465, що в свою чергу спростовує твердження позивача про порушення його прав під час проведення атестування.

У судове засідання зявився позивач та представник відповідача ОСОБА_2 управління Національної поліції України в Одеській області.

Представник відповідача Атестаційної комісії №7 ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Протокольною ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, справа розглядається в порядку письмового провадження на підставі доказів, які існують в матеріалах справи, на підставі положень ч.6 ст.128 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Позивач проходить службу в органах Національної поліції України, що згідно положень п.15 ч.1 ст.3 КАС України відноситься до поняття публічної служби, спори з відповідачем Національною поліцією України щодо її проходження, у тому числі й спори щодо прийняття, звільнення з неї, отримання відповідних компенсацій, пов`язаних з її проходженням згідно п.2 ч.2 ст.17 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Відповідач Атестаційна комісія №7 ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області є спеціальним органом з питань проведення атестування поліцейських, яка створена відповідно до п.п.1 п.2 Розділу ІІ Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465, в компетенцію якого входить проведення атестування поліцейських та згідно п.15 Розділу цієї ж Інструкції складання обовязкового для керівника поліцейського висновку про подальше його просування по службі або звільнення з неї, а тому, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.17 КАС України, спори щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності з цього приводу віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року проходила службу в органах внутрішніх справ України. Остання посада в органах внутрішніх справ до набрання чинності Законом України Про Національну поліцію слідчий відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Приморського районного відділу Одеського міського управління ОСОБА_2 управління МВС України в Одеській області

02 липня 2015 року прийнятий Закон України Про Національну поліцію №580-VІІІ, який згідно з його преамбулою визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з п.1 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закон №580-VІІІ набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1,2,3,7-13,15,17-18 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) ч.7 ст.15 та ч.5 ст.21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

Закон України Про Національну поліцію опублікований 06.08.2015 року та набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до п.4 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 8 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно з п.9 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до п.12 працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема старший лейтенант старший лейтенант поліції.

Наказом ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області №140 о/с від 07.11.2015 року позивач призначена на посаду слідчого СВ Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант поліції».

29.01.2016 року ОСОБА_2 управлінням Національної поліції в Одеській області виданий наказ №133, яким прийнято рішення про проведення атестування поліцейських ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів, починаючи з 19.02.2016 року; утворити атестаційні комісії ГУНП №№1-10, засідання яких проводити в робочі дні з 29.02.2016 року за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 44.

Зазначеним наказом зобов'язано керівників структурних підрозділів апарату ГУНП, підрозділів, підпорядкованих ГУНП, начальникам відокремлених структурних підрозділів ГУНП скласти списки поліцейських підпорядкованих підрозділів, скласти атестаційні листи на поліцейських, підготувати для надання до атестаційних комісій додаткові матеріали, надати документи до управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області.

Наказом ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області №285 від 18.02.2016 року затверджений персональний склад атестаційних комісій, п. 3 визначено місце проведення засідань АК: м. Одеса, вул. Успенська, 1.

Представник відповідача - ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області не надав суду доказів щодо погодження вказаного наказу із Національною поліцією України відповідно до пп. 2 п.2 розділу ІІ Інструкції, згідно з яким персональний склад атестаційних комісій органів поліції затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

В атестаційному листі 12.02.2016 року зазначено, що ОСОБА_1 за період служби в органах внутрішніх справ та в органах поліції зарекомендувала себе як старанний організований, досвідчений та кваліфікований співробітник. У вирішенні службових питань проявляє принциповість, вміє будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі. Має досвід практичної роботи та уміло використовує свої знання. В атестаційному листі наведені дані її роботи з початку року, а також зазначено про відсутність порушень дисципліни, про вміння організовувати роботу (а.с. 70).

Атестаційний лист підписано Заступником начальника відділу поліції начальником СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_3. Висновок прямого керівника (розділ ІІ атестаційного листа) займаній посаді відповідає, підписаний начальником Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_4.

У розділі ІІІ атестаційного листа Результати тестування зазначено: тестування загальних навичок 25/60, професійне тестування 21/60.

Згідно з протоколом від 26.02.2016 року засідання Атестаційної комісії №7 ГУНП в Одеській області, членами комісії під час проведення атестування було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список (форма 1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 ЗУ Про очищення влади, інформацію з відкритих джерел.

В протоколі, також зазначено, що членами ГУНП в Одеській області Атестаційна комісія №7 особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше».

За результатами розгляду матеріалів та обговорення, Головою Атестаційна комісія №7 ГУНП в Одеській області поставлено на голосування рішення, а саме: 4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність». За результатами голосування рішення прийнято за умовами: «за» 3, «проти» 2. (а.с. 80).

Згідно з протоколом від 26.02.2016 року засідання Атестаційної комісії №7 ГУНП в Одеській області були присутні голова комісії, секретар та три члена комісії.

Зазначені результати атестування занесені в розділ ІV атестаційного листа ОСОБА_1, з яким позивач ознайомлена, 02.03.2016 року (зворот а.с. 70).

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про національну поліцію» Проходження служби в поліції регулюється Законом України Про Національну поліцію та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 59 цього Закону визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Згідно з приписами статті 58 Закону України Про національну поліцію призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Суд встановив, що позивач прийнята на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію шляхом видання наказу про призначення за її згодою вона вважається відповідно до ст.58 Закону призначеною безстроково.

Враховуючи викладене, суд вважає помилковими посилання представника відповідача на те, що п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Національну поліцію визначений окремий порядок прийняття на службу до поліції працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції. Згідно з вказаним порядком, позивача наказом від 07.11.2015 року, прийнято на службу в поліцію з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання старший лейтенант поліції, та вона призначена наказом ГУНП від 07.11.2015 року № 140 о/с на посаду тимчасового штату органів і підрозділів ГУНП в Одеській області.

Проте аналіз правової норми пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Національну поліцію свідчить про те, що вказана норма (п. 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень) не визначає будь-якого окремого порядку прийняття на службу в поліцію, а визначає порядок прийняття на службу в поліцію осіб, які проходили службу в органах міліції, у звязку з ліквідацією цих органів субєктів публічного права та утворення органів поліції.

Крім того, суд вважає, що відповідача помилково підміняє поняття тимчасовий штат і прийняття на службу тимчасово. Наявність тимчасового штату органу не виключає прийняття на службу безстроково, як і наявність затвердженого постійного штату органу не виключає прийняття на службу тимчасово. Згідно з ч.2 ст.58 Закону України Про Національну поліцію строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту. Прийняття на службу постійно або тимчасово встановлюється наказом згідно з яким приймається на службу особа.

Суд не вбачає, а відповідачем не доведено, що Наказ ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області від 07.11.2015 року № 140 о/с відносно ОСОБА_1 про прийняття її на службу в поліцію та призначення на посаду містить будь які застережень про тимчасовість призначення її на посаду.

Таким чином, судом зроблений висновок, що ОСОБА_1В з 07.11.2015 року проходить службу на призначеній посаді в органах Національної поліції, у відповідності до ст.58 Закону України Про Національну поліцію безстроково (до виходу на пенсію або у відставку) із забезпеченням відповідних гарантій поліцейського, за умови успішного виконання службових обов'язків.

Однією з таких гарантій незалежності поліцейського є проходження атестацій щодо відповідності його займаній посаді виключно з підстав, визначених законом.

Насамперед слід зазначити, що атестація поліцейських є індивідуальним заходом, який здійснюється з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність конкретного поліцейського (ч.1 ст.57 Закону України Про Національну поліцію).

Пунктами 9-12 Перехідних положень Закону України Про Національну поліцію не було передбачено проведення атестації усіх без будь-яких виключень працівників поліції, які перейшли на службу за переводом з лав міліції, як передумову їх прийняття на службу в Національну поліцію чи зайняття ними конкретних посад.

Частиною 1 ст.57 Закону України Про Національну поліцію взагалі не передбачено проходження поліцейськими так званих планових атестацій, для підтвердження ними відповідності займаним посадам.

Наказ ГУНП в Одеській області від 29.01.2016 року № 133, яким прийнято рішення про проведення атестування поліцейських ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів, виданий в порушення вимог ст.3 Закону України Про Національну поліцію, не ґрунтується на положеннях Конституції та законах України та в порушення вимог ч.1 ст.7 цього ж Закону не забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

За вказаних обставин, суд, згідно ст.9 КАС України не може розглядати цей наказ, як належну законну підставу для проведення атестації позивача, а тому застосовує для оцінки законності призначення та проведення атестації позивача положення Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, Конституції України, Закону України Про Національну поліцію.

З урахуванням наведеного, суд, приходить до висновку щодо відсутності підстав, встановлених Законом України Про Національну поліцію, для призначення та проведення атестації усіх, без будь-яких виключень, поліцейських ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів.

Суд не погоджується з твердженням представника відповідача щодо мети проведення атестування яка, обґрунтовуює правомірність вказаного наказу та правомірність проведення атестування позивача тощо, оскільки мета проведення атестації та підстави її проведення не є ідентичними поняттями, так як, мета - це те, що необхідно досягнути проведенням атестування поліцейського, а підстава це причина для її проведення.

Що ж до наявності індивідуальних підстав для проведення атестації позивача, визначених Законом України Про Національну поліцію, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію передбачені підстави проведення атестації поліцейського у окремих випадках.

Так, до таких випадків віднесені: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до даних атестаційного листа позивача від 26.02.2016 року, атестація позивача проводилась за відсутності посилання на жодну з підстав проведення атестації поліцейського, які визначені у ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію.

Навпаки, в цьому атестаційному листі зазначено, що позивач проходить службу в органах поліції з 07.11.2015 року та у займаній посаді атестується вперше.

Таким чином, суд констатує, що індивідуальних підстав, визначених ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію, для призначення ГУНП в Одеській області атестації позивача на момент її проведення також не було.

Окрім того, суд вважає, що проведення атестації позивача протягом першого року проходження служби після призначення на посаду є протиправною, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Відповідно до положень ч.4 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду України є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Постановою Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі №21-42а-12 (номер рішення у ЄДРСР - 24068075) встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ Про міліцію, Законом України від 2 грудня 1990 року №509-XII Про державну податкову службу, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17.02.2015 року по справі №21-8а15 (номер рішення у ЄДРСР 42946756).

Оскільки положеннями спеціального законодавства з питань проходження служби в поліції - Законом України Про Національну поліцію не врегульоване питання визначення кола осіб, які не підлягають атестації, суд, з урахуванням наведених рішень Верховного Суду України, вважає за можливим застосувати до спірних правовідносин окремі положення Закону України Про професійний розвиток працівників.

Статтею 12 цього Закону визначені категорії працівників, які не підлягає атестації. Так, зокрема, згідно ч.1 цієї статті не підлягають атестації працівники, які не відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

З атестаційного листа вбачається, що позивача було призначено на посаду наказом начальника ГУНП в Одеській області Національної поліції України від 07.11.2015 року № 140 о/с вперше, а тому позивач не могла бути призначена до проходження атестації за цією посадою до 07.11.2016 року.

За таких обставин, у ГУНП в Одеській області Національної поліції України були відсутні підстави для включення посади, яку обіймав позивач до переліку осіб, які повинні пройти атестацію за наказом ГУНП в Одеській області №133 від 29.01.2016 року, та відповідно неправомірним є проведення його атестування.

Твердження представника ГУНП в Одеській області, що ОСОБА_1 самостійно виявивила бажання проходити атестацію та зареєструвалася для її проходження, а тому і відсутні протиправні дії з боку відповідача - ГУНП в Одеській області щодо віднесення позивача до поліцейських, які підлягають атестуванню, суд не приймає до уваги, оскільки зі змісту наказу ГУНП в Одеській області №133 від 29.01.2016 року атестуванню підлягали всі поліцейські ГУНП в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів.

Виконання ОСОБА_1, як поліцейським, доручення №53 Про реєстрацію працівників ГУНП для проходження атестування та наказу №133 не є доказом правомірності дій ГУНП щодо віднесення позивача до поліцейських, які підлягають атестуванню та проведення її атестування при відсутності на це встановлених Законом підстав.

Відповідно до Закону України Про національну поліцію розроблена Інструкція №1465, розділом ІV якої визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції №1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Таким чином, саме атестаційний лист є основним документом, який розглядається атестаційними комісіями. Зазначене підтверджується також вимогами Інструкції щодо осіб, які складають вказані атестаційні листи та до їх змісту.

Пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому за змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції №1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Дослідженням атестаційного листа відносно позивача судом встановлено, що вона за період служби в органах внутрішніх справ та в органах поліції зарекомендувала себе як старанний організований, досвідчений та кваліфікований співробітник. У службовій діяльності дотримується вимог законів, інших нормативних актів. Свої функціональні обовязки знає і сумлінно виконує. Проявляє спрямованість до самовдосконалення, підвищення рівня своїх професійних знань, завжди знаходиться в курсі останніх змін в законодавстві. Вимоглива сама до себе. В спілкуванні з громадянами витримана, ввічлива, небайдужа. В роботі проявляє ініціативу, цілеспрямованість та наполегливість, постійно доводе розпочату справу до кінця. Критику та зауваження сприймає спокійно, бере до уваги та намагається виправити недоліки. Стійко переносить психофізичні навантаження та труднощі по службі. Володіє відмінними навичками вирішення складних ситуацій. Легко знаходить спільну мову з співробітниками, її можна вважати надійним товаришем і другом, готовим надати допомогу у важкій ситуації. З боку керівництва, колег та громадян надходили лише схвальні відгуки та подяки. В атестаційному листі наведені дані його роботи з початку року, а також зазначено про відсутність порушень дисципліни, про вміння організовувати роботу. Висновок прямого керівника займаній посаді відповідає.

Крім того, згідно з п.10 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Відповідно до атестаційного листа позивача вона за результатами тестування отримав 21 балів за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест); 25 бали за тестом на загальні здібності та навички, загалом 46 балів.

Пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно з п.15 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з пунктами 20-23 Розділу ІV Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Відповідно до п.12,п.13 Розділу VІ Інструкції №1465 апеляційна атестаційна комісія на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, шляхом відкритого голосування приймає рішення про відхилення скарги поліцейського або скасовує висновок відповідної атестаційної комісії та приймає новий висновок. Рішення апеляційної атестаційної комісії оформляються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписує головуючий і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення.

Таким чином, аналіз вищевказаних норм, свідчить про те, що приймаючи рішення стосовно атестованого працівника поліції, атестаційна комісія повинна прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням усіх критеріїв, визначених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465.

Згідно з протоколами від 26.02.2016 року засідання Атестаційної комісії №7 ГУНП в Одеській області членами комісії під час проведення атестації позивача було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 ЗУ Про очищення влади, інформацію з відкритих джерел. Копії вказаних документів додані до позову та досліджені судом.

Дослідивши протоколи засідання атестаційної комісії щодо атестації позивача, суд дійшов до висновку, що в них відсутні обґрунтування та мотиви прийнятого рішення.

Протоколом є документ, який містить запис усього, про що йшлося на засіданні. Враховуючи відсутність запису технічними засобами засідання, а також тієї обставини, що відповідно до п.17 Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення та голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, суд вважає, що протокол повинен відображати підстави прийнятого рішення займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність з зазначенням яким саме критеріям, встановленим законодавством, не відповідає поліцейський, який проходив атестацію.

Проте у вищезазначених протоколах засідання Атестаційної комісії №7 ГУНП в Одеській області не відображені встановлені законом підстави для прийняття вказаного рішення комісією, не відображений перелік питань, які були поставлені позивачу атестаційною комісією під час проведення співбесіди та на які питання позивач не надав чи уникав відповіді.

Відсутність в протоколах вказаних обставин, з урахуванням складу Атестаційної комісії №7 ГУНП в Одеській області при наявності атестаційного листа, в якому позивач характеризується виключно з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обовязків, свідчить про необґрунтованість та не відповідність прийнятого рішення атестаційному листу та наданим комісії матеріалам, зміст яких в протоколах не спростований.

З урахуванням викладеного суд вважає, що висновок Атестаційної комісії №7 ГУНП в Одеській області від 26.02.2016 року займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність щодо слідчого СВ Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 є протиправним та необґрунтованим та не може бути підставою для подальшого звільнення позивача з органів поліції.

Також суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до п.п.2 п.2 Розділу ІІ Інструкції, персональний склад атестаційних комісій органів поліції затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

Як встановлено судом вище, наказом ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області №285 від 18.02.2016 року затверджений персональний склад атестаційних комісій, у тому числі №7: голова комісії ОСОБА_5, головний оперуповноважений Департаменту карного розшуку Національної Поліції України. Члени комісії: підполковник поліції ОСОБА_6, заступник начальника відділу Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України; ОСОБА_7, представник ГО «Люстраційна комісія Північного регіону Одеської області»; ОСОБА_8, представник МБФ «Материнської слави ОСОБА_9»; ОСОБА_10 - представник Одеського Кризового медіа центру; секретар комісії ОСОБА_11, інспектор батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Одеса Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. (а.с. 85).

Відповідно до абз.2 п.4 Розділу ІІ Інструкції кандидати з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації включаються до складу атестаційних комісій за пропозиціями, які були отримані після розміщення відповідних оголошень на офіційних сайтах МВС чи органів поліції, та за наявності їхньої згоди.

Відповідно до процедури підготовки та проведення атестування, визначеної п.п.4 п.1 Розділу ІV Інструкції за наказами відповідних керівників органів Національної поліції України здійснюється розміщення на офіційному сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційних комісій.

Судом встановлено, що відповідного оголошення на офіційному сайті МВС України (www.mvs.gov.ua) та на офіційному сайті Національної поліції України (www.npu.gov.ua) оголошення щодо прийняття пропозицій з формування складу Атестаційної комісії №7 ГУНП в Одеській області не розміщувались.

Тобто, перелічені вищи особи, відповідачем включені до складу членів АК №7 ГУНП в Одеській області, без дотримання встановленого п.п.4 п.1 Розділу ІV Інструкції порядку розміщення оголошення по набору та отримання пропозицій щодо її формування.

Відповідно до положень ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Відповідно до положень ч.4 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду України є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Постановою Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі №21-42а-12 (номер рішення у ЄДРСР - 24068075) встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ Про міліцію, Законом України від 2 грудня 1990 року №509-XII Про державну податкову службу, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17.02.2015 року по справі №21-8а15 (номер рішення у ЄДРСР 42946756).

Оскільки положеннями спеціального законодавства з питань проходження служби в поліції - Законом України Про Національну поліцію не врегульоване питання визначення складу атестаційних комісій, суд, з урахуванням наведених рішень Верховного Суду України, вважає за можливо застосувати до спірних правовідносин окремі положення Закону України Про професійний розвиток працівників.

Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України Про професійний розвиток працівників передбачено, що атестаційна комісія формується з висококваліфікованих фахівців та представника виборного органу первинної профспілкової організації.

УМВС України продовжено на 2016 рік дію галузевої угоди, яка укладена на 2012-2014 роки з Професійною спілкою атестованих працівників органів внутрішніх справ, до складу якої входять атестовані працівники міліції, що перейшли на службу до органів Національної поліції України.

Завданням цієї профспілкової організації є захист трудових та соціальних прав атестованих працівників органів внутрішніх справ, які входять до її складу в якості членів професійної спілки. Тобто, вказаний орган повинен захищати права працівників органів внутрішніх справ будь-якими визначеними законом способами, в тому числі шляхом участі представника цієї профспілкової організації у складі атестаційних комісій, які здійснюють атестацію працівників органів внутрішніх справ.

До складу Атестаційної комісії №7, в порушення наведеної норми закону представник профспілкової організації для забезпечення захисту прав поліцейських включений не був.

Персональний склад Атестаційної комісії №7 було сформовано ГУНП в Одеській області всупереч вимогам законодавства, яке регламентує порядок її створення та формування персонального складу.

Відповідно до положень ч.1 ст.55 Конституції України Кожному гарантоване право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових й службових осіб.

Відповідно до положень ч.1 ст.6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, вказані правові норми Конституції України та КАС України надають право особі звернутись до суду, якщо рішенням, дії чи бездіяльність субєкту владних повноважень порушує її права, свободи чи інтереси.

Згідно положень п.15 Розділу ІV Інструкції результати проходження атестації поліцейським оформлюється відповідним висновком, який може бути: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно п.24 Розділу ІV Інструкції за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Пунктом 28 Розділу ІV Інструкції встановлено, що керівника органів поліції, яким надано право призначання поліцейського на посаду та звільнення з посади або із служби в поліції, зобовязані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктами 3 та 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Відповідно до п.5 Розділу VІ Інструкції встановлено, що поліцейський щодо якого центральною атестаційною комісією або атестаційною комісією органу поліції прийнято висновок, визначений пунктами 3 та 4 пункту 15 Розділу ІV Інструкції, має право протягом 5 робочих днів з дня ознайомлення з висновком або оприлюднення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції результатів атестування подати скаргу на висновок відповідної атестаційної комісії.

Тобто, МВС України текстом вказаної Інструкції та Міністерство юстиції України, зареєструвавши її підтверджують, що висновок атестаційних комісії, визначений пунктами 3 та 4 пункту 15 Розділу ІV Інструкції порушують права поліцейського, а тому йому надається право на його оскарження.

Законодавством передбачено два шляхи оскарження такого висновку атестаційної комісії згідно п.5 Розділу VІ Інструкції така скарга може бути подана поліцейським до відповідно створених апеляційних комісій або згідно положень ст.55 Конституції України та ч.1 ст.6 КАС України безпосередньо до суду.

Закон не пов'язує звернення до суду попереднім обовязковим розглядом цієї скарги відповідною апеляційною атестаційною комісією, до того ж норми ст.55 Конституції України є нормами прямої дії для забезпечення права особи на доступ до суду, який гарантований особі ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, яке є гарантоване державою Україна та не може бути звужено або обмежено нормами національного законодавства.

Підтвердженням такої правової позиції є наступні рішення Конституційного Суду України.

Так, Конституційний Суд України своїм рішенням від 25.11.1997 року по справі №18/1148-97 за зверненням громадянки ОСОБА_12 щодо офіційного тлумачення ч.2 ст.55 Конституції України та ст.248-2 ГПК України, згідно якого Конституційний Суд України розяснив, що частину 2 статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дії чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді. Такі скарги підлягають безпосередньому розгляду в судах незалежно від того, що прийнятим рішенням міг бути встановлений інший порядок їх розгляду (оскарження до органу, посадової особи вищого рівня по відношенню до того органу і посадової особи , що прийняли рішення, вчинили дії або допустили бездіяльність. Подання скарги до органу, посадової особи вищого рівня не перешкоджає оскарженню цих рішень, дій чи бездіяльності до суду.

В своєму рішенні від 25.12.1997 року по справі №9-зп/1997 Конституційний Суд України зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що рішення Атестаційної комісії №7 ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області від 26.02.2016 року, яке оформлене протоколом ОП№15.00003981.0027659 (а.с. 80) про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення з органів поліції є таким, що безпосередньо порушує його права з питань проходження публічної служби, а тому може бути оскаржене позивачем безпосередньо до суду згідно положень ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини її основоположних свобод 1950 року, ст.55 Конституції України, ч.1 ст.6 КАС України та суд позбавлений права відмовити йому у правосудді, тобто розгляді цієї позовної вимоги по суті.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оскільки судом раніше було встановлено, що відповідачем АК №7 ГУНП в Одеській області при розгляді справи позивача 26.02.2016 року (під час проходження ним атестації) були вчиненні протиправні дії, рішення цього органу (висновок), прийняте за наслідком таких протиправних дій є таким, що не відповідає вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, ст.3, ч.1 ст.7 Закону України Про Національну поліцію, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Таким чином, встановивши, що призначення атестації позивача ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області (контрольного заходу) та її проведення Атестаційною комісією №7 відбулись з порушеннями норм діючого законодавства України, суд прийшов висновку, щодо задоволення адміністративного позову шляхом визнання незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №7 ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області, що оформлене протоколом від 26 лютого 2016 року та зазначена в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», який прийнятий стосовно ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 2-7, 11,14, 70, 71, 86, 128, 159-164, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області №7 про визнання незаконним та скасування рішення (висновку).

Визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №7 ОСОБА_2 управління Національної поліції в Одеській області, що оформлене протоколом від 26 лютого 2016 року та зазначена в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», який прийнятий стосовно ОСОБА_1.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Н.В. Бжассо

Суддя О.А. Левчук

Суддя Л.І. Свида