Справа № 821/596/16
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/596/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Іванівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2) звернулася до суду з позовом до Іванівського ОУПФ України Херсонської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31 березня 2016 року наказом начальника УПФ України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області від 29 березня 2016 року № 11-0 "Про звільнення працівників управління" її неправомірно звільнено з посади у зв'язку з реорганізацією управління відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки у наказі про звільнення однією з підстав зазначений протокол засідання профкому від 25 лютого 2016 року № 2, однак засідання профкому за участю працівників УПФ Нижньосірогозького району Херсонської області 25 лютого 2016 року не проводилось, з протоколом позивачку не ознайомлено, виданий за місяць до звільнення, що порушує норми Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 працювала на посаді головного спеціаліста з ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем УПФ України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області.

31 березня 2016 року наказом УПФ України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області від 29 березня 2016 року позивачку звільнено з вказаної посади, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпПУ.

Не погоджуючись з даним наказом ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, відповідачем було здійснено всі необхідні дії для подальшого працевлаштування позивачки, оскільки їй було запропоновану посаду відповідно до рівня її кваліфікації, але від вказаної пропозиції ОСОБА_2 відмовилася, таким чином посилання позивача на те, що УПФ України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області не вжито заходів для її працевлаштування та на те, що вона має переважне право на зайняття посади головного спеціаліста з ведення електронних реєстрів та підтримки аналітично - інформаційних систем є безпідставним.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно зі статтею 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Виходячи з нормативного тлумачення наведених положень КЗпП України, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові наявні вакантні посади в цій же установі, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка з грудня 2003 року працювала в управлінні Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районні, з липня 2015 року займала посаду головного спеціаліста з ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем в даному управлінні.

31 грудня 2015 року наказом ГУПФ України в Херсонській області № 161 "Про заходи у зв'язку з реорганізацією деяких підвідомчих управлінь Фонду області" зобов'язано забезпечити документальне оформлення попереджень про наступне вивільнення працівників, які працюють на посадах начальників УПФ України в Бериславському, Великоолександрівському, Великолепетиському, Верхньорогачицькому, Високопільському, Горностаївському, Іванівському, Каланчацькому, Нововоронцовському, Нижньосірогозькому, Новотроїцькому, Скадовському, Чаплинському районах та їх заступників, а також повідомлень щодо зайняття інших посад в новостворених підприємствах.

Пунктом 3.2 вказаного наказу зобов'язано головам комісій з припинення діяльності вищевказаних управлінь забезпечити проведення реорганізації шляхом злиття в строк до 11 березня 2016 року. Вказаний наказ прийнято відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" та на виконання наказу Пенсійного фонду України від 28 грудня 2015 року № 211 "Про заходи у зв'язку з реорганізацією деяких територіального органів Фонду".

Згідно Постанови КМУ "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" від 16 грудня 2015 року № 1055, відбулася ліквідація управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області шляхом реорганізації, злиття до новоутвореного Іванівського ОУПФ України Херсонської області.

05 січня 2016 року Головою комісії з припинення діяльності управління попереджено позивачку про наступне вивільнення з займаної посади з 10 березня 2016 року, відповідно до наказу УПФ України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області № 6 "Про попередження працівників управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області". /а.с. 8/

10 березня 2016 року наказом УПФ України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області № 30 "Про продовження терміну попередження" позивачку повідомлено про продовження терміну попереджень про наступне вивільнення працівників до дати внесення запису до Єдиного державного реєстру запису про припинення діяльності управління. Додатком до вказаного наказу підтверджується ознайомлення з ним позивачки.

В подальшому, оскільки ОСОБА_2 не відповідає займаній посаді, так як у неї недостатня кваліфікація (освіта), 24 березня 2016 року начальником об'єднаного управління їй запропоновано посаду головного спеціаліста бюджетно-фінансового сектору Іванівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на період відпустки ОСОБА_4 для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Однак, згідно особистого пояснення позивачки, написаного на вищезазначеному повідомленні, вона відмовилася від запропонованої посади, оскільки в Нижньосірогозькому районному відділі по обслуговуванню громадян Іванівського об'єднаного управління, відповідно до проекту штатного розпису на 2016 року, передбачена посада головного спеціаліста з ведення електронних реєстрів яку їй не запропоновано. /а.с. 9/

31 березня 2016 року відповідно до пункту 1 наказу УПФ України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області № 11-0 від 29 березня 2016 року "Про звільнення працівників управління" ОСОБА_2 звільнено з займаної посади.

З вказаним наказом її ознайомлено 31 березня 2016 року, про що нею здійснено запис.

Пунктом 2 ст.40 Кодексу законів про працю України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначається, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення пункту 1 частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП колегія суддів дійшла висновку, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто вжити всі необхідні заходи до переведення працівника за його згодою на іншу роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, посада головного спеціаліста з ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем, після ліквідації (реорганізації) УПФ України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області, була наявна в штатному розписі новоутвореного Іванівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області з тими же посадовими обов'язками. /а.с. 60-61/

До того ж, відповідно до структури посад УПФ в Нижньосірогозькому районі Херсонської області, яка діяла до звільнення позивача було передбачено 16 штатних посад, серед яких була посада головного спеціаліста з ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно - аналітичних систем, а відповідно до структури Іванівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області передбачено 50 штатних посад, з яких у Нижньосірогозькому відділі - 11 штатних посад.

Таким чином, скорочення штату та чисельності цієї посади не відбулось.

Однак, незважаючи на те, що в новоутвореному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду, відповідно до структури посад, передбачено 50 штатних посад, з яких у Нижньосірогозькому відділі - 11 штатних посад, позивачці відповідачем було запропоновано лише одну вакантну посаду, до того ж тимчасову, а саме головного спеціаліста бюджетно-фінансового сектору Іванівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на період відпустки ОСОБА_4 для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином із врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що відповідачем не виконано вимоги ч.2 ст.40 КЗпП та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП, оскільки не було здійснено всіх необхідних дій для подальшого працевлаштування позивачки.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, згідно з якою власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Відповідно до вищевикладених обставин справи колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, таким чином апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити шляхом скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року та прийняти по справі нову постанову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Іванівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити.

Скасувати наказ начальника управління пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області від 29 березня 2016 року №11-0 «Про звільнення працівника управління» ОСОБА_2 з посади головного спеціаліста з ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем УПФ України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області поновити ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста з ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області з 01 квітня 2016 року.

Стягнути з Іванівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року з відрахуванням обов'язкових платежів.

Постанова суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М.Танасогло

Суддя: А.В.Бойко

Суддя: О.В.Яковлєв