Справа № 804/2923/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2016 р. Справа № 804/2923/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі Татаренко Ю.В. за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до відповідача 1: Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, відповідача 2: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, -
В обґрунтування заявлених позовних вимог Публічне акціонерне товариство Нікопольський завод феросплавів зазначило, що станом на 01.03.2016 року у ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» утворилась сума надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств в розмірі 30 281 689,25 грн., які були надміру сплачені до державного бюджету протягом періоду з 31.05.2013 по 31.01.2016, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та податковими деклараціями з податку на прибуток за 2013-2015 роки. На підтвердження суми надміру сплачених грошових зобов'язань 15.03.2016 між ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» та Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС був складений акт звірення розрахунків № 402-20, в якому зафіксована сума надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств в розмірі 30 281 689,25 грн. На думку позивача, факт неповернення заявленої суми надміру сплачених грошових зобов'язань в розмірі 18 281 689,25 грн. свідчить про протиправну бездіяльність як з боку СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС, яка виразилась у ненаданні у встановлений ПКУ строк до органу казначейської служби висновку про повернення відповідних сум, так і з боку ГУ ДКСУ, яка виразилась у неповерненні ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» суми надміру сплачених грошових зобов'язань у встановлений ПКУ строк.
Представники позивача під час судового засідання підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просили позов задовольнити в повному обсязі.
Представники відповідачів заперечували проти адміністративного позову у повному обсязі та просили відмовити у його задоволенні.
Так, відповідач-1 зазначив, що ПАТ «НЗФ» листом від 15.03.2016 №2940-6601/4017 зверталось до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС стосовно повернення надміру сплачених сум з податку на прибуток у сумі 18 281 689, 25 грн. на розрахунковий рахунок платника. СДПІ у м. Дніпропетровську МГУ ДФС надало позивачу лист-відповідь, в якому наголошено, що відповідно до пп. 14.1.115 п. 14.1 ст.14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату та зазначено, що ПАТ «НЗФ» починаючи з результатів декларування за 1 квартал 2012 року не нараховує грошові зобов'язання зі сплати до бюджету податку на прибуток підприємств, тому відсутні підстави стверджувати, що кошти, які підприємство просить повернути, є коштами, які зараховані до бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, тобто надміру сплаченими. По строку 01.04.2016 розглядалося питання щодо наявності ризиків трансфертного ціноутворення при наданні звіту про контрольовані операції за 2014 рік. Враховуючи викладене, відповідачем 1 ПАТ «НЗФ» рекомендовано здійснити перегляд доходів та витрат з метою приведення цін по контрольованих операціях до рівня ринкового діапазону, шляхом надання уточнюючих декларацій з податку на прибуток підприємств.
Станом на 10.06.2016р в інтегрованій картці платника ПАТ «НЗФ» з податку на прибуток приватних підприємств (код класифікації доходів бюджету 11021000) рахується переплата сумі 30 281 689,25 грн. крім того, за даними інтегрованої картки платника ПАТ «НЗФ» у 2014 році сплачено до бюджету за кбк 11021000 -11 000 000 грн., нараховано - 0 грн.; у 2015 році сплачено до бюджету за кбк 11021000 -11 000 000 грн., нараховано - 0 грн., станом на 10.06.2016 сплачено до бюджету за кбк 11021000 - 1 000 000 грн., нарахування також відсутні.
Відповідач 2 пояснив, що ненадання ним бюджетного відшкодування податку на прибуток підприємств є наслідком бездіяльності податкової інспекції. Адже за положеннями ст.200Податкового кодексу України орган Державного казначейства України надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби. Тобто, у звязку із не надісланням СДПІ узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку , казначейська служба не мала можливості автоматично провести спірні перерахування.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби.
На підтвердження суми надміру сплачених грошових зобов'язань 15.03.2016 між ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» та Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС був складений акт звірення розрахунків № 402-20, в якому зафіксована сума надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств в розмірі 30 281 689,25 грн.
На підставі вимог ст. 43 ПКУ, ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» подало СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС заяву про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств в розмірі 18 281 689,25 грн. (заява від 15.03.2016 року № 2940-6601/4017 була отримана СДПІ 15.03.2016 року, про що свідчить штемпель СДПІ на першому аркуші заяви).
18.04.2016 року на адресу ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» надійшов лист СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС від 01.04.2016 № 6765/10/28-01-20-03-23, яким СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС у відповідь на заяву позивача від 15.03.2016 року №2940-6601/4017 повідомила, що при здійсненні декларування позитивних нарахувань по податку на прибуток ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» може скористатися переплатою з податку на прибуток для їх погашення».
Отже, встановлення наявності ознак правомірності/протиправності бездіяльності відповідачів є предметом судового доказування, з приводу чого суд зазначає таке.
Так, у відповідності до положень п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.200.4 ст.200 ПКУ при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 статті 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктами 200.7 - 200.9 ст.200 ПКУ передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.
Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Пунктами 200.10 - 200.13 ст.200 ПКУ встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Згідно п.200.17 ст.200 ПКУ джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок.
Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.
Пунктом 37 підрозділу 2 розділу XX ПКУ встановлено, що контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлених платниками у звітних періодах, що настають після 1 липня 2015 року.
З 1 липня 2015 року призупиняється дія підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, абзацу четвертого пункту 82.4 статті 82, пункту 200.11 статті 200 цього Кодексу, а також дія пункту 200.14 статті 200 цього Кодексу в частині проведення документальних позапланових виїзних перевірок.
Таким чином, суд погоджується із твердженнями позивача про те, що у п'ятиденний строк після закінчення камеральної перевірки, яка проводиться протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, СДПІ зобовязана була надати Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, а ГУ ДКСУ у свою чергу зобовязане було перерахувати суму бюджетного відшкодування з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в банку протягом пяти операційних днів після отримання такого висновку.
Натомість на противагу вимогам вищевказаних норм ПКУ у визначений строк заявлена сума в розмірі 18 281 689,25 грн. на рахунок ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» так і не надійшла.
За твердженнями представників позивача, ані СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС, ані Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області не повідомляли ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» про причини неповернення суми надміру сплачених грошових зобов'язань, а саме: чи були порушені СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС вимоги щодо подання до ГУ ДКСУ висновку про повернення відповідних сум та/або чи були порушені ГУ ДКСУ вимоги щодо перерахування таких сум на рахунок платника податку. Невиконання відповідачами приписів чинного податкового законодавства призвело до порушення прав, свобод та інтересів позивача щодо своєчасного отримання бюджетного відшкодування податку на прибуток підприємств.
Як відомо, бездіяльність субєкта владних повноважень це пасивна поведінка субєкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи (наприклад, неприйняття рішення за заявою особи, не оприлюднення нормативно-правового акта тощо).
Тому, факт нездійснення своєчасного відшкодування податку на прибуток підприємств у розмірі 18 281, 25 грн. свідчить про протиправну бездіяльність з боку СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС, яка виразилась у ненаданні у встановлений ПКУ строк до казначейської служби висновку про відшкодування податку на прибуток підприємств в розмірі 18 281 689, 25 грн., а тому ГУ ДКСУ не мало можливості надати ПАТ НЗФ бюджетне відшкодування у встановлений ПКУ строк.
Стосовно позовних вимог ПАТ «НЗФ» про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, яка виразилась у неповерненні Публічному акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплавів» суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку па прибуток підприємств у розмірі 18 281 689,25 грн. у строк, встановлений ст. 43 Податкового кодексу України; стягнення з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства (Нікопольський завод феросплавів» суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 1 8 281 689,25 грн. суд зазначає, що оскільки відповідачем 1 СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС не було у встановлений ПКУ строк надано до казначейської служби висновку про відшкодування податку на прибуток підприємств в розмірі 18 281 689, 25 грн., тому відповідач 2 не мав змоги виконати вказані вимоги, оскільки має можливість лише автоматично провести грошові кошти з рахунку на рахунок, але тільки з підтвердженням узгодженої інформації від Державної податкової служби України.
Відмовляючи у задоволенні третьої позовної вимоги стосовно стягнення з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" суму надміру сплачених грошових зобовязань з податку на прибуток підприємств у розмірі 18 281 689, 25 грн., суд зазначає, що саме стягнення не може відбуватись, оскільки відповідачем 1 не було направлено до відповідача 2 висновок про відшкодування податку на прибуток підприємств в розмірі 18 281 689, 25 грн. та позивач не ставив однією із вимог зобовязати направити вказаний висновок до відповідача 2.
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Отже, вищенаведені обставини справи, аналіз норм Податкового кодексу України, судової практики, підтверджують, що СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС допустило протиправну бездіяльність, внаслідок якої бюджетне відшкодування позивачу не було здійснене протягом визначеного законом строку.
Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд згідно ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов частково.
Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.
Керуючись статтями 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до відповідача 1: Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, відповідача 2: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 08 липня 2016 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 08.07.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_5 ОСОБА_5 ОСОБА_6