Справа № 815/3840/16
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/3840/16

Справа № 815/3840/16

У Х В А Л А

04 серпня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви Головного управління Держпраці в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні індустрії плюс» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні індустрії плюс» шляхом зупинення виконання робіт.

До адміністративного позову позивачем додано клопотання про відстрочення оплати судового збору, яке обґрунтовано невідкладністю звернення до суду із даними вимогами та труднощами у виділенні коштів для сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути документи про рівень доходу позивача; документи про заборгованість перед іншими особами, наприклад, за комунальні послуги; документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження тощо.

З урахуванням вищезазначених правових норм, умовою зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат є незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони, незалежно від того, чи є сторона фізичною особою чи юридичною. При цьому суд позбавлений можливості надати оцінку майновому стану позивача, оскільки останнім в обґрунтування клопотання не наданого жодного доказу.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду позов. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд зазначає, що подання адміністративного позову суб’єктом владних повноважень не є безумовною підставою для звільнення його від сплати (чи відстрочення) судового збору у зв’язку з відсутністю коштів, оскільки ст.5 Закону України «Про судовий збір» чітко встановлює пільги щодо сплати судового збору. В той же час, звільнення (чи відстрочення) від сплати судового збору є правом суду, а не обов’язком.

При цьому в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 р. № 2 зазначено, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, необґрунтоване звільнення (відстречення) від сплати судового збору утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб’єктів звернення до суду за захистом, тоді як відповідно до п.3 ч.1 ст.7 КАС України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність встановлених законом підстав для відстрочення позивачу сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 88, 106 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Головного управління Держпраці в Одеській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя _____________________ І.В. Завальнюк