Справа № 813/260/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 липня 2016 року м. Київ № 813/260/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., при секретарі судових засідань Авраменко Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про зупинення провадження в адміністративній справи за позовом

ОСОБА_2
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб,
про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 22.03.2016 Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято до свого провадження справу № 813/260/16 за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії та призначено до судового розгляду на 07.06.2016.

У судове засідання 07.06.2016 сторони не з'явились, повідомлені належним чином, розгляд справи відкладено на 26.07.2016.

26.07.2016 сторони не прибули, про день та час розгляду справи належним чином повідомлені.

Від позивача до суду були подані два клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України за результатом розгляду справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням Конституції України, та про проведення засідання без його участі.

Від відповідача електронною поштою надіслано клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі та додані до нього матеріали, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення та зупинення провадження у справі, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є оскарження бездіяльності відповідача, що пов'язана з відшкодуванням позивачу коштів за договором банківського вкладу за рахунок Фонду.

Судом зазначається, що для вирішення справи судом застосуванню підлягають положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким згідно преамбули цього Закону встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Встановлено, що Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.04.2015 р. зупинено провадження у справі №826/9693/13-а за позовом ОСОБА_3 до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення шкоди та вирішено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23.02.2012 р. №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Приймаючи рішення про необхідність звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23.02.2012 р. №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" суд касаційної інстанції виходив з того, що, на думку колегії суддів, попри встановлену мету Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України (ст.2 Закону), його практичне застосування до неплатоспроможних банків ставить вкладників банку в нерівні умови при відшкодуванні депозитних коштів, допускає застосування до неплатоспроможних банків різних підходів в зобов'язальних відносинах з кредиторами та позичальниками банку.

Відповідно до ч.5 ст.9 КАС України у разі виникнення у суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Наведену правову норму застосував Вищий адміністративний суд України при винесенні ухвали від 02.04.2015 р. у справі №826/9693/13-а, згідно з якою вирішено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23.02.2012 р. №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, згідно наявної на офіційному сайті Конституційного Суду України інформації, ухвалою Конституційного Суду України відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням Конституції України.

Зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Керуючись положеннями п.3 ч.1 ст.156, ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №813/260/16 за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії до прийняття рішення Конституційним Судом України щодо конституційності Закону України № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21,22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

2. Зобов'язати сторін повідомити суд про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі №813/260/16.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур