Справа № 821/385/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/385/16
09 год. 09 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправними дій щодо відмови в затвердженні проекту землеустрою,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними дії Головного управління Держземагентства у Херсонській області щодо відмови йому у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у його власність та іншим (всього 11 осіб) для ведення фермерського господарства загальною площею 50,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що надані в оренду йому як голові ФГ "Авсєнь" за межами населених пунктів на території Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області затвердити такий проект. Свої вимоги мотивує тим, що Головним управлінням Держземагентства у Херсонській області йому та іншим членам ФГ "Авсєнь" було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що були надані позивачу як голові ФГ "Авсєнь" в оренду. Після розроблення та погодження проекту землеустрою Відділом Держземагенства у Новотроїцькому районі Херсонської області вказаний проект було подано на затвердження Головному управлінню Держземагенства у Херсонській області. Однак останнім листом ГУ Держземагенства у Херсонській області №19-21-777-102-779/42-15-СГ від 16.09.2015р. у затвердженні проекту було відмолено у зв'язку із необхідністю внесення змін до умов договору оренди щодо встановлення розміру орендної плати за зазначену земельну ділянку 3 % від нормативної грошової оцінки. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки вважає, що законодавство України, що регулює правовідносини у сфері набуття громадянами права власності на землю, не містить підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки при невнесенні змін до умов договору оренди. Окрім того, позивач вважає, що відповідно до Положення про Головне управління Держземагенства у Херсонській області, останній в межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру, а тому оспорювана позивачем відмова у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, оформлена листом, не відповідає чинному законодавству України. Таким чином, позивач вважає, що його права при вирішенні питання щодо затвердження проекту землеустрою були порушені, просить їх захистити шляхом задоволення позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання прибув, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав заявлених в адміністративному позові.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (відповідач) проти задоволення позову заперечує, зазначає, що оскільки пунктом 32 договору оренди землі встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для розірвання договору оренди, тому на підставі ст. 32 Закону України "Про оренду землі" у разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря, орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців . Відповідно до договору встановлено, що орендна плата вноситься в розмірі земельного податку. Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-УІІ, який набрав чинності 01.04.2014, внесено зміни до Податкового кодексу України та згідно вимог п.п. 288.5.1, 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 ПКУ розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової - оцінки і не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки. Тому Відділом Держземагентства у Новотроїцькому районі у Херсонській області направлено лист від 16.04.2014 № 01-1/714 до позивача з пропозицією внести зміни до договору оренди землі, однак останній проігнорував вказану вимогу. Таким чином, розмір орендної плати встановлений в договорі оренди не відповідає вимогам податкового законодавства. Тому відповідач вважає, що до вказаного договору необхідно внести зміни згідно Податкового кодексу України, про що листом Головного управління від 16.09.2015 №19-21-7777.102-779/42-15-СГ був повідомлений позивач. На підставі зазначеного, відповідач вважає дії Головного управління Держземагенства у Херсонській області правомірними та просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши думку представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

За договором оренди земельної ділянки від 14.01.2005 року, зареєстрованого у Новотроїцькому районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК 14.02.2005 року №0405727, ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 50,0 га для ведення фермерського господарства. Зазначена земельна ділянка використовувалась членами ФГ "Авсєнь", головою якого є позивач. Згідно протоколу загальних зборів ФГ "Авсєнь" № 2 від 14.01.2015 року вирішено здійснити поділ земельної ділянки, яка надається у власність громадянам членам ФГ "Авсєнь", порівну незалежно від вартості оцінки агровиробничих груп ґрунтів. Головне управління Держземагенства у Херсонській області наказом від 01.10.14 №21-1391/18-14-СГ надало позивачу та іншим членам ФГ "Авсєнь" дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області із земель державної власності сільськогосподарського призначення, які були надані позивачу в оренду за межами населених пунктів на території Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. У зв'язку із цим приватним підприємством "Сокіл" було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам фермерського господарства "Авсєнь" для ведення фермерського господарства в розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) з визначенням кадастрових номерів вказаних земельних ділянок земельних ділянок: :05:001:0100, :05:001:0101, :05:001:0102, :05:001:0103, :05:001:0104, :05:001:0105, :05:001:0106, :05:001:0107, :05:001:0108, :05:001:0109, :05:001:0110. Згідно висновку Відділу Держземагенства у Новотроїцькому районі Херсонської області від 20.05.2015р. №28-55-580/2-11 вказаний проект погоджено. Після чого проект було подано для затвердження Головному управлінню Держземагенства у Херсонській області, проте листом від 16.09.2015р. №19-21-777-102-779/42-15-СГ у затвердженні проекту було відмовлено у зв'язку із необхідністю внесення змін до умов договору оренди землі про 3% розмір орендної плати за зазначену земельну ділянку, посилаючись на положення Податкового кодексу України.

Позивач вважає відмову у затвердженні проекту землеустрою протиправною, у відповідача не було законних підстав для відмови та передачі земельної ділянки у власність.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Право власності на землю гарантується, набувається та реалізується громадянами виключно у відповідності до закону. Відповідно до статі 81 Земельного кодексу України (далі - ЗКУ) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Враховуючи положення ст.ст.7, 13 Закону України "Про фермерське господарство", ст.ст.31, 32 Земельного кодексу України, позивач та інші члени фермерського господарства кожен окремо мають право на одержання безоплатно у власність земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) як члени фермерського господарства.

Порядок реалізації цього права визначається ст.ст. 116, 118, 121 та іншими Земельного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про фермерське господарство" . Так, ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району (ч.1 ст.121 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 Земельного кодексу України, відповідно до якої Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Підсумовуючи зазначені правові норми, процес одержання громадянином безоплатно у власність земельної ділянки складається із таких послідовних етапів: звернення до уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу за отриманням дозволу на розробку проекту землеустрою; надання такого дозволу за рішенням відповідного органу; розробка проекту землеустрою; погодження проекту землеустрою уповноваженими на те органами; затвердження проекту землеустрою і передачу земельної ділянки у власність за рішенням уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу; державна реєстрація права власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене та згідно із матеріалами справи позивачем зазначена процедура, встановлена законом, дотримана.

Частиною восьмою ст. 118 ЗКУ передбачено обов'язкове погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідна норма статті передбачає обов'язкове погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій статті 186-1, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Крім того, органам, зазначеним у частинах першій - третій статті 186-1, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Головне управління Держземагенства у Херсонській області наказом від 01.10.14р. №21-1391/18-14-СГ надало позивачу та іншим члена ФГ "Авсєнь" дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області із земель державної власності сільськогосподарського призначення, які були надані позивачу в оренду за межами населених пунктів на території Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. У зв'язку із цим приватним підприємством "Сокіл" було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам фермерського господарства "Авсєнь" для ведення фермерського господарства в розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) з визначенням кадастрових номерів вказаних земельних ділянок. Згідно висновку Відділу Держземагенства у Новотроїцькому районі Херсонської області від 20.05.2015р. №28-55-580/2-11 вказаний проект погоджено.

Враховуючи викладене, а також норми чинного законодавства, що регулюють земельні відносини, що виникають зокрема з приводу підстав набуття громадянами права на землю із земель державної та комунальної власності та порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, суд вважає, що позивач дотримався порядку для набуття права власності на земельну ділянку. Проте листом від 16.09.2015р. №19-21-777-102-779/42-15-СГ Головним управлінням Держземагенства у Херсонській області у затвердженні проекту було відмовлено у зв'язку із необхідністю внесення змін до умов договору оренди землі щодо підвищення розміру орендної плати до 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, посилаючись на положення Податкового кодексу України. Позивачу запропоновано звернутись до Головного управлінням Держгеокадастру у Херсонській області з клопотанням щодо перегляду орендної плати земельної ділянки в договорі оренди. Після приведення у відповідність договору оренди питання щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства можливо буде розглянуто повторно. Проте, як встановлено ч.ч. 9, 10 ст. 118 Земельного кодексу України, за наслідками розгляду поданого на затвердження проекту землеустрою уповноважений орган зобов'язаний прийняти одне з двох рішень: про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або про відмову в цьому. Таким чином, відповідач фактично відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що підстави для такої відмови не передбачені Земельним кодексом і є незаконними.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що відповідачем не спростовано доводів позивача та не доведено правомірність власних дій, які є предметом спору.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити. Відповідно до Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України "Про Державне агентство земельних ресурсів України" від 08.04. 2011 року №445/2011, основними завданнями Держземагентства України є, зокрема реалізація державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності. Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи. Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань в тому числі передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок та обмежень у їх використанні; бере участь у погодженні документації із землеустрою, організовує та проводить в установленому законодавством порядку державну експертизу проектів землеустрою, документації з оцінки земель, а також матеріалів і документації державного земельного кадастру та надає за результатами її проведення відповідні висновки, тощо. Таким чином, вказані повноваження поряд з іншими складають зміст компетенції відповідача і є його дискреційними повноваженнями, для реалізації яких йому надана свобода діяти в установлених законодавством межах на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій чи один з варіантів можливих рішень.

Пунктом 9 Положення № 445/2011 визначено, що Держземагентство України у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінагрополітики України та доручень Міністра видає накази організаційно-розпорядчого характеру, які підписуються Головою Держземагентства України. Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 14.06.2013 р. №268 затверджено Положення про Головне управління Держземагентства у Херсонській області, пунктом 9 якого передбачено, що ГУ Держземагентства у Херсонській області у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. З наведеного вбачається, що чинним законодавством України передбачена єдина форма рішення, що приймається територіальними органами Держземагентства за результатами розгляду заяв про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, а саме наказ. Таким чином, судом встановлено, що відмова відповідача у затвердженні проекту землеустрою, оформлена листом від 16.09.2015р. №19-21-777-102-779/42-15-СГ, не є документом організаційно-розпорядчого характеру. Тому суд приходить до висновку, що Головне управління Держземагенства у Херсонській області при вирішенні питання про відмову позивачу у затвердженні проекту землеустрою діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно наказу Мінагрополітики України від 10.05.2012 року №258, наказу Комісії з реорганізації Держземагнетства України від 29.04.2015 року №12 «Про реорганізацію Головного управління Держземагентства у Херсонській області» та наказу Комісії з реорганізації Головного управління Держземагентства у Херсонській області від 29.04.2015 року № 21-49/19-15 правонаступником Головного управління Держземагентства у Херсонській області є Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Крім того, щодо вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність ОСОБА_3 та іншим (всього 11 осіб) для ведення фермерського господарства загальною площею 50,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що надані в оренду позивачу як голові ФГ "Авсєнь" за межами населених пунктів та території Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Суд не може перебирати на себе повноваження Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, вирішуючи замість відповідача, які рішення він повинен приймати, суд не може виходити за межі завдань адміністративного судочинства та не може втручатися в дискреційні повноваження органу. Під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Позов в частині зобов'язати відповідача вчинити дії задоволенню не підлягають. Разом з тим суд не позбавлений можливості зобов'язати відповідача розглянути спірне питання про затвердження проекту землеустрою та прийняти за результатами такого розгляду рішення у відповідності до вимог чинного законодавства - ч.9-11 ст. 118 Земельного кодексу України. Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015р. № 15, якою затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, до повноважень ГУ Держгеокадастру у Херсонській області віднесено вирішення питань щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, а відтак в його компетенції знаходиться усунення порушень прав позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та наявність підстав для їх часткового задоволення.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням вказаної статті, суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Задовольнити позов частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держземагентства у Херсонській області щодо відмови ОСОБА_3 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_3 та іншим (усього 11 осіб) для ведення фермерського господарства загальною площею 50,0 га зі складу земель державної власності сільськогосподарського призначення, що надані в оренду голові ФГ Авсєнь ОСОБА_3, згідно договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 14 лютого 2005 року за №51, за межами населених пунктів на території Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Херсонські області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 та іншим (усього 11 осіб) земельної ділянки площею 50,0 га для ведення фермерського господарства із земель запасу державної власності за межами населених пунктів на території Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області та прийняти за наслідками розгляду цієї заяви одне з рішень, передбачених частинами 9, 10, статті 118 Земельного кодексу України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 05 серпня 2016 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 6.2.1