Справа № 806/940/16
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року м.Житомир справа № 806/940/16

категорія 8

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: представників позивача та відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання розглянути скаргу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання розглянути скаргу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що ним була 14.03.2016 було подано до відповідача скаргу щодо вимоги Малинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області від 24.02.2016 №Ф-123-17 про сплату боргу ( недоїмки) в сумі 7908,21 грн. Головне управління ДФС у Житомирській області рішенням від 14.04.2016 подану скаргу було залишено без розгляду з мотивацією пропущеного строку звернення. Позивач вважає, що відповідачем при винесенні спірного рішення не було дотримано вимог законодавства, а тому просить визнати його протиправним і скасувати та зобов'язати розглянути скаргу.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи Малинською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області було виставлено вимогу від 24.02.2016 №Ф-123-17 про сплату ОСОБА_1 боргу ( недоїмки) в сумі 7908,21 грн.

Не погоджуючись із вказаною вимогою позивачем 14.03.2016 було подано до Головного управління Міндоходів у Житомирській області скаргу на вимогу від 24.02.2016 №Ф-123-17.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 14.04.2016 подану скаргу ОСОБА_1 було залишено без розгляду з мотивацією пропущеного строку звернення.

У ході судового розгляду справи було встановлено, що вимогу від 24.02.2016 №Ф-123-17 ОСОБА_1 було отримано 03.03.2016, тобто останнім днем строку оскарження вимоги є неділя 13.03.2016.

Відповідно до норм ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Розгляд контролюючим органом скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування регулюється Порядком розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015, № 1124 ( надалі Порядок).

Цей Порядок визначає процедуру подання та розгляду контролюючим органом скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - вимога) та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами десятою, одинадцятою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон); скарг банків на рішення про накладення фінансових санкцій, передбачених частиною дванадцятою зазначеної статті.

Пунктом 1 Розліду II Порядку визначено, що у разі якщо скаржник вважає, що контролюючий орган у районі, місті (крім міста Києва), районі у місті, об'єднаний чи спеціалізований неправильно визначив суму недоїмки або прийняв рішення про накладення штрафу та нарахування пені, що суперечить законодавству про загальнообов'язкове державне соціальне страхування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, він має право оскаржити таке рішення у відповідному головному управлінні ДФС в області, місті Києві.

Відповідно до приписів п.3 II Розділу Порядку первинна скарга повинна бути подана до відповідного головного управління ДФС в області, місті Києві протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги або рішення територіальних контролюючих органів про нарахування пені та накладення штрафу.

Представник відповідача у ході судового розгляду зазначив, що на його думку позивач безпідставно посилається на норми Податкового кодексу України, оскільки порядок подання та розгляду його скарги регулюється Положенням, а воно не містить жодного розяснення щодо строків подання скарги.

Суд не приймає до уваги таку позицію відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами.

Суд зазначає, що Порядок, який визначає процедуру подання та розгляду контролюючим органом скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є підзаконним нормативно-правовим актом та у ньому детально не врегульовано питання щодо строків подання скарги, тому суд вважає за необхідне у цьому випадку керуватися нормами Податкового кодексу та Європейська конвенція про обчислення строків (ETS-076) від 16 травня 1972 року, які мають вищу юридичну силу.

Відповідно до ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку ( п.56.1).

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2).

У разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем (п.56.13).

Слід також вказати, що Європейська конвенція про обчислення строків (ETS-076) від 16 травня 1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 вказує, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін "diesadquem" означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що оскільки останній день строку подання скарги на вимогу припадав на неділю 13.03.2016, то останнім днем строку подання скарги вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем, тобто у даному випадку 14.03.2016.

З огляду на обставини справи та зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що відповідач залишаючи скаргу позивача без розгляду діяв з порушенням вимог чинного законодавства, а тому прийняте рішення від 14 квітня 2016 року про залишення скарги без розгляду слід скасувати та для повного належного захисту порушеного права позивача вважає за необхідне зобовязати відповідача розглянути скаргу ОСОБА_1 на вимогу про сплату боргу №Ф-123-17 від 24 лютого 2016 року.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 14 квітня 2016 року про залишення скарги без розгляду та скасувати його.

Зобовязати Головне управління ДФС у Житомирській області розглянути скаргу ОСОБА_1 на вимогу про сплату боргу №Ф-123-17 від 24 лютого 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1102, 40 грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 04 серпня 2016 р.