Справа № 816/466/16
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 р. Справа № 816/466/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника відповідача Гаспарян С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016р. по справі № 816/466/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (надалі по тексту позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавській області(надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.10.2015 № та від 14.01.2016 №.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 14.01.2016 № в частині збільшення Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, 11010500 на суму 650 079,35 грн. (в тому числі за основним платежем - 520 063,48 грн. та за штрафними санкціями - 130 015,87 грн.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції в частині задоволення позову норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову повністю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, доводи та вимоги апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги позивача підлягають частковому задоволенню, вимоги апеляційної скарги відповідача задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) зареєстрована як фізична особа-підприємець Чутівською районною державною адміністрацією Полтавської області, дата проведення державної реєстрації 25.12.2001, номер запису про включення відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР 0000559 (том 1 а.с. 26). ФО-П ОСОБА_2 зареєстрована платником податку на додану вартість 27.06.2007 згідно свідоцтва НОМЕР_9 (том 1 а.с. 25) та перебуває на податковому обліку в Чутівському відділенні Карлівської ОДПІ з 25.12.2001 (том 1 а.с. 24).

На підставі наказу Карлівської ОДПІ від 25.08.2015 №76 (том 1 а.с. 30) ГДРІ відділу доходів і зборів з фізичних осіб Карлівської ОДПІ інспектором податкової та митної справи І рангу Ганжою Л.Я., ГДРІ відділу доходів і зборів з фізичних осіб Карлівської ОДПІ інспектором податкової та митної справи ІІ рангу Воскривко О.В., заступником начальника відділу доходів і зборів з фізичних осіб Карлівської ОДПІ інспектором податкової та митної справи ІІ рангу Новоселецькою І.Ю. проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності ФО-П ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

За результатами перевірки контролюючим органом 07.10.2015 складено акт №41/17- (том 1 а.с. 32-54), в якому зафіксовано порушення позивачем, зокрема, вимог:

- п.44.1 ст.44, пп.139.1.5 п.139.1 ст.139, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.177.1, п.177.2, п.177.4, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи з фізичних осіб відповідно декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік та додатку 5 до декларації в сумі 530468,00 грн;

- п.198.3, п.198.4 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 414517,00 грн, в результаті перевірки донараховано податку на додану вартість у сумі 391979,00 грн за період 2014 року, у тому числі: за березень 2014 року в сумі 96500,00 грн, за травень 2014 року в сумі 1635,00 грн, за вересень 2014 року в сумі 339,00 грн, за жовтень 2014 року в сумі 14252,00 грн, за грудень 2014 року в сумі 279253,00 грн.

Позивач, не погодившись із висновками, викладеними контролюючим органом в акті перевірки від 07.10.2015 №41/17-, направив до Карлівської ОДПІ заперечення на вказаний акт від 20.10.2015 (том 1 а.с. 58-66).

Листом від 26.10.2015 за вих.№379/Ф/16-12-17-12 (том 1 а.с. 67) Карлівська ОДПІ повідомила ФО-П ОСОБА_2 про залишення без розгляду заперечення останньої від 20.10.2015 на акт перевірки від 07.10.2015 №41/17- у зв'язку з його поданням до контролюючого органу з порушенням встановлених п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України термінів подання.

На підставі висновків акту перевірки від 07.10.2015 №41/17- Карлівською ОДПІ 28.10.2015 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 663085,00 грн, у тому числі 530468,00 грн - за основним платежем та 132617,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а.с. 68);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 587968,50 грн, в тому числі 391979,00 грн - за основним платежем та 195989,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а.с. 69).

Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями від 28.10.2015 № та №, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Полтавській області (том 1 а.с. 70-80).

Рішеннями ГУ ДФС у Полтавській області від 20.11.2015 було продовжено розгляд скарг ФО-П ОСОБА_2 на податкові повідомлення-рішення від 28.10.2015 № та № до 08.01.2016 (том 1 а.с. 81-82).

Листом від 10.12.2015 за вих.№831/Ф/16-31-10-04-11 ГУ ДФС у Полтавській області зобов'язало Карлівську ОДПІ призначити та провести позапланову документальну перевірку ФО-П ОСОБА_2 з питань оскарження (том 1 а.с. 83-84).

На підставі наказу Карлівської ОДПІ від 11.12.2015 №196 (том 1 а.с. 85) посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФО-П ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

За результатами вказаної перевірки контролюючим органом 28.12.2015 складено акт №92/17- (том 1 а.с. 86-104), в якому зафіксовано порушення позивачем, зокрема, вимог:

- п.44.1 ст.44, пп.139.1.5 п.139.1 ст.139, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.177.1, п.177.2, п.177.4, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, встановлено заниження документально підтверджених витрат в сумі 3059196,96 грн, та п.178.6 ст.178 Податкового кодексу України, Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, встановлено порушення в частині ведення книги обліку доходів і витрат, а саме: занижено валового доходу в сумі 5807,96 грн. В результаті донараховано податку з доходів фізичних осіб за 2014 рік в сумі 521050,84 грн;

- п.198.3, п.198.4 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті занижено податок на додану вартість на суму 414517,00 грн, в результаті перевірки донараховано податку на додану вартість у сумі 391979,00 грн за період 2014 року, у тому числі: за березень 2014 року в сумі 96500,00 грн, за травень 2014 року в сумі 1635,00 грн, за вересень 2014 року в сумі 339,00 грн, за жовтень 2014 року в сумі 14252,00 грн, за грудень 2014 року в сумі 279253,00 грн.

Позивач, не погодившись із висновками, викладеними контролюючим органом в акті перевірки від 28.12.2015 №92/17-, направив до Карлівської ОДПІ заперечення на вказаний акт від 04.01.2016 (том 1 а.с. 108-114), за результатами розгляду якого Карлівська ОДПІ підтвердила правильність викладених в акті висновків щодо порушення ФО-П ОСОБА_2 вимог податкового законодавства (лист-відповідь від 14.01.2016 №11/Ф/16-12-17-12, том 1 а.с. 115-117).

Поряд з цим, рішенням ГУ ДФС у Полтавській області від 06.01.2016 №18/Ф/16-31-10-04-11 (том 1 а.с. 118-121), враховуючи акти перевірок від 07.10.2015 №41/17- та від 28.12.2015 №92/17-, скаргу ФО-П ОСОБА_2 на податкове повідомлення-рішення від 28.10.2015 № про сплату податку на додану вартість в сумі 391979,00 грн і штрафних санкцій в сумі 195989,50 грн залишено без задоволення, а вказане податкове повідомлення-рішення - без змін.

Водночас, за результатами розгляду скарги ФО-П ОСОБА_2 на податкове повідомлення-рішення від 28.10.2015 № про сплату податку на доходи фізичних осіб в сумі 530468,00 грн і штрафних санкцій в сумі 132617,00 грн рішенням ГУ ДФС у Полтавській області від 06.01.2016 №19/Ф/16-31-10-04-11 (том 1 а.с. 122-128), враховуючи акти перевірок від 07.10.2015 №41/17- та від 28.12.2015 №92/17-, скасовано податкове повідомлення-рішення Карлівської ОДПІ від 28.10.2015 № в частині нарахованого основного платежу в сумі 9417,00 грн та в частині нарахованої штрафної санкції в сумі 2354,00 грн, в іншій частині основного платежу в сумі 521051,00 грн та нарахованої штрафної санкції в сумі 130263,00 грн зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга ФО-П ОСОБА_2 - без задоволення.

Як наслідок, 14.01.2015 Карлівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 651313,55 грн, у тому числі 521050,84 грн - за основним платежем та 130262,71 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а.с. 129).

За результатами розгляду скарг позивача на рішення ГУДФС у Полтавській області від 06.01.2016 №18/Ф/16-31-10-04-11 та №19/Ф/16-31-10-04-11 (том 1 а.с. 130-142), ДФС України рішенням від 29.02.2016 №2177/Ф/99-99-10-01-03-14 (том 1 а.с. 143-149) залишило без змін податкові повідомлення-рішення Карлівської ОДПІ від 28.10.2015 № про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість та рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 06.01.2016 №18/Ф/16-31-10-04-11 про результати розгляду первинної скарги, № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб (з урахуванням рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 06.01.2016 №19/Ф/16-31-10-04-11 про результати розгляду первинної скарги) та рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 06.01.2016 №19/Ф/16-31-10-04-11 про результати розгляду первинної скарги, а повторні скарги ФО-П ОСОБА_2 - без задоволення.

Позивач, не погоджуючись із висновками актів перевірок від 07.10.2015 №41/17- та від 28.12.2015 №92/17-, правомірністю збільшення йому суми грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій, звернувся до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.10.2015 № та від 14.01.2016 №.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності податкового повідомлення-рішення Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 14.01.2016 № в частині збільшення Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, 11010500 на суму 650 079,35 грн. (в тому числі за основним платежем - 520 063,48 грн. та за штрафними санкціями - 130 015,87 грн.) та правомірності податкового повідомлення-рішення Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 14.01.2016 № в іншій частині, а також правомірності податкового повідомлення-рішення Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 28.10.2015 № .

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим повідомленням-рішенням Карлівської ОДПІ від 28.10.2015 року № позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 587968,50 грн, в тому числі 391979,00 грн - за основним платежем та 195989,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказане податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу про неправомірне віднесення позивачем за березень, травень, червень, липень, вересень, жовтень, грудень 2014 року до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість за результатами господарських операцій з придбання у ТОВ "Компанія "Стар Лайн" автомобільних запасних частин, послуг з ремонту та технічного обслуговування автомобілів марки Toyota Corola та марки Toyota Land Cruiser, придбання масла моторного, фільтрів повітряних, колодок гальмівних, інших витрат на технічний ремонт та планове обслуговування автомобіля марки Lexus LX750, а також з придбання сільськогосподарської техніки у ТОВ «Агроресурс» та ТОВ з іноземними інвестиціями «НовоФарм».

Колегія суддів з такими висновками податкового органу погоджується частково, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України.

Отже, податковий кредит складається із сум податку на додану вартість нарахованого (сплаченого) платником податку протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, видана платником податку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у травні, червні, вересні та грудні 2014 року включила до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість за результатами господарських операцій з придбання у ТОВ "Компанія "Стар Лайн" автомобільних запасних частин, послуг з ремонту та технічного обслуговування автомобілів марки Toyota Corola та марки Toyota Land Cruiser, придбання масла моторного, фільтрів повітряних, колодок гальмівних, інших витрат на технічний ремонт та планове обслуговування автомобіля марки Lexus LX750.

Згідно договору оренди автомобіля у приватної особи від 01.01.2014 (том 2 а.с. 124) ОСОБА_7 (орендодавець) надала, а ФО-П ОСОБА_2 (орендар) прийняла в строкове платне користування автомобіль марки Toyota Corola, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Також у матеріалах справи міститься договір оренди автомобіля у приватної особи від 01.01.2014 (том 2 а.с. 125), згідно якого ОСОБА_8 (орендодавець) надала, а ФО-П ОСОБА_2 (орендар) прийняла в строкове платне користування автомобіль марки Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_4.

За умовами пунктів 6.2.2 вказаних договорів, які є аналогічними за змістом, саме до обов'язків орендодавця, а не орендаря, входять обов'язки по здійсненню ремонту та технічного обслуговування автомобіля. Тобто, всі витрати по ремонту та технічному обслуговуванню автомобіля Toyota Corola, реєстраційний номер НОМЕР_3 мала оплачувати громадянка ОСОБА_7, а автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_4 - громадянка ОСОБА_8

Відповідно до статті 799 Цивільного Кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Наявні у матеріалах справи договори оренди автомобіля у приватної особи від 01.01.2014 не відповідають вимогам статті 799 Цивільного Кодексу України з огляду на відсутність їх нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.1 ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Як визначено у ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України визнання судами нікчемних правочинів недійсними не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або є недійсним з моменту його вчинення. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю ( ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу).

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що вказані договори оренди автомобіля не створюють будь-яких правових наслідків з моменту їх вчинення.

Враховуючи те, що договори оренди не посвідчені нотаріально та є нікчемними, вони не створюють будь-яких правових наслідків з моменту їх підписання, у зв»язку з чим вони, як і складені на їх виконання первині документи, не набули статусу первинного документу в силу своєї недійсності, не створюють будь-яких правових наслідків та не можуть бути підставою для відображення операції з оренди в бухгалтерському та податковому обліку.

Отже, суми ПДВ сплачені на придбання у ТОВ "Компанія "Стар Лайн" автомобільних запасних частин, послуг з ремонту та технічного обслуговування автомобілів, масла моторного, фільтрів повітряних, колодок гальмівних не можуть бути включені до податкового кредиту, оскільки операції з придбання автомобільних запасних частин, послуг з ремонту та технічного обслуговування автомобілів, масла моторного, фільтрів повітряних, колодок гальмівних не пов'язані з веденням господарської діяльності позивача, оскільки отримання вказаних автомобілів в оренду не підтверджується документально.

Окрім цього, матеріали справи не містять доказів того, що використання автомобіля Lexus LX750, власником якого являється ОСОБА_2, пов'язане з господарською діяльність останньої, як фізичної особи - підприємця.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо завищення ФО-П ОСОБА_2 податкового кредиту по ПДВ в частині придбання запчастин, послуг по ремонту та технічному обслуговуванню, масла моторного у ТОВ "Компанія "Стар Лайн".

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем у березні, липні, жовтні, грудні 2014 року було віднесено до податкового кредиту суми ПДВ по господарським операціям з придбання сільськогосподарської техніки у ТОВ «Агроресурс» та ТОВ з іноземними інвестиціями «НовоФарм».

Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність віднесення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ по вказаним господарським операціям, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 20.03.2014 між ТОВ "Агроресурс" (продавець) та ФО-П ОСОБА_2 (покупець) укладено договір №434-т купівлі продажу техніки (тракторів) виробництва РУП "Мінський тракторний завод" на умовах попередньої оплати. Згідно з пунктом 1.1 вказаного договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю сільськогосподарську техніку у кількості, комплектності, асортименті, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму на умовах договору /найменування товару - Трактор Беларус-892, кількість 3 шт., ціна за одну одиницю товару з ПДВ - 193000,00 грн, загальна вартість з ПДВ - 579000,00 грн/ (том 1а.с. 150-151).

Сторонами підписано акт приймання-передачі №220314 від 22.03.2014 (том 1 а.с. 152), відповідно до якого ТОВ "Агроресурс" передає, а ФО-П ОСОБА_2 приймає сільськогосподарську техніку в свою власність: - трактор Беларус-892, заводський номер НОМЕР_12, номер двигуна НОМЕР_5, трансмісія НОМЕР_17; - трактор Беларус-892, заводський номер НОМЕР_10, номер двигуна НОМЕР_6, трансмісія НОМЕР_11; - трактор Беларус-892, заводський номер НОМЕР_13, номер двигуна НОМЕР_7, трансмісія №794837.

Зазначені трактори зареєстровані за ОСОБА_2, як фізичною особою, в Державній інспекції сільського господарства в Полтавській області, про що свідчать видані 09.04.2014 свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_14, серії НОМЕР_15, серії НОМЕР_16 (том 1 а.с. 160-162).

ТОВ "Агроресурс" на користь ФО-П ОСОБА_2 виписані податкові накладні №948 від 24.03.2014 та №1188 від 27.03.2014 (а.с. 154-155).

31.03.2014 трактори Беларус-892 зараховані на баланс основних засобів ФО-П ОСОБА_2, що підтверджується актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 31.03.2014 №1, 2, 3 (том 1 а.с. 157-159).

Також, судом встановлено, що між ТОВ з іноземними інвестиціями "Новофарм" (постачальник) та ФО-П ОСОБА_2 (покупець) укладені договори №Н-157 Т-14 від 01.07.2014 та №Н-206 Т-14 від 18.08.2014 поставки сільськогосподарської техніки, відповідно до умов яких постачальник зобов'язується передати у власність покупця сільськогосподарську техніку згідно з умовами оплати, які викладені в п.2.3 та Графіку внесення платежів, зазначеному в Додатку №2 (том 1 а.с. 180-181, 183-184). Пунктами 1.2. договорів визначено, що найменування товару, його кількість, базова ціна товару в гривнях та її еквівалент в іноземній валюті, строк передачі товару покупцю та базис поставки визначені в Додатку №1, Графік внесення платежів, визначені в Додатку №2, які є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно Додатку №1 від 01.07.2014 до договору №Н-157 Т-14 від 01.07.2014 товаром, який має бути поставлений покупцю є: - комбайн зернозбиральний роторний САSЕ 8120 новий; - жатка зернова САSЕ 2020 (9,1 м) нова; - жатка для збирання соняшника Маіnеrо (11м) нова; - візок для транспортування жатки (9,1 м) новий (том 1 а.с. 182). Відповідно до додатку №1 від 18.08.2014 до договору №Н-206 Т-14 від 18.08.2014 товаром, який має бути поставлений покупцю є жатка для збирання кукурудзи Оlimac Drago 12-ти рядкова, міжряддя 70 см, нова (том 1 а.с. 185).

Грошові кошти згідно вказаних вище договорів поставки сільськогосподарської техніки позивачем були перераховані відповідно до платіжних доручень №1131 від 03.07.2014, №1135 від 10.07.2014, №1248 від 26.08.2014 року, №1290 від 18.09.2014, №1420 від 21.11.2014, при цьому, призначенням платежу у всіх цих платіжних дорученнях зазначено "передоплата або часткова оплата" згідно відповідного договору поставки сільськогосподарської техніки (том 1 а.с. 186-188, 190-191, 193-195, 197-199, 201).

ТОВ з іноземними інвестиціями "Новофарм" на користь позивача в 2014 році виписано податкові накладні №1617 від 03.07.2014, №1620 від 10.07.2014, №2770 від 26.08.2014, №3156 від 18.09.2014 та №1710 від 21.11.2014 (том 1 а.с. 189, 192, 196, 200, 202).

ФО-П ОСОБА_2 включено до складу податкового кредиту у 2014 році податок на додану вартість за результатами господарських операцій з придбання сільськогосподарської техніки у ТОВ з іноземними інвестиціями "Новофарм" та ТОВ "Агросфера", а саме: тракторів Беларус-892, комбайну CASE 8120, жниварки зернової CASE 2020 7,6 м., жниварки для збирання соняшника 1040 Маіnеrо 11,1 м, візка для перевезення жатки 9,1 м, жатки для збирання кукурудзи Оlimac Drago 12-ти рядкової, міжряддя 70 см.

Факт використання позивачем вказаної сільськогосподарської техніки у власній господарській діяльності підтверджується договором про надання послуг № 10 від 01.07.2014 року ( т.1 а.с.204-205) та додатковою угодою № 1 до вказаного договору ( т.1 а.с.211), відповідно до яких позивач надав Фермерському господарству «Філенківське» послуги комбайном CASE 8120 ( жниварки зернової CASE 2020 7,6 м., жниварки для збирання соняшника 1040 Маіnеrо 11,1 м., жаткою для збирання кукурудзи Оlimac Drago 12-ти рядкової, міжряддя 70 см) по збору врожаю сільськогосподарських культур, а Фермерське господарство «Філенківське» зобов'язалося прийняти такі послуги та оплатити їх.

В підтвердження укладання та виконання сторонами вказаного договору позивачем надано специфікації, акти здачі-приймання робіт, податкові накладні.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( т. 4 а.с.18-20) одним з видів діяльності позивача є Допоміжна діяльність у рослинництві клас 01.61, що включає діяльність пов'язану із наданням сільськогосподарської техніки іншим платникам податку для виконання послуг.

Враховуючи, що за надання позивачем послуг Фермерському господарству «Філенківське» комбайном CASE 8120 ( жниварки зернової CASE 2020 7,6 м., жниварки для збирання соняшника 1040 Маіnеrо 11,1 м., жаткою для збирання кукурудзи Оlimac Drago 12-ти рядкової, міжряддя 70 см) договором про надання послуг № 10 від 01.07.2014 року передбачалася оплата таких послуг, то колегія суддів приходить до висновку про те, що використання сільськогосподарської техніки за вказаним договором спрямоване на отримання прибутку, а тому така техніка використана позивачем у власній господарській діяльності.

Також, факт використання придбаної сільськогосподарської техніки у власній господарській діяльності підтверджується наданими позивачем реєстрами відправки зерна та іншої продукції з поля( т.7 а.с. 88-200).

Наявність у позивача орендованих земельних ділянок, засіяних зерновими культурами підтверджується актом перевірки № 41 від 07.10.2015 року (т.1 а.с.33).

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції, що придбана позивачем сільськогосподарська техніка, а саме: комбайн CASE 8120, жниварка зернова CASE 2020 7,6 м., жниварка для збирання соняшника 1040 Маіnеrо 11,1 м., жатка для збирання кукурудзи Оlimac Drago 12-ти рядкової, міжряддя 70 см. не використовувалася останнім у власній господарській діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, придбані трактори Беларус-892 використовувалися позивачем в межах господарської діяльності на майновому комплексі в с. Березове Чутівського району Полтавської області для обслуговування власного поголів'я ВРХ, що підтверджується копіями облікових листів тракториста-машиніста за квітень-грудень 2014 року (том 1 а.с. 163-173). Наявність у позивача майнового комплексу в с. Березове підтверджується актом перевірки № 41 від 07.10.2015 року, відповідно до якого позивач має зерносклад, корівники (2 шт), телятники (3 шт), приміщення вагової, силосну споруду (2 шт).

Згідно договору оренди корівника від 01.09.2013 року позивачем здано в оренду ФГ «Филенківське» корівники (2шт).

Між тим, у позивача в користуванні перебували телятники (3 шт), приміщення вагової, силосна споруда (2 шт).

Враховуючи, що у позивача в користуванні протягом 2014 року перебувала частина приміщень майнового комплексу в с. Березове, які позивач використовувала у власній господарській діяльності, то колегія суддів вважає необгрунтованими доводи контролюючого органу про не підтвердження позивачем використання придбаних тракторів Беларус-892 у межах господарської діяльності.

Отже, придбана позивачем сільськогосподарська техніка придбавалася з метою використання у власній господарській діяльності, що є підставою для віднесення сум ПДВ по операціям з її отримання до податкового кредиту.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ по господарським операціям з придбання сільськогосподарської техніки у ТОВ «Агроресурс» та ТОВ з іноземними інвестиціями «НовоФарм».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність податкового повідомлення-рішення від 28.10.2015 № в частині визначення Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 388519 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 194259 грн 50 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим повідомленням-рішенням Карлівської ОДПІ від 14.01.2016 № позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 651313,55 грн, у тому числі 521050,84 грн - за основним платежем та 130262,71 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказане податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу про неправомірне завищення позивачем доходу на суму 5807,96 грн та витрат на суму 3059196,96 грн. за 2014 рік.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками податкового органу, виходячи з наступного.

Згідно з пп.164.1.3 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

За приписами п.177.1 - п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

При визначенні загального оподатковуваного доходу платником було занижено валовий дохід сумі 5807,96 грн, а саме: згідно книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці та виписок банку з розрахункового рахунку встановлено: дохід від здійснення підприємницької діяльності за 2014 рік становить 21139466,49 грн (без ПДВ), платником відображено в податковій декларації та додатку 5 до податкової декларації про майновий стан і доходи дохід в сумі 21132496,95 грн, різниця становить 6969,54 грн. А саме: згідно виписок банку на розрахунковий рахунок ФО-П ОСОБА_2 за 2014 рік було повернуто надлишково перераховані кошти постачальникам за ТМЦ в сумі 6969,54 грн, в т.ч. ПДВ - 1161,59 грн, а саме: за червень місяць ТОВ "Молочні ріки-Д" (38199582) згідно платіжного доручення від 26.06.2014 №1085 та згідно листа про повернення грошових коштів №77 від 24.06.2014 на суму 950,00 грн, в т.ч. ПДВ - 158,33 грн; ПСП "Дружба" (30652745) згідні платіжного доручення №580 від 26.06.2014 повернуто надлишково перераховані кошти в сумі 4702,50 грн в т.ч. ПДВ - 783,75 грн, за жовтень 2014 року згідно платіжного доручення №2378 від 24.10.2014 повернуто надлишково перераховані кошти по договору №Мс006-13 від 11.03.2013, ПІІ "Серна" (23393195) на суму 1180,47 грн, в т.ч. ПДВ - 196,74 грн; за грудень 2014 року згідно платіжного доручення №1476 від 10.12.2014 та згідно листа №207 від 11.11.2014 повернуто надлишково перерахованих коштів ТОВ "Агросфера" (31320991) на суму 136,57 грн, в т.ч. ПДВ - 22,76 грн. Всього повернуто коштів на розрахунковий рахунок ФО-П ОСОБА_2 з розрахункових рахунків постачальників на суму 6969,54 грн, в т.ч. ПДВ - 1161,58 грн, без ПДВ - 5807,96 грн.

Відтак, ФО-П ОСОБА_2 при визначенні доходу отриманого протягом 2014 року від провадження господарської діяльності було занижено дохід на суму повернутих коштів в розмірі 5807,96 грн.

Дана сума, як вказує податковий орган, не вплинула на податкове зобов'язання з ПДВ.

Позивачем підтверджено, що нею було занижено валовий дохід в сумі 5807,96 грн, що підтверджується письмовими поясненнями останньої (а.с.127 т.2).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками контролюючого органу про заниження ФО-П ОСОБА_2 загального оподатковуваного доходу на суму 5807,96 грн за 2014 рік.

В акті перевірки №41/17- від 07.10.2015 контролюючий орган вказує про завищення ФО-П ОСОБА_2 витрат, пов'язаних з отриманням доходів у 2014 році щодо придбання силосу на суму 3059196,96 грн по причині безпідставного включення їх до складу витрат додатка 5 до розділу ІІІ податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік. Вказана позиція обґрунтована тим, що згідно акту документальної перевірки ФО-П ОСОБА_2 №67/17- від 04.08.2014 за період перевірки з 01.01.2013 по 31.12.2013 визначено відсутність залишків силосу станом на 31.12.2013.

Згідно додатку 5 до розділу III податкової декларації про майновий стан і доходи у розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності та книги обліку доходів та витрат ФО-П ОСОБА_2 вказано, що понесені витрати по розведенню іншої великої рогатої худоби та буйволів становлять 3463971,70 грн, а саме: 241654,36 грн - вартість придбання товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції; 163120,38 грн - заробітна плата; 3059196,96 грн - інші витрати.

Листом №214 від 29.09.2015 (вх.№2074/6 від 30.09.2015) ФО-П ОСОБА_2 надано розшифровку інших витрат по кожному з видів діяльності, зокрема, по розведенню іншої великої рогатої худоби та буйволів, витрати у сумі 3059196,96 грн віднесені на виготовлення кормів (кормів власного виробництва).

01.01.2013 між ФГ "Филенківське" (постачальник) та ФО-П ОСОБА_2 укладено договір поставки №1/1/2013, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити (передати у власність покупця) сільськогосподарську продукцію силос, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити постачальнику його вартість (том 1 а.с. 238-293).

На підтвердження реальності господарських операцій з придбання силосу позивачем до матеріалів справи надані: - податкові накладні, - видаткові накладні, - товарно-транспортні накладні, - платіжні доручення, - довідки щодо раціону годівлі 1 голови ВРХ, - відомості витрат кормів, - звіти про рух худоби та птиці на фермі, - акти звіряння взаємних розрахунків між ФО-П ОСОБА_2 та ФГ "Филенківське", - бухгалтерські довідки ФО-П ОСОБА_2, - накладні внутрішньогосподарського призначення, - обороти ТМЦ на складах, - банківські виписки.

В 2013 році велика рогата худоба була передана в оренду ФГ "Филенківське" згідно договору оренди худоби №1 від 28.02.2013 та додатку до нього. В січні 2014 року вказана ВРХ (68 голів) була повернута фермерським господарством ФО-П ОСОБА_2, що підтверджується актом прийому-передачі корів по договору оренди худоби № 1 від 28.02.2013 року (а.с.54-56 т. 3)

Тобто, у 2014 році у позивача була в наявності ВРХ, для годування якої позивач використовував силос.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи первинні бухгалтерські документи спростовують висновки відповідача щодо завищення ФО-П ОСОБА_2 витрат, безпосередньо пов'язаних із отриманням доходів у 2014 році щодо придбання кормів на суму 3059196,96 грн по причині безпідставного включення сум на їх придбання до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік та додатку 5 розділу ІІІ податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ФО-П ОСОБА_2 щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Карлівської ОДПІ від 14.01.2016 № в частині збільшення Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб на суму 650 079,35 грн. (в тому числі за основним платежем - 520 063,48 грн. та за штрафними санкціями - 130 015,87 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні апеляційної скарги Карлівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області судовий збір сплачено не було при цьому було заявлено клопотання щодо відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 року відстрочено Карлівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року по справі № 816/466/16 до ухвалення апеляційним судом рішення у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 14.01.2016 № в частині збільшення Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб на суму 650 079,35 грн. (в тому числі за основним платежем - 520 063,48 грн. та за штрафними санкціями - 130 015,87 грн.).

Реалізація таких рішень податкового органу може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження таких рішень спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Виходячи із практики Європейського Суду з прав людини (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України"), вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Тобто, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача -суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

При цьому, майновими вимогами є будь-які вимоги суб'єктів права, що пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошами (грошовими коштами).

Отже, предмет даної справи носить майновий характер.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі - Закон № 3674-VI).

Згідно з приписами пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позов поданий 07.04.2016 року.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою-підприємцем позову майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1378 гривень.

Враховуючи, що судом першої інстанції оскаржуваною постановою скасовано податкове повідомлення-рішення Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 14.01.2016 № у сумі 650 079,35 грн, то для обрахування ставки судового збору необхідно виходити з суми-650 079,35 грн.

1 відсоток від 650 079,35 грн дорівнює 6500,80 грн.

При поданні апеляційної скарги апелянту необхідно було сплатити 7150,88 грн (6500,80 *110%).

Оскільки, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2016 року прийнято рішення про залишення без змін постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 р. в оскаржуваній частині, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області судового збору у розмірі 7150,88 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, через невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.10.2015 р. № в частині визначення Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 388519 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 194259 грн 50 коп. з прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення даної частини позову.

В іншій частині постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року по справі № 816/466/16 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016р. по справі № 816/466/16 скасувати в частині відмови в задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.10.2015 р. № в частині визначення Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 388519 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 194259 грн 50 коп. та прийняти в цій частині нову постанову, якою дану частину позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 28.10.2015 р. № в частині визначення Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 388519 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 194259 грн 50 коп.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року по справі № 816/466/16 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (39500, м. Карлівка, вул. Леніна, 97, ) судовий збір у розмірі 7150 (сім тисяч сто п"ятдесят) грн 88 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України - утримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Шевцова Н.В.
Повний текст постанови виготовлений 01.08.2016 р.