Справа № 813/1073/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року справа № 813/1073/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Єдинак Г.Б.

за участі представника:

від відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Львівській області у якому просить:

1) визнати протиправним і скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області № 14-к від 25.02.2016 року «Щодо звільнення з роботи в звязку зі скороченням штатної чисельності працівників», яким звільнено з посади провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області;

2) поновити на посаді провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області та допустити до негайного виконання судового рішення ;

3) стягнути з Державної екологічної інспекції у Львівській області середню заробітну плату за час вимушеного прогулу та в цій частині допустити негайне виконання судового рішення.

Ухвалою від 20.04.2016 року відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом В.о. начальника Держекоінспекції у Львівській області № 14-к від 25.02.2016 позивача звільнено із займаної посади провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області з 29.02.2016 року відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає наказ про його звільнення незаконним та безпідставним. Вказує на те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу не було досліджено і проаналізовано продуктивності праці кваліфікації працівників, які залишилися на посадах та працівників, які підпадали майбутньому скороченню. Жодного документа, крім пропозицій начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області ОСОБА_3, та інформації про дисциплінарні стягнення завідуючого сектором по роботі з персоналом ОСОБА_4, яким би було детально розписано про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які б свідчать про право одного працівника на залишення на роботі перед іншим, відповідачем не складалося. Зазначає, що комісією з питань скорочення штатної чисельності не було взято до уваги постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2015 року у справі № 813/3049/15, якою визнано протиправним і скасовано накази Державної екологічної інспекції у Львівській області від 12.03.2015 року 36-к та № 63-к від 27.05.2015 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності. Вказана постанова оскаржена відповідачем в апеляційному порядку справа перебуває на розгляді в Львівському апеляційному адміністративному суді. Крім того, вказує, що відповідачем не було оцінено при прийнятті оскаржуваного наказу, що застосовані дисциплінарні стягнення скасовані судовим рішення, яке хоч на даний час і не набрало законної сили. На погляд позивача, висновки комісії з питань скорочення штатної чисельності щодо беззаперечної наявності у позивача дисциплінарних стягнень були передчасними.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві. Просив позоа задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, свою позицію виклав в письмових запереченнях суть яких полягає в наступному. Керівником Держекоінспекції при прийнятті оспорюваного наказу від 25.02.2016 року №15-к «Щодо звільнення з роботи в звязку зі скороченням штатної чисельності працівників», діяв у межах своєї компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про державну службу», наказів вищестоящих органів державної влади. На виконання Постанови КМУ від 05.04.2014 року № 85 «Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів» (із змінами, внесеними постановою КМУ від 21.10.2015 року № 840) Державна екологічна інспекція наказом від 16.11.2015 року № 121 «Про затвердження граничної чисельності територіальних органів Держекоінспекції України» п.2 вказаного вище наказу № 121 зобовязано керівників тер органів ДЕІ в термін до 23 листопада 2015 року подати до ДЕІ України для погодження та затвердження структури та штатні розписи на 2015 рік, п.4 наказу № 121 визнано таким, що втратив чинність наказ Держекоінспекції України від 13.01.2015 року № 1 «Про затвердження штатної чисельності територіальних органів Держекоінспекції». Зокрема наказом від 13.01.2015 року № 1 було затверджено структуру та штатний розпис у Держекоінспекції у Львівській області у кількості 145 штатних посад, водночас затвердженою структурою та штатним розписом на 2016 рік у ДЕІ у Львівській області передбачалось 115 штатних посад. ОСОБА_5 ДЕІ України, листом від 23.12.2015 року № 6-8-1832 керівникам територіальних органів Держекоінспекції були скеровані погоджені структури інспекцій для введення в дію в грудні 2015 року. Таким чином у відділі позивача (відділ екологічного та радіологічного контролю на митній території Держекоінспекції у Львівській області) на 2015 рік було затверджено згідно (структури) штатного розпису чисельність працівників 46 на 2016 рік було затверджено згідно (структури) штатного розпису чисельність працівників 35 . Вказують, що позивач про наступне вивільнення з посади був належним чином попереджений. Позивачу була запропонована посада головного спеціаліста відділу організаційно аналітичного, документального, матеріально технічного забезпечення і взаємодії з громадськістю та ЗМІ Держекоінспекції, однак від запропонованої посади позивач відмовився, про що свідчить підпис на додатковому повідомленні. Вказують, що постанова Львівського окружного адміністративного суду набрала законної сили, лише 18.04.2016 року відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 876/675/16, якою зокрема позовну вимогу позивача про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 12.03.2015 року № 36-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани позивачу залишено без розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав наведених у запереченні на адміністративний позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 на посаді провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Державної екологічної інспекції у Львівській області працював з 01.01.2012 року , що підтверджується записом № 18 у трудовій книжці БТ-ІІ № 7139598.

28 грудня 2015 року Державною екологічною інспекцією у Львівській області прийнято наказ № 170-к «Про попередження працівників Державної екологічної інспекції у Львівській області про заплановане скорочення штатної чисельності», відповідно до наказу Держекоінспекції у Львівській області від 28.12.2015 року № 169-К «Про введення в дію структури та штатного розпису», яким працівників Державної екологічної інспекції у Львівській області, в тому числі і ОСОБА_2, попереджено про заплановане скорочення штатної чисельності відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.(а.с.85).

Позивача про заплановане скорочення штатної чисельності було попереджено під підпис 28.12.2015р., що підтверджується попередженням № 17 від 28.12.2015р. (а.с.14).

25 лютого 2016р. відповідачем прийнято наказ № 14-к про звільнення з роботи в звязку зі скороченням штатної чисельності працівників провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області ОСОБА_2, з займаної посади 29.02.2016 року у звязку із скороченням штатної чисельності працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. (а.с. 13).

Суд, вирішуючи спір по суті, виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Вказана вище норма передбачає два вихідних критерії, виходячи з яких роботодавець приймає рішення про те, який з працівників має переважне право на залишення на роботі: кваліфікація та продуктивність праці.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 Про практику розгляду трудових спорів (з наступними змінами та доповненнями), при розгляді трудових спорів, пов'язаних із звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

В усіх випадках звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою III-А КЗпП України.

Судом встановлено, що за результатами роботи Комісії з питань скорочення штатної чисельності, оформленої протоколом №1 від 15.02.2016 року, начальнику відділу екологічної та радіологічного контролю на митній території Львівської області ОСОБА_3 запропоновано підготувати пропозиції щодо звільнення працівників підпорядкованих підрозділів у звязку з скороченням штатної чисельності з відповідним обґрунтуванням. (а.с.94)

Відповідно начальником відділу екологічної та радіологічного контролю на митній території Львівської області ОСОБА_3 було підготовлено службову записку щодо списку кандидатур на звільнення 10 осіб, в тому числі і позивача. Як випливає зі змісту даної службової записки, підставою для звільнення зазначалась наявність застосованих заходів дисциплінарного впливу у вигляді догани та нижча кваліфікація. (а.с.49).

Як вбачається із протоколу № 2 засідання Комісії з питань скорочення штатної чисельності від 23.02.2016 року, комісією при прийнятті рішення щодо залишення на роботі або звільнення працівників враховано лише наявність не знятих дисциплінарних стягнень у вигляді догани у працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, не зважаючи на той факт, що завідувачем юридичного сектору ОСОБА_1, було наголошено членам комісії, що при прийнятті рішення щодо залишення на роботі або звільнення працівників слід врахувати визначені критерії та переваги, зокрема: рівень кваліфікації, тривалість стажу, дисциплінарні стягнення, наявність заохочень, а також соціальні критерії передбачені законодавством.

Водночас, факт врахування при прийнятті рішення щодо залишення на роботі або звільнені працівників визначених критеріїв та переваг, як от рівня кваліфікації, тривалості стажу, наявності заохочень, а також соціальних критеріїв, передбачених законодавством, в протоколі № 2 від 23.02.2016 року не відображений.

В судовому засіданні було заслухано показання свідка ОСОБА_3, - начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області. Свідок пояснив, що при звільненні позивача з роботи було взято лише кількість доган, у нього було найбільше. Жодних порівняльних аналізів, дослідження кваліфікації позивача не було взято до уваги.

Згідно службової записки ОСОБА_4 від 23.02.2016 року стосовно працівників відділу до яких застосовано заходи дисциплінарного витягу у вигляді догани вбачається, що до ОСОБА_2, було застосовано догану згідно наказу № 63-К від 27.05.2015 року.

Вказана догана була оскаржена позивачем в судовому порядку. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2015 року у справі № 813/3049/15 було визнано протиправним і скасовано наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області від 12.03.2015 року № 36-к Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині оголошення догани ОСОБА_2, визнано протиправним і скасовано наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області від 27.05.2015 року № 63-к Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності. Дана постанова на момент винесення наказу про звільнення позивача з роботи від 25.02.2016 року № 14-к., не набрала законної сили.

Відповідачем було відомо про постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2015 року у справі № 813/3049/15, однак не було враховано при винесенні наказу від 25.02.2016 року № 14-к.

Крім того, слід вказати, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2016 року апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області задоволено частково. Скасовано частково постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2015 року по справі № 813/3049/15 за позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів. Позовну вимогу про визнання протиправним та скасування наказу Державної екологічної інспекції у Львівській області від 12.03.2015 року № 36-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині, оголошення догани ОСОБА_2 залишено без розгляду. В решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2015 року у справі № 813/3049/15 залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що оцінюючи продуктивність праці працівників, при вирішенні питання про переважне право на залишенні на роботі відповідач брав до уваги виключно один критерій, а саме дисциплінарні стягнення. Інші критерії відповідачем не було враховано, а саме: рівень кваліфікації, тривалість стажу, наявність заохочень, а також соціальні критерії передбачені законодавством.

Відносно того, яким чином порівнювалася продуктивність праці протоколи засідання кадрової комісії з питань скорочення штату не містять жодної інформації. Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом приготування довідки у довільній формі про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі. Тобто, ці обставини повинен був з'ясовувати сам суб'єкт владних повноважень, приймаючи відповідне рішення. Дані обставини не досліджувалися і не відображені в протоколах засідання кадрової комісії.

Як підтверджується матеріалами справи позивач має безперервний стаж роботи в органах системи охорони навколишнього середовища з 1996 року, наявність середньо - спеціальної та вищої освіти (диплом серії НТ-1 № 117660 від 28.06.1990 року, диплом серії КГ № 000497 від 21.01.1994 року) наявність відомостей про проходження навчання з підвищення навчання з підвищення кваліфікації (посвідчення № 5/01-35 від 30.04.2004 року, № 35/06 від 02.10.2015 року). Крім того, позивач неодноразово був нагороджений грамотами за сумлінну працю в органах системи охорони навколишнього природного середовища. Копії грамот знаходяться в матеріалах справи (а.с.30-33).

Відтак, відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу від 25.02.2016 року № 14-к Про звільнення з роботи в звязку зі скороченням штатної чисельності працівників не було дотримано вимог ст. 42 КЗпП України.

Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини 2 ст. 40 КЗпП України, частини 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При досліджені судом справи з метою перевірки законності процедури звільнення позивача, встановлено, що позивача про заплановане скорочення штатної чисельності було попереджено під підпис 28.12.2015р., що підтверджується попередженням № 17 від 28.12.2015р.

А лише, 25.02.2016 року позивачу на виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України було запропоновано лише одну посаду, а саме: головного спеціаліста відділу організаційно аналітичного, документального, матеріально технічного забезпечення і взаємодії з громад кістю та ЗМІ.

Судом встановлено, що позивач від запропонованої посади відмовився, що підтверджується його підписом у повідомленні від 25.02.2016 року у графі від пропозицій відмовився.

Отже, позивачу запропоновано лише одну вакантну посаду головного спеціаліста відділу організаційно аналітичного, документального, матеріально технічного забезпечення і взаємодії з громад кістю та ЗМІ, при цьому відповідачем не запропоновано ОСОБА_2, жодної іншої вакантної посади, що були в інспекції та на зайняття яких міг претендувати позивач.

Суд не приймає до уваги та вважає необґрунтованими доводи відповідача, що позивачу було запропоновано посаду та від якої позивач відмовився, оскільки відповідач одночасно із попередженням про звільнення позивача, повинен був та міг запропонувати позивачу іншу посаду за цією ж трудовою функцією (спеціальність, кваліфікація, виконувані обов'язки).

При цьому, суд наголошує, що в силу ст. 49-2 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен запропонувати працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

Тобто, саме на момент попередження позивача (28.12.2015 року), про звільнення із роботи згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, а не на момент звільнення, як це було зроблено відповідачем у додатковому повідомленні від 25.02.2016 року.

Отже, суд вважає, що за таких обставин позивач був звільнений з посади без дотриманням вимог статей 40 та 49-2 КЗпП України.

Пункт 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду трудових спорів" містить роз'яснення, що працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Державної екологічної інспекції у Львівській області № 14-К від 25.02.2016 року, а також поновлення ОСОБА_2 на посаді провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області, визнаються судом правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Як встановлено судом, тривалість вимушеного прогулу позивача склала 102 робочих днів (з 01.03.2016 року день після звільнення позивача) по день ухвалення рішення у справі (28.07.2016 року).

Згідно довідки Державної екологічної інспекції у Львівській області № 10-2674 від 07.06.2016 року розмір середньоденного заробітку позивача становить 160, 23 грн., відтак, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.03.2016 року по 28.07.2016 року складає 16343, 46 грн. (102 робочі дні х 160,23 = 16343, 46 грн.). Тому, саме ця сума підлягає стягненню з Державної екологічної інспекції у Львівській області на користь ОСОБА_2

Відповідно до ст. 256 КАС України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання постанови в частині виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць та поновлення позивача на роботі.

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.94 КАС України, оскільки судові витрати у формі судового збору позивачем у справі не були понесені, а тому не підлягають стягненню на його користь.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області від 25 лютого 2016 року № 14-к «Щодо звільнення з роботи в звязку зі скороченням штатної чисельності працівників»

Поновити ОСОБА_2 на посаді провідного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Львівської області державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області з 01 березня 2016 року.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Львівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 16343 (шістнадцять тисяч триста сорок три) гривні 46 коп., з врахуванням податків, зборів та обовязкових платежів.

Постанову в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 2083, 02 грн., (дві тисячі вісімдесят три гривні, 02 коп.) з врахуванням податків, зборів та обовязкових платежів звернути до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя (підпис) Кухар Н.А.

З оригіналом згідно.

Постанова станом на день виготовлення даної копії законної сили не набрала.

Помічник судді Опришко П.З.

Повний текст постанови виготовлено 02.08.2016 року.