Справа № 2а/2470/1355/11
Суддя: Огородник Анатолій Петрович
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 листопада 2011 р. м. Чернівці Справа № 2а/2470/1355/11

15 год. 45 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Огородника А.П. при секретарі судового засідання Григорійчуку Я.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника третьої особи: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Гравітон" до Управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправними дій.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи:

ВАТ "Гравітон" звернулось до адміністративного суду із адміністративним позовом про визнання незаконними дій УПФ України в Кіцманському районі щодо призначення пенсії гр.ОСОБА_5 у відповідності до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-ХІІ (далі - Закон №1788).

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що гр.ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з позивачем в період з 01.05.1976 по 05.02.1996р. та працював на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який дає право на призначення пільгової пенсії.

Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 станом на 01.01.1992р. (дату введення в дію Закону №1788) вже мав повний стаж, що давав право на пенсію на пільгових умовах, призначення пенсії повинно було відбуватися на підставі ст.100, а не відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону №1788.

Таким чином, оскільки відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону №1788, а не ст.100 даного закону, то позивач не є платником зазначених витрат.

Відповідач адміністративний позов не визнав, надав письмові заперечення на позовну заяву, яке обгрунтував тим, що одним із основних документів для призначення пільгової пенсії є "Довідка, що підтверджує факт роботи на підприємстві із зазначенням періоду роботи, посади та інших відомостей". Дана довідка видається підприємством, на якому працював громадянин, і підтверджує пільговий стаж, посаду, з посиланням на норми закону. У пільговій довідці ОСОБА_5 зазначається період роботи з 01.05.1976р. по 05.02.1996р., з посиланням на чинне законодавство.

По ст.100 Закону №1788 особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії призначаються в розмірах, передбачених цим Законом, відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. Для призначення пенсії по ст.100 даного закону підприємства, установи, організації подають пільгові довідки до дати набрання чинності Законом №1788, тобто до 01.04.1992р. Якщо пільговий стаж охоплює період після 01.04.1992р., пільгова пенсія призначається згідно зі ст.13 Закону №1788.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача адміністративний позов не визнали, заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, зазначені в запереченнях до позовної заяви.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 адміністративний позов не визнав.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін у справі, суд,-

встановив:

На основі наказу Держоборонпрома УРСР №21 від 14.01.1992р. завод "Гравітон" з 15.02.1992р. перетворено в ВО "Гравітон", а на основі наказу Фонду Державного майна України №11-АТ від 28.02.1997р. ВО "Гравітон" перетворено у ВАТ "Гравітон".

В період з 01.05.1976 по 05.02.1996р. гр.ОСОБА_5 працював на ВАТ "Гравітон" на посаді шліфувальника, яка підлягає пільговому забезпеченню згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який дає право на призначення пільгової пенсії.

Управлінням пенсійного фонду України в Кіцманському районі, на підставі підтверджуючих документів, призначено ОСОБА_5 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що слід відмовити у задоволені позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону №1058, який набрав чинності з 01.01.2004 р., збережено порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, що діяв до набрання чинності цим законом.

Таким чином, відшкодуванню у розмірі 100 відсотків, відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" ст. 13 Закону України №1788.

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону №1788 працівники, які зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців - на зазначених роботах.

Стаття 100 Закону №1788 передбачає порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до набрання чинності цим Законом. Згідно вказаної статті особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці і мають повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12.08.1993 № 637, у разі, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, які визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу надаються уточнюючі довідки підприємств та організацій або їхніх правонаступників.

У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

В матеріалах справи міститься довідка від 07.02.1996р. №09-10/3, видана позивачем, та яка підтверджує той факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно працював на ВАТ "Гравітон" на посаді шліфувальника, зайнятого шліфуванням виробів сухим способом, з 01.05.1976р. по 05.02.1996р.

Також у вказаній довідці міститься інформація, про те, що дана професія підлягає пільговому пенсійному забезпеченню згідно Списку №2, розділ XIV "Металообробка", підрозділ 7 "Покриття металу гарячим способом", пункт 215070а-19630, що також визначено по результатам атестації робочих місць, проведеною на підприємстві. Атестація робочих місць проведена на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №422 від 01.08.1992р.

Як випливає з аналізу вказаної довідки, позивачем професія шліфувальника, на якій працював ОСОБА_5, віднесена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. №162.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, на підставі довідки позивача від 07.02.1996р., а також копії трудової книжки ОСОБА_5, акту зустрічної перевірки факту роботи для обчислення пенсії, інших уточнюючих документів, правомірно призначена пільгова пенсія гр.ОСОБА_5 на підставі п."б" ст.13 Закону №1788.

Суд не погоджується з твердженням позивача, що у зв'язку із тим, що повний стаж на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці ОСОБА_5 набув до набрання чинності Законом №1788, тобто до 01.01.1992р., УПФУ у Кіцманському районі було зобов'язане призначити йому пільгову пенсію відповідно до ст.100 Закону №1788.

Відповідно до Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005р. №383 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.12.2005р. за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. Пункт 8 даного Порядку передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список N 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список N 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173.

До набрання чинності Законом №1788 пенсійне забезпечення осіб здійснювалось відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.72р. При цьому вимоги щодо атестації робочих місць за умовами праці згідно з раніше діючим законодавством були відсутні. Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92р. №442. Тобто, для призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону №1788 (до 01.01.92 р.) на підставі ст.100, наявності атестації робочих місць не вимагається.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до 01.01.92 р. і після цієї дати не працювала на цих роботах.

А отже, враховуючи вищезазначене, особі, яка до і після 01.01.92р. працювала на роботах, передбачених Списком №2, і на підприємстві проведена атестація робочих місць, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України №1788.

Аналогічна позиція також викладена в листах Пенсійного фонду України від 21.05.2003 р. №04/3846 "Щодо відшкодування підприємствами фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та від 13.09.2007 р. №14741/03-2.

Як встановлено судом, згідно довідки позивача від 07.02.1996р. ОСОБА_5 працював на підприємстві з 05.02.1976р. по 05.02.1996р., тобто до і після набрання чинності Законом №1788. При визначенні права ОСОБА_5 на пільгову пенсію, позивач застосовував Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994р. Професія ОСОБА_5 - шліфувальник віднесена до Списку №2 по результатах атестації робочих місць, проведеної на підприємстві на основі постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.92р. №442.

Таким чином, відповідач при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_5 на підставі п."б" ст.13 Закону №1788 діяв правомірно, в межах, на підставі та в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Суд вважає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень діяв саме відповідно до вказаних принципів і вимог.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано достатніх доказів обгрунтування своїх позовних вимог, а відповідачем доведено правомірність та законність прийняття оскаржуваного наказу та проведення документальної позапланової виїзної перевірки, а тому у задоволені адміністративного позову слід відмовити.

Згідно ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Зважаючи на відсутність документально підтверджених витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відсутністю клопотань з цього питання, судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-72, 76,79, 86, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,-

постановив:

1. У задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до частини першої статті 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Відповідно до статті 186 КАС України Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова складена у повному обсязі 22 листопада 2011 р.

Суддя А.П.Огородник