Справа № 826/21905/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2016 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування рішення № від 11.08.2015; зобов'язання відповідача відкликати рішення № від 11.08.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2016 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 зупинено провадження у справи для проведення звірки платежу за даними Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

На виконання вимог ухвали суду позивачем подано клопотання про поновлення провадження у справі, зазначивши, що товариство звернулось до податкового органу з проханням підписати заповнені з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» акти звіряння взаємних розрахунків по Єдиному соціальному внеску, станом на 11.08.2015, відповідно до яких відсутня недоїмка зі сплати Єдиного соціального внеску. Вказані акти звіряння надані до податкового органу з супровідним листом від 24.06.2016, на якому проставлена відмітка про їх отримання ДПІ 24.06.2016.

Щодо виконання вимог ухвали, ДПІ у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві повідомлено суд апеляційної інстанції про те, що згідно Інформації про стан рахунків з бюджетом з ЄСВ код платежу 71010000 за ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» станом на 11.08.2015 обліковувалось від'ємне сальдо розрахунків з бюджетом в сумі 2509558,70 грн.

Крім того зазначено, що 24.06.2016 до податкового органу надійшов лист товариства щодо звіряння з ЄСВ та 05.07.2016 ДПІ надано відповідь щодо неможливості надання актів звірки у зв'язку з втратою чинності наказу Міндоходів і зборів України № 765 від 05.12.2013 «Про затвердження Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів» та набрання чинності наказу Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016 «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» запропоновано пройти звіряння стану розрахунків.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2016 за клопотаннями сторін поновлено провадження у справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів подання позивачем заяви про звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску до контролюючого органу за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового перебування та сертифікату Торгово-промислової палати України про звільнення ТОВ «ЦЗФ «Нагольчанська» від виконання податкових зобов'язань внаслідок непереборної сили (форс-мажору) позивачем суду не надано, у зв'язку з чим нарахування позивачу штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є правомірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до рішення ДПІ у Печерському районі про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 11.08.2015 до ТОВ «ЦЗФ «Нагольчанська» застосовано штраф у розмірі 251 843,59 грн за період з 29.08.2014 по 30.12.2014 та 62 205,98 грн за період з 29.01.2015 по 27.07.2015 та нараховано пеню у розмірі 538 936,25 грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Представник апелянта, мотивував протиправність спірного рішення, тим, що товариство звільнене від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у зв'язку з перебуванням ТОВ «ЦЗФ «Нагольчанська» в період нарахування штрафних санкцій на території де проводилась антитерористична операція, а саме у місті Антрацит Луганської області.

Згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внесено зміни в розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та доповнено пунктом 93 такого змісту: «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Тобто, зі змісту вищенаведених норм вбачається, що заява платника єдиного внеску щодо звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції, тому колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що строки зверенення із відповідною заявою позивачем не пропущені.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно вказаного розпорядження місто Антрацит віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Водночас, у статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до статті 101 Податкового кодексу України та Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577, документом-підставою для прийняття керівником (заступником керівника) контролюючого органу рішення про списання безнадійного боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), є відповідний сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України, що засвідчує настання форс-мажорних обставин у податкових правовідносинах та використовується при списанні безнадійного податкового боргу відповідно до статті 101 Податкового кодексу України.

У позивача наявний сертифікат Торгово-промислової палати України № 3525 про форс-мажорні обставини, який міститься в матеріалах справи, що є належним доказом настання саме обставин непереборної сили (форс-мажору) та є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати штрафних санкцій та пені за несплату позивачем єдиного соціального внеску.

На момент декларування зобов'язань зі сплати єдиного соціального внеску ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» знаходилось на обліку в органах доходів і зборів.

Згідно пояснень позивача за період серпень-грудень 2014 року ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» подані звіти з ЄСВ до Антрацитівської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області за місцем реєстрації, однак перерахування податку не здійснювалось у зв'язку з тим, що товариство знаходиться в зоні АТО.

За січень 2015 року звіт з ЄСВ позивачем не подавався.

02.02.2015 ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» стало на облік в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Позивачем подано звіт з ЄСВ за лютий 2015 року - 20.03.2015 з нульовими показниками, у зв'язку проведенням антитерористичної операції на території фактичного розташування підприємства та перебуванням всіх робітників підприємства у відпустках без збереження заробітної плати. Відсутність працівників на робочому місці вважається з поважних причин, та за працівниками зберігається робоче місце та посада.

17.04.2015 позивачем подано звіт з ЄСВ за березень 2015 року з від'ємним значенням - 2811323, 32 грн, що перекрило недоїмку в розмірі 2806625, 36 грн.

У зв'язку з викладеним, податковий орган звернувся до ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» з листом № 891/10/26-55-17-06 від 14.05.2015, в якому просивнадати пояснення щодо виникнення від'ємного значення при нарахуванні єдиного внеску в звіті Додаток 4 «Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», поданого 17.04.2015, в якому відображено зменшення суми єдиного внеску у зв'язку з виправленням помилки, допущеної в попередніх звітних періодах, але відсутній зміст помилки.

Листом № 47 від 20.04.2015 позивачем надано відповідь, в якій зазначено про те, що після перереєстрації товариства було виявлено помилку у формуванні звіту за 2 півріччя 2014 року. У зв'язку з обставинами непереборної сили, що мали місце у тому періоді та продовжують тривати на території фактичного розташування підприємства, з мотивів проведення АТО, позивач немає можливості здійснювати діяльність в звичному режимі. З метою не наражати робітників на небезпеку, за їх згодою, та на підставі листа Міністерства соціальної політики № 7302/0/14-14/13 від 08.07.2014, всі робітники знаходяться у відпустках без збереження заробітної плати.

На думку податкового органу вищевказані пояснення позивача є не необгрунтованими та не відповідають дійсності.

Згідно частини першої ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

З аналізу даної норми, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування має похідний характер та прямо залежить від розміру виплаченої працівнику заробітної плати, оскільки заробітна плата всім працівникам підприємства не нараховувалась та не виплачувалась, у зв'язку з перебуванням всіх працівників у відпустці без збереження заробітної плати, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обов'язку щодо нарахування та утримання з позивача відповідного єдиного внеску.

Таким чином рішення № від 11.08.2015 підлягає скасуванню, оскільки допущення позивачем технічної помилки при заповненні рядків звіту за друге півріччя 2014 року, які в подальшому були самостійно виявлені на виправлені позивачем у звіті за березень 2015 року, не може бути підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача відкликати рішення № від 11.08.2015, колегія суддів вважає, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки така вимога жодним чином не захищає та не відновлює право позивача.

З цих підстав, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» підлягають частковому задоволенню.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2016 скасувати та постановити нову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 11.08.2015.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 01.08.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.