Справа № 2а-1462/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2016 р. м. Київ К/9991/81271/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Червонограді Львівської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в місті Червонограді Львівської області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року позивач звернулася в суд з адміністративним позовом та зазначала, що їй на підставі статей 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначена пенсія по інвалідності та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю. Відповідач в порушення вимог вказаного Закону обчислював їх без урахування мінімальної пенсії за віком, встановленої законами України на відповідні роки, у зв'язку з чим просила визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати провести перерахунок пенсії з 01 квітня 2011 року та виплатити заборгованість.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 17 листопада 2011 року позов задоволено: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в місті Червонограді Львівської області; зобов'язано здійснити перерахунок та виплату з 01 квітня по 22 липня 2011 року пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із врахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову: визнано неправомірною бездіяльність; зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до статей 50, 54, частини четвертої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 14 квітня по 22 липня 2011 року як інваліду ІІ групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеної відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум. Позовні вимоги за період з 01 квітня по 13 квітня 2011 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

У касаційній скарзі відповідач просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, вона є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії й перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Червонограді Львівської області, призначено державну та додаткову пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з необхідності проведення перерахунку пенсійного забезпечення позивача по 22 липня 2011 року - набрання законної сили постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Скасовуючи рішення міського суду та ухвалюючи нове апеляційний суд виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 14 квітня 2011 року; відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку пенсії у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про закриття провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника. Частиною четвертою зазначеної статті визначено, що в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам ІІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким, зокрема, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік (пункт 7 Закону).

На виконання пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» 06 липня 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 року, пунктами 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Оскільки 23 липня 2011 року набрала чинності постанова № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено розмір додаткової пенсії особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, суди попередніх інстанцій прийшли до правильного висновку, що положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягають застосуванню до 23 липня 2011 року, а після вказаної дати застосуванню підлягають положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Таким чином, з 23 липня 2011 року чинним законодавством встановлено інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 02 червня 2015 року (справа №21-317а15).

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є мінімальний розмір пенсії за віком, який відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вираховується виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, тобто законами України про Державний бюджет на відповідні роки.

Положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стосовно застосування розміру мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті, тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом не є перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи спір суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

За таких обставин територіальне управління Пенсійного фонду України повинно було здійснити перерахунок та виплату позивачу державної та додаткової пенсій, виходячи зі збільшеного розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік з дня встановлення прожиткового мінімуму.

З урахуванням вимог статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України щодо строку звернення до суду, апеляційний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що враховуючи шестимісячний строк звернення до суду позовні вимоги підлягають задоволенню з 14 квітня 2011 року.

Висновок суду апеляційної інстанції про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в місті Червонограді Львівської області здійснити перерахунок пенсії позивача з 14 квітня по 22 липня 2011 року є правильним та скасуванню не підлягає.

Разом з тим, при касаційному розгляді справи відповідач повідомив, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується актовим записом № 4 від 02 січня 2016 року.

Пунктом 5 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у праві у разі смерті особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, тобто правонаступництво щодо виплат, які є предметом позовних вимог у справі, не допускається.

За правилами статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу. Суд касаційної інстанції визнає законні судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що втратили законну силу і закриває провадження у справі, якщо після їх ухвалення виникли обставини, які є підставою для закриття провадження у справі, та ці судові рішення ще не виконані.

Оскільки суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень, суд касаційної інстанції визнає законні судові рішення такими, що втратили законну силу.

Керуючись статтями 157, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 17 листопада 2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2012 року визнати такими, що втратили законну силу.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в місті Червонограді Львівської області про перерахунок пенсії закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін В.І. Ємельянова М.Г. Кобилянський