Справа № 756/6312/16-а
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 756/6312/16-а
Провадження № 2-а/760/963/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року, 12 годин 55 хвилин, м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бородатої Наталії Олександрівни, третя особа: Департамент патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, прийняв таку постанову.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

17.05.2016 позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії інспектора 6 роти 1 батальйону УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бородатої Н. О. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ПС 2 № 317216 від 10.05.2016.

У ході розгляду справи суд за клопотанням представника Департаменту патрульної поліції залучив зазначений Департамент до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2016 справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бородатої Н. О., третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 756/6312/16-а (№ 2-а/756/254/16) була передана на розгляд до Солом'янського районного суду м. Києва.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 10.05.2016 близько 14 год. 20 хв. виїхав на транспортному засобі «Lend Rover», держаний номер НОМЕР_1, з підземного паркінгу ТРЦ «Гулівер», який знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Спортивна,1-А.

Позивач зазначив, що виїзд з підземного паркінгу розташований таким чином, що можливо або здійснити лівий поворот і виїхати на вул. Еспланадну, або здійснити поворот праворуч і виїхати на вул. Басейну.

У зв'язку з цим він здійснив поворот праворуч і виїхав на вул. Басейну в напрямку руху до бульвару Лесі України. Праворуч, в першій полосі руху транспортних засобів стояли припарковані автомобілі, а ліворуч, в другій полосі - щільно та повільно рухався автотранспорт.

З метою перестроїтися з першої смуги руху транспортних засобів в другу смугу, він включив лівий поворот, однак дистанція між автомобілями не дозволяла безпечно здійснити такий маневр та самі учасники дорожнього руху на дорозі не давали можливості здійснити рух транспортного засобу.

Враховуючи вищезазначені обставини, з метою здійснення свого маневру, він вирішив зачекати доки ввімкнеться червоне світло світлофора, який регулює рух на перехресті вул. Еспланадної та вул. Басейної.

Крім цього, оскільки позаду його автомобіля з паркінгу виїжджало ще декілька транспортних засобів, які перекрили прохід пішоходам по тротуарам та подавали звукові сигнали про усунення перешкод у здійсненні руху, він включив аварійну світлову сигналізацію, щоб повідомити оточуючих осіб про неможливість здійснювати рух вперед, не створюючи при цьому аварійної ситуації.

Через деякий, після того як загорівся червоний колір та проїхали всі автомобілі, він перестроївся з першої смуги руху транспортних засобів в другу, проте не проїхавши п'яти метрів був зупинений інспектором, який повідомив про вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки він здійснення зупинку впродовж дії знаку «Зупинка заборонена».

Позивач зауважив, що намагався пояснити відповідачу, що вимушений був здійснити таку зупинку через неможливість перестроїтися з першої полоси руху транспортних засобів в другу, однак інспектор Бородата Н. О. відмовилася слухати його доводи та винесла оскаржувану постанову.

ОСОБА_1 стверджував, що дії відповідача є протиправними, а постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС 2 № 317216 від 10.05.2016 незаконна, оскільки під час розгляду справи не було повно з'ясовано всі обставини справи, твердження інспектора Бородатої Н. О. не підтверджуються жодними доказами та є виключно її припущенням. Крім цього, під час розгляду справи його позбавили права на юридичну допомогу.

Враховуючи вищезазначені обставини в сукупності просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив (а.с. 44).

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак надіслав заперечення у яких просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що позивач обґрунтовано був притягнутий до адміністративної відповідальності. На підставі вищезазначеного, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 128 КАС у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З урахуванням вимог частини четвертої статті 128 КАС, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

10.05.2016 інспектор 6 роти 1 батальйону УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бородата Н. О. винесла постанову серії ПС 2 № 317216, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини першої статті 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с. 4).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС «у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку».

Відповідно до положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд встановив, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 317216 від 10.05.2016 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки рухаючись по вул. Басейній, 13 в м. Києві здійснив зупинку в другому ряду, чим порушив пункт 15.4 ПДР.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з статтею 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною третьою статті 122 КУпАП та частиною першою статті 126 КУпАП, покладено на органи внутрішніх справ (національну поліцію). Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснений правомочним органом.

Відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім цього, відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі-Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4).

Відповідно пункту 1 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до положень статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що належними доказами можуть бути також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частина друга статті 71 КАС встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідач жодних доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП, і які б спростовували твердження позивача, суду не надав.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлює, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв'язку з цим суд констатує, що з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення випливає, що відповідачем при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про адміністративне правопорушення, не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався ОСОБА_1, а тому його дії та рішення є протиправними.

Суд не враховує доводи представника третьої особи, зазначені в запереченнях на адміністративний позов в цій справі, що позивач не надав ніяких доказів для підтвердження факту вимушеної зупинки, оскільки розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів.

Позивач у судовому засіданні довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте відповідач у судове засідання не з'явився та будь-якого доказу щодо правомірності своїх дій та рішення суду не надав.

Таким чином, відповідач своїм правом на реалізацію принципу змагальності у цій справі не скористався, а тому вищезазначені обставини свідчать, що відповідач не заперечує проти адміністративного позову.

Крім цього, суд не враховує твердження представника третьої особи, що факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не потрібно доказувати, у зв'язку з тим, що позивач визнає здійснення зупинки в місцях, де це заборонено, оскільки підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є не лише наявність об'єктивної сторони, але і сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

На думку суду, вищезазначені обставини свідчать про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КУпАП.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд констатує, що відповідач не довів правомірність оскарженої постанови.

Таким чином, доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, зокрема, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, яке визначене постановою у справі про адміністративне правопорушення від 10.05.2016.

Склад правопорушення, ознаки якого конкретно передбачені відповідною нормою права, є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

Аналіз наведених обставин та вимог закону підводить суд до висновку про те, що дії інспектора є протиправними, а оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 9, 122, 126, 222, 251, 268, 280, 283, 287- 289 КУпАП, 2, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 171-2, 254 КАС, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бородатої Наталії Олександрівни, третя особа: Департамент патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бородатої Наталії Олександрівни при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 317216 від 10 травня 2016 року відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 КУпАП.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 317216 від 10 травня 2016 року відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л. В. Шевченко