Справа № 464/3399/16-а
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3399/16-а
пр.№ 2-а/464/172/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2016 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань Бігун Ю.І.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Черевика Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із адміністративним позовом про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1; про зобов'язання відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 починаючи з 18.12.2015.

В обгрунтування позову покликається на те, що з в період з 27.10.1989 по 03.07.2001 працювала на посаді набирача скломаси на Самбірському склозаводі Львівського виробничого об'єднання "Райдуга". В грудні 2015 року звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах. Однак 18.12.2015 їй було відмовлено з посиланням на відсутність документів, які підтверджують результати атестації робочих місць. Вважає таку відмову відповідача необгрунтованою, оскільки відповідно до п."а" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на призначення пільгової пенсії. Просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту позовних вимог, просить позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_3, діючи згідно договору про надання правової допомоги №328 від 10.06.2016, позов підтримав, вказав, що позивач має право на пільгову пенсію, оскільки працювала повний робочий день набирачем скломаси з 27.10.1989 по 03.07.2001, що підтверджено записами у трудовій книжці, загальний стаж роботи є понад 11 років. Вказав, що відсутність довідки про атестацію робочих місць на АТЗТ "Самбірскло" не може бути підставою для позбавлення конституційних прав позивача на соціальний захист. Наголошує, що всі працівники, які працювали на підприємстві "Самбірскло" в судовому порядку доводили своє право на отримання пільгової пенсії з причин невпорядкованості документів на підприємстві. Просить врахувати, що згідно наказу АТ "Самбірскло" від 25.04.1995 комісією по атестації робочих місць та складених карт умов праці проводились обстеження умов праці і встановлено пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 і №2. Просить позов задоволити, покликається на копії судових рішень, копії наказів, архіні довідки, інші документи.

Представник відповідача Черевик Є.В., діючи зна підставі довіреності №10 від 31.05.2016, в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідно до пункту "а" ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місяця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці,- за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць-після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Зазначив, що атестація робочих місць протягом всього періоду роботи підприємством не проводилась. Вважає дії управління правомірними, оскільки за відсутності документального підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця управління Пенсійного фонду не може призначити позивачу пільгову пенсію. Вказав, що матеріали атестації робочих місць за умовами праці АТЗТ "Самбірскло" для проведення експертизи якості атестації не подавались. Також наполягає, що позивач не дотрималась порядку звернення із заявою про призначення пільгової пенсії, а тому заява позивача не була предметом розгляду комісії з питань призначення пенсії і в призначенні пенсії позивачу відмовлено не було. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в період з 27.10.1989 по 03.07.2001 працювала на посаді набирача скломаси на Самбірському склозаводі Львівського виробничого об"єднання "Райдуга", що підтверджується даними її трудової книжки.

У грудні 2015 року позивач подала до пенсійного органу заяву про призначення пільгової пенсії, проте 18.12.2015 отримала лист, з якого вбачається, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за списком №1, а саме через непроведення на підприємстві атестації робочих місць, що унеможливлює зарахування періоду роботи з 27.10.1989 по 03.07.2001.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення 45 років 6 місяців і при загальному стажі роботи не менше 15 років 6 місяців, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються, зокрема, жінкам із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": жінкам - на 1 рік за кожний повний рік роботи.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження ; з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках №№ 1, 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Вказана позиція не суперечить практиці Верховного Суду України, яка є обов'язковою для застосування усіма судами України, що викладена в постанові від 19.05.2015, а також у справі № 522/1256/15-а від 28.04.2016.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами)касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Судом встановлено, що атестація робочого місця позивача протягом всього періоду її роботи на посаді набирача скломаси на Самбірському склозаводі Львівського виробничого об"єднання "Райдуга" не проводилась, у зв'язку із чим у відповідача, який зобов'язаний діяти лише в спосіб та у межах повноважень наданих законодавством, були відсутні підстави для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Покликання позивача на відсутність її вини у непроведенні атестації робочих місць, те, що інші працівники по "Самбірскло" лише в судовому порядку доводили своє право на пільгову пенсію не є підставою для задоволення даного позову з огляду на те, що відповідно до п.4 Порядку проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації, проте, вимоги позову заявлені лише до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, що не відповідає за проведення атестації робочих місць.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а відтак у задоволенні позову слід відмовити, оскільки для виникнення права на призначення пенсії на пільгових умовах є наявність даних атестації робочого місяця.

На підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та керуючись ст.ст. 158, 160-163, 244 -2 КАС України, суд,

п остановив:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії-відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Суддя: О.Ю.Горбань