Справа № 226/1088/16-а
Суддя: Коваленко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1088/16-а
Провадження № 2-а/226/41/2016
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2016 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1 (відсутній),

відповідач представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначив, що з червня 1981 року по червень 1991 року він працював суддею Красноармійського міського суду Донецької області. З червня 1991 року по березень 2006 року працював суддею Димитровського міського суду Донецької області, а з березня 2006 року працював суддею Апеляційного суду Донецької області. Згідно постанови Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року був звільнений з посади судді Апеляційного суду Донецької області та з 23 листопада 2015 року відрахований із штату суддів Апеляційного суду Донецької області. З 24 липня 2013 року на підставі Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» почав отримувати пенсію за віком і у зв*язку з цим перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Димитрові. Оскільки при звільненні у відставку, він мав стаж роботи суддею 32 роки 4 місяці 22 дні, на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 7 липня 2010 року, на час коли цей закон набрав чинність, він мав право, як суддя у відставці, на отримання щомісячного довічного грошового утримання. З приводу цього 26 листопада 2015 року він звернувся із заявою про призначення йому, як судді у відставці, щомісячного грошового утримання, замість пенсії, яку він раніше отримував, до відповідача, але рішенням від 4 грудня 2015 року № 151968 отримав відмову. З діями відповідача не погоджується, вважає їх протиправними і просить суд це визнати у рішенні суду, а також зобов*язати управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові призначити та виплатити йому, починаючи з 26 листопада 2015 року щомісячне довічне грошове утримання.

В судове засідання позивач не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з прханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача вимоги не визнала, пояснила, що позивач ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Димитрові з 24 липня 2013 року і отримував пенсію за віком, призначену на підставі Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування». З 1 квітня 2015 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 були внесені зміни до Закону України № 1058. Оскільки позивач продовжував працювати на посаді судді Апеляційного суду Донецької області, управління припинило виплату пенсії позивачу. 23 листопада 2015 року ОСОБА_1 було відраховано із штату апеляційного суду, тому виплату пенсії позивачу з 24 листопада 2015 року було поновлено. 26 листопада 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у звдоволенні якого 4 грудня 2015 року було відмовлено, оскільки на момент виходу у відставку позивача вже були скасовані правові норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» згідно закону № 213. Після винесення 8 червня 2016 року рішення Конституційним судом України № 4-рп/2016, яким визнано неконституційним і у зв*язку з цим втратив чинність пункт 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 2 березня 2015 року в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», після звернення позивача 13 червня 2016 року з відповідною заявою, його було переведено з одного виду пенсії на інший з дня подання заяви з усіма необхідними документами, тобто зх. 13 червня 2016 року. Вважає, що дії відповідача були правомірними і просить суд відмовити позивачу у задоволенні його вимог у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає встановленими в судовому засіданні наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 27 червня 1983 року до 20 червня 1991 року працював суддею Красноармійського міського суду, у період з 20 червня 1991 року до 28 лютого 2006 року працював суддею Димитровського міського суду Донецької області, у період з 1 березня 2006 року до 23 листопада 2015 року перебував на посаді судді Апеляційного суду Донецької області, після чого був відрахований зі штату апеляційного суду Донецької області у зв*язку з поданням заяви про відставку на підставі постанови ВРУ № 788-VIІІ від 12 листопада 2015 року, що підтверджується записами з трудової книжки позивача, копією наказу Апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2015 року № 397-к (а.с. 17, 19-23). На час звільнення, за розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 24 листопада 2015 року, ОСОБА_1 має усього стаж роботи 32 роки 4 місяці 22 дні (а.с. 18).

Рішенням від 4 грудня 2015 року № 151968 позивачу ОСОБА_1 Управлінням пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області у призначенні щомісячного довічного грошового утримання відді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відмовлено у зв*язку із втратою чинності з 1 червня 2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За умовами статті 120 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

В редакції Закону України «Про судоустрій та статус суддів», яка була чинною на момент звернення позивача до відповідача із заявою про переведення з пенсії на довічне грошове утримання, тобто 26 листопада 2015 року та в редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка діє на теперішній час, регламентовано право судді у відставці на отримання зазначеного довічного грошового утримання, дана норма у встановленому законом порядку не скасована та, відповідно, є чинною і підлягає виконанню. Відповідач помилково ототожнює поняття пенсії та щомісячного довічного грошового утримання судді, що є неприпустимим, оскільки зазначене утримання є не різновидом спеціальної пенсії, як вважає відповідач, а гарантією суддівської незалежності.

Аналогічну правову позицію займає й Конституційний суд України. Так. у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 Конституційним судом України наведено тлумачення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що визначається як забезпечення всіх суддів, у тому числі суддів у відставці, яке є гарантією їх незалежності, як елемент статусу судді, що є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності суддів і надається для гарантування верховенства права.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання дій відповідача щодо відмови позивачу в призначенні та виплаті, як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання та зобов*язанні відповідача призначити та виплачувати таке утримання з 26 листопада 2015 року підлягає задоволенню, але лише у період до 13 червня 2016 року, оскільки з цього часу відповідачем позивача ОСОБА_1 вже переведено з одного виду пенсії на інший і таке утримання на даний час виплачується.

Керуючись ст.ст. 11, 17-18, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області щодо відмови позивачу ОСОБА_1 в призначенні та виплаті, як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання з 26 листопада 2015 року до 13 червня 2016 року неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області здійснити з 26 листопада 2015 року до 13 червня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, нарахування і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням проведених раніше виплат.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань понесені ним судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 4 серпня 2016 року.

Суддя Т.О.Коваленко