Справа № 742/1499/16-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/1499/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Ільченко О.І.
Провадження № 2-а/742/85/16 Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Мацедонської В.Е., при секретарі - Кравченко Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2016 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (надалі за текстом - «Управління») та зобов'язання здійснити нарахування та виплату компенсації за несвоєчасно виплачену частину пенсії.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2016 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 серпня 2015 року в адміністративній справі №2-а/742/124/15 за позовом ОСОБА_2 до Управління було задоволено позовні вимоги в повному обсязі. Визнано неправомірними дії Управління щодо не зарахування позивачу до стажу роботи лікарем-анастезіологом в подвійному розмірі з 22.07.1991 року. Зобов'язано Управління зарахувати стаж роботи ОСОБА_2 в комунальному лікувально-профілактичному закладі на посаді лікаря- анастезіолога за період роботи з 22.07.1991 року по теперішній час у подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України «Про Пенсійне забезпечення», здійснити перерахунок пенсії з часу її призначення та рахувати і виплатити заборгованість по пенсії з урахуванням подвійного стажу роботи з часу призначення пенсії.

13 листопада 2015 року відділ державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49347610.

19 листопада 2015 року на виконання рішення суду в примусовому порядку, Управління здійснило перерахунок пенсії з часу ї призначення з урахуванням стажу роботи з 22.07.1991 року у подвійному розмірі, та нараховано доплату в сумі 43 277,32 грн.

Вказану суму позивач отримав у грудні 2016 року.

У січні 2016 року позивач звернулась до Управління із заявою у якій просив відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати» нарахувати та виплатити компенсацію за несвоєчасно виплачену частину пенсії.

Листом від 25 січня 2016 року № 5/10/0-3 відповідач відмовив у такій виплаті.

Відповідно до ч. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 р. № 1058-IV (надалі за текстом - «Закон № 1058-IV»), передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, регулюються Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (надалі за текстом - «Закон № 2050-ІІІ»), та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до ст.ст. 1,2 Закон № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Отже, зазначена компенсація проводиться Управлінням під час виплати відповідних страхових сум незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення, оскільки вказані нормативні акти не містять таких виключень.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, ігноруючи зазначені норми матеріального права та не здійснюючи виплату за несвоєчасну виплату частини пенсії відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати», порушив указане право позивача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що при подачі апеляційної скарги Управлінню відстрочено сплату судового збору, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та правил розподілу судових витрат визначених статтею 94 КАС України із скаржника підлягає стягненню в дохід Державного бюджету 1 212 грн. 64 коп.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2016 року - без змін.

Стягнути з Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 212 (тисяча двісті дванадцять) грн. 64 коп. на користь Державного бюджету України (п/р 1007; отримувач - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; банк отримувача - ГУДКУ у м. Києві; ; МФО 820019; код бюджетної класифікації 22030001; символ звітності - 206; призначення платежу - судовий збір).

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 01 серпня 2016 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мацедонська В.Е.

Аліменко В.О.