Справа № 825/1168/16
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/1168/16

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа: № 825/1168/16

У Х В А Л А

03 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Хрімлі О.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Ротранс» до Прилуцького управління Державної казначейської служби України Чернігівської області, Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Прилуцька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області, не погоджуючись із указаною постановою, звернулася з апеляційною скаргою.

Перевіривши скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху.

Відповідно до положень частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Усупереч приведеній нормі апелянтом не надано доказів сплати судового збору.

Разом із тим, до апеляційної скарги апелянтом додано клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв’язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету.

У той же час, апелянтом не надано доказів на підтвердження відсутності станом на день подання апеляційної скарги коштів для сплати судових витрат.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити апелянта від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити його сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», як зазначає у своїх рішеннях Вищий адміністративний суд України, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2014 року № 36722122, від 15 квітня 2014 року № 38331796, від 29 липня 2014 року № 39942890, від 25 вересня 2015 року № 51554263).

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 05 лютого 2016 року «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору».

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, звільнення окремих суб’єктів владних повноважень від сплати судового збору у зв’язку із внесенням змін до Закону України «Про судовий збір» згідно із Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, не відповідає п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України, згідно з яким основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що відображено також у п. 3 ч. 1 ст. 7 КАС України, оскільки таке звільнення може розцінюватися, як надання окремим учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими. Саме з цим законодавець пов’язує закріплення на законодавчому рівні обов’язку сплати судового збору для суб’єктів владних повноважень та виключення їх з переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору.

Отже, апелянту необхідно сплатити судовий збір та надати до суду оригінал відповідної квитанції, або ж надати належні документи, які б свідчили про неспроможність його оплати для вирішення питання щодо відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Згідно підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір на рівні 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною першою статті 4 Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Предметом спору в цій справі є заявлена позивачем до стягнення із суб’єкта владних повноважень сума коштів у розмірі 30 623,08 грн.

Вирішення даних вимог впливатиме на майновий стан позивача, а тому позов носить майновий характер.

Такий висновок відповідає практиці Верховного Суду України, висловленій, зокрема, в ухвалах від 13 січня 2016 року (код посилання в ЄДРСР: 55159722) та від 15 січня 2016 року (код посилання в ЄДРСР: 55160036), де цей суд вказав, що орган державної податкової інспекції у справах про оскарження податкових повідомлень-рішень зобов’язаний сплатити судовий збір за ставкою, передбаченою для майнового спору.

З огляду на викладене, виходячи з того, що станом на 01 січня 2016 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі на рівні 1378 грн, за подання даної апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір в сумі 1515,80 (110% від 1378).

Таким чином, апеляційна скарга не відповідає вимогам, визначеним статтею 187 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано оригіналу документу про сплату судового збору.

Згідно з приписами частини третьої статті 189 вказаного Кодексу, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, відповідно до яких скарга залишається без руху.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року залишити без руху.

Надати апелянту 5-денний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя О.Г. Хрімлі