Справа № 640/7335/16-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 р. Справа № 640/7335/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова на постанову Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2016р. по справі № 640/7335/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова

про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо обмеження ОСОБА_1 у проведенні перерахунку призначеної пенсії;

- скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова № 78 від 29.03.2016р. в частині відмови у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.01.2016р. , виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Харківської області від 01.03.2016р. № 18-224 без обмеження її максимального розміру та провести відповідні виплати.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2016р. зазначений позов задоволено.

Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова №78 від 29.03.2016 в частині відмови у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова провести перерахунок призначеної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за вислугу років з 01.01.2016, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Харківської області від 01.03.2016 №18-224 без обмеження її максимального розміру та провести відповідні виплати.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачений судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р., просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач знаходиться на пенсійному обліку в УПФУ у Київському районі в м. Харкова та отримує пенсію за вислугою років з 19.05.2010 року, призначену згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від заробітку.

У зв'язку з підвищенням окладів, 25.03.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі виданої прокуратурою Харківської області довідки № 18-224 від 01.03.2016 року про заробітну плату позивача.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова № 78 від 29.03.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що пенсію за вислугу років позивачу призначено 19.05.2010р. за нормами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію (а.с. 6, 25).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг отриманих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, в тому числі щодо розміру раніше призначеної пенсії.

Таким чином, враховуючи, що позивачу 19.05.2010р. призначено пенсію у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, її розмір у відсотковому відношенні до чинної заробітної плати відповідної категорії осіб, що працюють в органах прокуратури не може бути зменшено.

На момент призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., а саме ст. 50-1, яка надавала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Також за приписами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., чинними на час призначення пенсії ОСОБА_1 граничний розмір пенсії обмежено не було.

Таким чином, на час призначення позивачу пенсії, його пенсійне забезпечення включало наявність у нього права на отримання пенсії у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру пенсії та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. було встановлено його право на отримання пенсії у розмірі 90 % за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію без обмеження граничного розміру та на перерахунок пенсії, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена норма зберігає юридичну силу, як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 25.03.2016р., що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014р. по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги, що розмір пенсії позивача має бути обмежено десятьма прожитковими мінімумами з огляду на приписи ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про обґрунтованість відмови у перерахунку позивачу пенсії у зв'язку із скасуванням з 01.06.2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру" колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Натомість з 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., яким врегульовано питання пенсійного забезпечення та перерахунку пенсій працівників прокуратури, а саме статтею 86.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що норми щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. не могли бути скасовані пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки норми Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури набрали чинності 15.07.2015р., тобто після 01.06.2015р.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є неправомірною.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016р. з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно ч. 17 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки від 01.03.2016р. ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова 25.03.2016р.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача за зазначеною довідкою необхідно провести з 01.04.2016р.

Між тим, суд першої не врахував зазначених приписів норм матеріального права, що призвело до необґрунтованого зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016р. по 31.03.2016р. з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Також колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 551,21 грн., оскільки за приписами ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, між тим рішенням суду першої інстанції судовий збір стягнуто з Державного бюджету України, а не за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України "Про судовий збір", в редакції після 1 вересня 2015 року органи Пенсійного фонду України не звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.07.2016 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна скарга суб'єкта владних повноважень, якому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, задоволена частково, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова частини судового збору за подання апеляційної скарги по даній справі.

Також враховуючи, що позов ОСОБА_1 рішенням суду апеляційної інстанції задоволено частково, а рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача частини сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2016р. по справі № 640/7335/16-а скасувати в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова провести перерахунок призначеної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за вислугу років з 01.01.2016р. по 31.03.2016р., виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Харківської області від 01.03.2016 №18-224 без обмеження її максимального розміру та провести відповідні виплати та в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачений судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., прийняти нову постанову, якою в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова (61022, м. Харків, майд. Свободи, б.5, Держпром, 2 п-д, 3 поверх) судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок на користь ОСОБА_1.

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2016р. по справі № 640/7335/16-а залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова (61022, м. Харків, майд. Свободи, б.5, Держпром, 2 п-д, 3 поверх) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 303 (триста три) гривні 32 копійки до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст постанови виготовлений 01.08.2016 р.