Справа № 826/10447/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

19 липня 2016 року м. Київ № 826/10447/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В.І., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Міністерства екології та природних ресурсів України, Державного підприємства "Науково-виробниче природоохоронне об'єднання"
про зобов'язати вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зобов'язання правонаступника Міністерство екології та природних ресурсів України, що утворилось внаслідок поділу Міністерства охорони навколишнього природного серодовища України нести субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, що припинилась, визнати Міністерство екології та природних ресурсів України правонаступником Міністерства охорони навколишнього природного серодовища України; зобов'язання Державне підприємство "Науково-виробниче природоохоронне об'єднання" при Міністерстві екології та природних ресурсів України відшкодувати позивачу допомогу по вагітності та пологах за лікарняним листом у розмірі 56 391, 30 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється компетенція адміністративних судів.

Пунктом 15 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим та органах місцевого самоврядування.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України "Про державну службу".

Згідно з вимогами ст. 9 цього Закону, правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією та спеціальними законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну службу" державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.02.2013 №К/9991/57176/11 зазначено, що діяльність керівника державної установи не є публічною службою, а акт центрального органу виконавчої влади, щодо прийняття на роботу, а також укладення контракту з підпорядкованою установою, стосовно трудових відносин не є публічно-правовим актом суб'єкта владних повноважень і не може оскаржуватися за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2007 у справі №5/149, від 12.10.2007 та у справі №02-4-5/335, та у справі №826/16943/13-а.

З позовної заяви вбачається, що позивачку було звільнено з посади директора державного підприємства "Науково-виробниче природоохоронне об'єднання", проте рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.01.2011 поновлено на посаді директора, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 22.11.2011 рішення суду першої інстанції залишено без змін. Справа розглядалась в порядку цивільного судочинства.

Предметом вирішення даного спору є правовідносини, що виникли між сторонами з приводу виплат допомоги по вагітності та пологах державним підприємством "Науково-виробниче природоохоронне об'єднання" не пов'язані з проходженням публічної служби та не належать до публічно-правових спорів.

Враховуючии вище наведене справу № 826/10447/16 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Щодо вимог позивача про зобов'язання правонаступника Міністерство екології та природних ресурсів України нести субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, що припинилась, суд також відмовляє у відкритті провадження з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

З позовної заяви вбачається, що про визнання Міністерство екології та природних ресурсів України правонаступником Міністерства охорони навколишнього природного серодовища України в порядку статті 378 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 378 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Зазначена вимога не підсудна Окружному адміністративному суду міста Києва, а повина розглядатися місцевим загальним судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Наведена правова позиція також ґрунтується на підставі пункту 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, отже суд вбачає наявними підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Разом з тим суд роз'яснює, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства, зокрема, справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відтак з даним позовом позивач може звернутись до відповідного місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та доданими документами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда