Справа № 826/11407/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 липня 2016 року 16:42 №826/11407/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» (далі по тексту - позивач, ДП ЗАТ Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.06.2015 №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2015, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015, в задоволенні позову відмовлено.

За результатами перегляду зазначених судових рішень 24.05.2016 Вищим адміністративним судом України постановлено ухвалу, якою постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.05.2016 зазначено про необхідність надати належну правову оцінку доводам позивача, що зайво перерахована на розрахунковий рахунок позивача сума бюджетного відшкодування ПДВ не є сумою узгодженого грошового зобов'язання несплаченого платником податків у встановлений Податковим кодексом України строк, тобто податковим боргом.

02.06.2016 справа №826/11407/15 надійшла до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно автоматизованого розподілу позовних заяв справу №826/11407/15 для розгляду передано судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кобилянському К.М.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кобилянського К.М. від 07.06.2015 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог ДП ЗАТ Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» зазначає, що підприємством не було допущено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а сума недоплати у розмірі 1209348,50 грн. виникла з вини відповідача, внаслідок невірного відображення податковою інспекцією у висновках переданих до органів державного казначейства суми належної позивачу бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Відповідач проти позову заперечив та зазначив, що під час проведення камеральної перевірки було встановлено порушення позивачем граничного строку сплати грошового зобов'язання, самостійно визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року. У зв'язку з проведення оплати зазначеного грошового зобов'язання із запізненням на 22 календарні дні, відповідачем застосовано штрафну санкцію у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми.

В судовому засіданні сторони подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі, а тому суд, керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податків до бюджету Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД».

За результатом перевірки складено Акт перевірки від 11.02.2015 року №305/2655-15-04 (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено, що позивачем порушено терміни сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України у розмірі 1228985,50 грн., за що передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафу у розмірі 10% від погашеної суми податкового боргу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати грошового зобов'язання.

На підставі Акта перевірки податковим органом 12.02.2015 прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким до ДП ЗАТ Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» застосовано штраф у розмірі 10% від погашеної суми податкового боргу у розмірі 122898,55 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням позивачем подано скаргу до Головного управління ДФС у м. Києві. За результатом розгляду скарги ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення від 15.04.2015 № 6414/10/26-15-10-06, яким податкове повідомлення - рішення ДПІ у Печерському районі форми «Ш» від 12.02.2015 № скасовано в частині застосування штрафних санкцій в сумі 1963,70 грн., в іншій частині - залишено без змін.

Також, не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивачем подано скаргу до ДФС України. За результатом розгляду скарги ДФС України прийнято рішення від 03.06.2015 №11529/6/99-99-10-01-02-25, яким залишено без змін податкове повідомлення - рішення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 12.02.2015 № з урахуванням рішення ГУ ДФС у м. Києві від 15.04.2015 №6414/10/26-15-10-06, прийнятого за розглядом первинної скарги.

04.06.2015 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення № про застосування штрафних санкцій у розмірі 120934,85 грн., яке винесено на зменшену суму штрафу з урахуванням рішення ГУ ДФС у м. Києві від 15.04.2015 № 6414/10/26-15-10-06 про результати розгляду первинної скарги.

Вважаючи податкове повідомлення - рішення відповідача від 04.06.2015 № протиправним та таким, що підлягає скасуванню, ДП ЗАТ Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» звернулось до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом на підставі даних картки особового рахунку погашення грошових зобов'язань ДП ЗАТ Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» здійснювалось наступним чином.

Згідно податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2013 року (реєстраційний № від 18.09.2013) 30.09.2013 нараховано суму 2002325,00 грн.

Відповідну суму грошових зобов'язань погашено за рахунок суми бюджетного відшкодування 30.09.2013 на 264173,00 грн. та 59166,00 грн. (а.с. 199).

Станом на 01.10.2013 за позивачем обліковувалась недоїмка в розмірі 1659348,50 грн.

Відповідну суму недоїмки було збільшено на підставі податкового повідомлення - рішення від 02.08.2013 № на 19637,00 грн. та 9818,50 грн.(а.с. 201-202).

У зв'язку з виключенням з обліку сум, визначених у податковому повідомленні - рішенні №2 від 08.007.2013, з підстав надходження скарги, станом на 17.10.2013 за позивачем обліковувалась недоїмка у розмірі 1238804,50 грн. (а.с. 205).

Викладене зумовило складення 21.10.2013 податкової вимоги №1062-15, яка була направлена на адресу позивача та оплачена ним 22.10.2013.

На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 24.05.2016, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - ПК України) грошове зобов'язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до пункту 57.3. статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3. статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В силу підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 названого Кодексу сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Згідно з пунктом 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 статті 59 цього Кодексу передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

При цьому відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення (абзац 1 пункту 56.18 статті 56 ПК України).

За результатами аналізу наведених положень Податкового кодексу України суд приходить до висновку, що з моменту отримання позивачем податкової вимоги №1062-15 від 21.10.2013, йому стало відомо про не здійснення відповідачем погашення грошового зобов'язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість та виникнення у нього податкового боргу.

Однак, позивач зазначену податкову вимогу не оскаржив, таким чином погодився з правомірністю позиції податкового органу щодо віднесення зазначеної у податковій вимозі суми до податкового боргу.

Посилання позивача на виникнення податкового боргу після отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, що свідчить про виникнення податкового боргу саме з вини відповідача, який надав висновки про здійснення бюджетного відшкодування з неправильними сумами, суд вважає помилковими.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначає сам позивач, висновки про здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість подані відповідачем до органу казначейства у вересні 2013, тобто до моменту, коли грошове зобов'язання з податку на додану вартість, визначене позивачем у декларації з податку на додану вартість за серпень 2013 мало бути сплачено.

Отже, процедура проведення бюджетного відшкодування податку на додану вартість була розпочата до настання моменту сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначеного у податковій декларації за серпень 2013.

У відповідності до положень ПК України 30.09.2013 відповідачем здійснено погашення грошового зобов'язання за зазначеною податковою декларацією на суми 323339,00 грн., яка обліковувалась в карточці особового рахунку позивача та не була зазначена у висновках відповідача на проведення бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Решта суми грошового зобов'язання, визначена у податковій декларації з ПДВ за серпень 2013 набула статусу податкового боргу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення від 04.06.2015 № є правомірним, а тому скасуванню не підлягає.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» відмовити повністю.

2. Судові витрати присудженню не підлягають.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський