Справа № 569/9006/16-а
Суддя: Бердій М.А. М. А.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/9006/16-а
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Давидовича Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівнецивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зняття арешту з майна боржника, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду із позовом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зняття арешту з майна боржника, в якому просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Іл'юк Н.В. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, а саме: не зняття арешту на майно боржника ОСОБА_1 на виконання постанови ВП № 14802079 від 06.07.2010 року про закінчення виконавчого провадження, протиправною та зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1, в тому числі із квартири АДРЕСА_1, який було накладено відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції по виконавчому провадженню ВП № 14802079 по примусовому виконанню виконавчого листа Рівненського міського суду № 2-5703 від 06.08.2009 року. Стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Давидович Р.О. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову ОСОБА_1, вважає його необґрунтованим та безпідставним.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, представника відповідача Давидовича Р.О., дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Судом встановлено, що 17 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 14.09.2009 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 14802079 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду № 2-5703 від 06.08.2009 року про стягнення з неї на користь ВАТ «Ощадбанк» заборгованості в розмірі 5 536,66 грн. та судового збору 414,07 грн. Одночасно 14.09.2009 в рамках виконавчого провадження № 14802079 державним виконавцем було винесено постанову про арешт належного майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

06 липня 2010 року державним виконавцем Іл'юк Н.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

05 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції із заявою про зняття арешту з належного йому майна, який був накладений на постановою державного виконавця від 14.09.2009 року.

Листом № 8918/16 від 23.06.07.2016 начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Верби В.М. в знятті арешту ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено можливість вчинення будь-яких виконавчих дій в межах завершеного виконавчого провадження.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.07.2010 року, у відповідністю із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було зазначено в постанові про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення. А тому, державним виконавцем було проведено всі дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Проте, позивач ОСОБА_1 не звертався із вказаною заявою до відповідача.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єктів № 63441542 від 14.07.2016 року, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2.

У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Виходячи з вищевикладеного, в зв'язку з наявністю арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 8, 10, 11, 57-61, 208-209, 212-215 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зняття арешту з майна боржника - задоволити частково.

Зняти арешт з майна ОСОБА_1, в тому числі із квартири АДРЕСА_3, який було накладено відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції по виконавчому провадженню ВП № 14802079 по примусовому виконанню виконавчого листа Рівненського міського суду № 2-5703 від 06.08.2009 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В стягненні з Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на користь ОСОБА_1 551,20 грн. витрат по оплаті судового збору, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.