Справа № 804/2759/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2016 р. Справа № 804/2759/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Дніпропетровського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південтрансмонтаж-ВБК» про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -
В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що відповідач, відповідно до ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» за 2 робочих місця, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами, повинен до 15 квітня 2016 року самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 19 706,46 грн. На даний час заборгованість не сплачена, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача утворену заборгованість з адміністративно-господарських санкцій на його користь рішенням суду.
01 червня 2016 року відповідач отримав ухвалу про відкриття скороченого провадження, що підтверджується поштовим повідомленим. Відповідач протягом десяти днів не надав до суду заперечень проти позову та позов не визнав.
Згідно пункту 2 частини 5 статті 183 - 2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого для надання заперечень або заяви про визнання позову, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується поштовим повідомленням, що повернулося до суду з відміткою про вручення відповідачу 01.06.2016 року. Відповідач протягом десяти днів не надав до суду заперечень проти позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Південтрансмонтаж-ВБК» зареєстроване у Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів як платник страхових внесків (страхувальник).
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.
Згідно із п.1 Положення про робоче місце інваліда і порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 року №314, робоче місце інваліда це окреме робоче місце або ділянка виробничої площі на підприємстві (обєднанні), в установі чи організації незалежно від форм власності та господарювання, де створені необхідні умови праці інваліда.
Пунктом 14 зазначеного Положення, підприємства (обєднання), установи чи організації у межах доведеного нормативу створюють на власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується на принципах, зокрема пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних здорових умов праці; встановлення єдиних вимог з охорони праці для всіх підприємств та субєктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності та видів діяльності.
В силу ст.5 цього Закону, умови трудового договору можуть містити положення, що не суперечать законам та іншим нормативно-правовим актам з охорони праці. Працівнику не може пропонуватись робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоровя. До виконання робіт підвищеної небезпеки та тих, що потребують професійного добору, допускаються особи за наявності висновку психофізіологічної експерти.
Таким чином, при визначенні нормативу для працевлаштування інвалідів слід враховувати лише ту кількість робочих місць, які не повязані з шкідливими важкими та небезпечними умовами праці, що визначаються в порядку, встановленому законодавством України.
Частиною 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.19 Закону, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Судом встановлено, що відповідно до звіту 10-ПІ №03-07/6902 від 24.02.2016 року за 2015 рік у відповідача наявна заборгованість за 2 робочих місця, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайняті інвалідами. Таким чином, за 3 робочих місця, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами, відповідач до 15.04.2016 року повинен був самостійно сплатити адміністративно господарські санкції у розмірі 19 706,46 грн. Дана сума заборгованості по адміністративно господарських санкціях також підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій.
Оскільки вищезазначені суми відповідачем не сплачено, утворилася заборгованість на загальну суму 19 706,46 грн.
Частиною 1 статті 20 зазначеного Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.
Разом з тим, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обовязковим платежем), обовязкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у звязку зі скоєнням правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
У частині 2 наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
В силу ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно із ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з викладених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південтрансмонтаж-ВБК» про стягнення адміністративно-господарських санкцій - задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південтрансмонтаж-ВБК» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 19 706,46 грн. (девятнадцять тисяч сімсот шість гривень сорок шість копійок).
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.
Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 13.06.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник суддіОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_2