Справа № 524/1102/16-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Київ К/800/15181/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року у справі №524/1102/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області, в якому просила: визнати протиправними дії (бездіяльність) управління Пенсійного Фонду України в м.Кременчуці Полтавської області щодо відмови їй у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії; зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м.Кременчуці Полтавської області здійснити розрахунок та виплату їй компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії, а саме: яка була нарахована та виплачена на підставі постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 8 квітня 2013 року у справі №1601/13291/2012 залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2013 року у справі №1601/2а-13291/12 за період, починаючи з 1 січня 2012 року, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена їй на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 1 січня 2012 року по день фактичної виплати пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено їй у здійсненні розрахунку та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії яка була нарахована та виплачена на підставі рішення суду.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року, задоволене клопотання управління Пенсійного Фонду України в м.Кременчуці Полтавської області. Позовна заява ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов'язання вчинити дії залишена без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 8 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці Полтавської області задоволені частково. Визнані протиправними дії відповідача та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 її щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків з 1 січня 2012 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 „Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначивши її як інваліду 3 групи, щодо захворювання якого встановлений зв'язок з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС, 60 відсотків втрати працездатності з 24.07.2012 року, а до цього з 01.01.2012 року - 40 відсотків втрати працездатності, виходячи із заробітної плати в розмірі 288 (двісті вісімдесят вісім) карбованців 88 копійок, одержаної водному із неповних календарних місяців роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, за 2 дня травня 1986 року (з 01 по 02), на підставі довідки встановленого зразку, затвердженому Міністерством соціального захисту населення України листом від 27.02.96 р. №01-3/244-013-21, виданої Іванківським державним комунальним виробничо-комерційним підприємством побутового обслуговування населення „ІВАНКІВПОБУТСЕРВІС" 30.04.1997 року та виплатити недоотриману суму пенсії з врахуванням проведених виплат.

На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив нарахування вказаних видів пенсії позивачу, які були виплачені одноразовим платежем у жовтні 2013 року на загальну суму 137233,16 грн.. У подальшому виплата пенсії здійснювалася в розмірі, який був встановлений цим судовим рішенням.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 стосуються періоду часу з 1 січня 2012 року по жовтень 2013 року.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, з встановлених у справі обставин вбачається, що позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права в жовтні 2013 року, натомість із заявою про нарахування та виплати компенсації втрати цих видів пенсії за ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв'язку з порушенням строків її виплати позивач звернулась лише в лютому 2016 року.

У відповідності до ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено обставин, що унеможливлювали звернення позивача із даним позовом у межах строку звернення до суду.

Згідно п.9 ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав для залишення позовних вимог без розгляду.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 18 березня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: