Справа № 264/4137/16-а
Суддя: Кузнецов Д. В.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/4137/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2016 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Кузнецова Д. В. , при секретарі судового засідання Мащенко Д.О., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача Соловйова В.В., в м. Маріуполі у відкритому судовому засіданні, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в м.Маріуполі Соловйова Володимира Валерійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 11.07.2016 року серії ПС3 №037196, винесеної інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Маріуполі рядовим поліції Соловйовим В.В, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об'єктивного з'ясування інспектором обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні, містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце. Зокрема вказав, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дій, що полягали у тому, що він 11.07.2016 року під час руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефон, чим порушив п.п. 2.9Д ПДР України. Однак такі обставини на його думку підтверджуються виключно внутрішнім переконанням інспектора поліції та всупереч вимогам закону не ґрунтуються на жодних доказах.

В судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов з аналогічних підстав та додатково пояснив, що 11 липня 2016 року їхав в своєму авто та під час руху тримав ліву руку біля голови. Після чого його зупинили працівники міліції та винесли постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач в судовому засіданні відносно адміністративного позову заперечив, вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною. Вказував, що під час патрулювання по вулиці Мисливській в місті Маріуполі побачили транспортний засіб, на якому позивач під час руху розмовляв по телефону, тримаючи його в руці. Після зупинки транспортного засобу відносно позивача була складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Крім того відповідачем був представлений відеозапис з камери, розташованої на форменому одязі, на якій зафіксовано момент зупинки транспортного засобу позивача. Просив в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.9 д ПДР визначено, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Судом встановлено, що 11 липня 2016 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №037196 від 11.07.2016 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі рядовим поліції Соловйовим В.В., було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, зокрема за те, що він 11 липня 2016 року о 13:45 год. в місті Маріуполі по вул. Яснополянській біля будинку № 131, керуючи автомобілем Geely JL7162 держ. № НОМЕР_1 під час руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п.2.9.д ПДР України, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція) затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд враховує, що під час зупинки та складання постанови позивач не висловлював будь-яких зауважень або заперечень з приводу безпідставності складення постави або відсутності в його діях факту пред'явленого правопорушення, та, більше того, в підтвердження порушення ним правил дорожнього руху висловив працівнику поліції на відео реєстратор факт невідкладного дзвінка від дружини. Постанова у справі про адміністративне правопорушення на ім'я позивача за ч.2 ст.122 КУпАП підписана позивачем без будь-яких зауважень або заперечень.

З наданого та переглянутого в судовому засіданні відеозапису також вбачається, що при з'ясуванні обставин вчиненого порушення Правил дорожнього руху після зупинення інспектором патрульної служби транспортного засобу під керуванням позивача останній надав пояснення, що під час руху на автомобілі йому зателефонувала дружина, що свідчить про доведеність факту розмови по телефону під час керування транспортним засобом, що заборонено правилами Дорожнього руху.

З урахуванням зазначеного відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, в судовому засіданні позивач спочатку підтвердив, що в період керування транспортним засобом тримав руку біля голови, що працівники поліції помилково вважали спілкуванням по мобільному телефону.

Натомість згодом в свої поясненнях в судовому засіданні позивач підтвердив, що мав при собі три номери телефону: 099-344-78-43, 097-746-14-00, 096-611-95-06, один з яких зазначений в позові.

Після обговорення в судовому засіданні питання про доцільність направлення відповідного судового запиту до центральних офісів мобільних операторів зв'язку та витребування необхідної інформації про час дзвінків та тривалість спілкування позивача у спірний період часу одразу після складання протоколу працівником поліції, позивач змінив свої покази та підтвердив, що незадовго до зупинки його транспортного засобу він дійсно спілкувався по телефону із своїм знайомим, проте не рухався, а стояв.

Подібні пояснення позивача та пояснення, що зафіксовані на відеокамеру, закріплену на форменому одязі працівника поліції, в своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованих підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на вказане вище відео, суд відкидає суперечливі та мінливі посилання позивача, вважає їх способом захисту, спрямованим на уникнення адміністративної відповідальності за вчинений проступок.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в м.Маріуполі Соловйова Володимира Валерійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Д. В. Кузнецов