Справа № 820/2515/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 серпня 2016 р. № 820/2515/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_1, Публічне акціонерне товариство "Мегабанк" про скасування постанови та припинення запису ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_1, в якому просить суд скасувати постанову Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 20.09.2012 року в рамках виконавчого провадження №34276205 в частині накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1, а саме - транспортного засобу марки Daihatsu, модель Теrіоs, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) JDAJ617; припинити запис №2 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстрований 20.09.2012 року за №13020456.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірною постановою порушуються його права як заставодержателя.

Ухвалою суду від 31.05.2016 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ "Мегабанк".

У судове засідання представники сторін те третіх осіб не прибули. Представниками позивача та третьої особи - ОСОБА_1 подані заяви про розгляд справи без їхньої участі. При цьому, представник третьої особи - ОСОБА_1, у вказаній заяві також зазначив, що підтримує позовні вимоги. Водночас, відповідач заперечень на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд вважає можливим здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження без участі представників сторін та третіх осіб.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 41 КАС України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається реорганізація відповідача на Київський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

За таких обставин суд прийшов до висновку про необхідність заміни відповідача - Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, його правонаступником - Київським відділом державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 06 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі-Банк, Позивач) та фізичною особою ОСОБА_1 укладено Договір кредиту №823/2-27/28-12 (надалі Кредитний договір) на купівлю автотранспортних засобів ( а.с.11-17).

При цьому, 14 червня 2010 року, на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником. Відповідно до абзацу 5 п.1.2. Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» (нова редакція), зареєстрованого 14.06.2010р. державним реєстратором Голосіївської у м. Києві державної адміністрації, номер запису 7002827, ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обовязки, все рухоме та нерухоме майно, які належать АКБ СР «Укрсоцбанк» ( а.с.28-33).

Відповідно до умов кредитного договору ПАТ «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 120442,00 грн. на купівлю автотранспортного засобу, а саме транспортний засіб марки Daihatsu, модель Terios.

У забезпечення повного та своєчасного виконання вказаного договору між Банком та ОСОБА_1 укладено договір застави №823/3-27/24/8-18 від 06.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та внесено до реєстру за №174, предметом якого став транспортний засіб марки Daihatsu, модель Terios, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) JDAJ210G001052617, що належить на праві власності ОСОБА_1 та внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис №1 від 11.02.2008 року про реєстрацію приватного обтяження №6565774 на підставі договору застави №823/3-27/24/8-18 від 06.02.2008 року зазначеного транспортного засобу ( а.с.17-20,94).

Позивач зазначав про існування в провадженні відповідача виконавчого провадження №34276205, в рамках якого, винесено постанову від 20.09.2012 року про накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, в тому числі і на транспортний засіб марки Daihatsu, модель Terios, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) JDAJ210G001052617, що належить на праві власності боржнику.

Разом з цим, як результат, 20 вересня 2012 року до Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис №2 та зареєстровано його за №13020456, котрим заборонено відчужувати все рухоме майно, в тому числі транспортний засіб марки Daihatsu, модель Terios, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) JDAJ210G001052617 ( а.с. 94 зворот - 95).

Позивач, вважаючи, що за таких обставин порушуються його права як заставодержателя, звернувся до відповідача із офіційною заявою від 02.12.2015 № 1908/15 з вимогою в досудовому порядку звільнити з-під арешту заставний транспортний засіб ( а.с. 21-22).

У відповідь на заяву позивача, відповідач листом від 06.01.206 № 186/5 повідомив, що на примусовому виконанні в Київському ВДВС ХМУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 47207703 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ "Укрсоцбанк" та ПАТ "Мегабанк". 20.09.2012 року в рамках ВП №34276205 стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що зареєстровано за боржником. 29.02.2012 року в рамках ВП № 25013465 стосовно ОСОБА_1 було складено акт опису та арешту майна - транспортного засобу марки Daihatsu, модель Теrіоs, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) JDAJ617 та запропонував звернутись, в силу приписів ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", до суду за захистом своїх прав ( а.с. 23-24).

В рамках офіційного з'ясування обставин справи, судом було витребувано у відповідача належним чином завірені копії зведеного виконавчого провадження № 47207703, а також інформації з посиланням на докази, в рамках якого виконавчого провадження була винесена спірна постанова від 20.09.2012 року про арешт майна та копій виконавчих проваджень, які увійшли до зведеного ВП.

Відповідачем належні докази було надано.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у відповідача перебуває зведене виконавче провадження № 47207703 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" та ПАТ "Мегабанк" заборгованості.

Дане виконавче провадження об'єднало в собі наступні виконавчі провадження, а саме:

1) №25013465, яке відкрито 09.03.2011 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова № 6-545/10/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Мегабанк" заборгованості за кредитним договором ( а.с.69-70);

2) №34276016, яке відкрито 13.09.2012 з примусового виконання виконавчого листа Дергачівського районного суду Харківської області № 2010/2-890/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Мегабанк" судових витрат ( а.с.71-72);

3) №34276205, яке відкрито 13.09.2012 з примусового виконання виконавчого листа Дергачівського районного суду Харківської області № 2010/2-890/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Мегабанк" заборгованості за іпотечним договором ( а.с.73-74), в рамках якого зокрема 20.09.2012 винесено спірну постанову про арешт усього майна боржника - у т.ч. автомобілю марки Daihatsu, модель Теrіоs, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) JDAJ617( а.с.86);

4) №45579769, яке відкрито 04.11.2014 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова № 640/8665/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором ( а.с.78-79);

5) № 45580287, яке відкрито 04.11.2014 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова № 640/8665/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" судового збору ( а.с.75,77).

Позивач, вважаючи, що спірною постановою порушуються його права як заставодержателя для задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна, звернувся до суду за захистом своїх прав.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Законом України "Про виконавче провадження" ( надалі - Закон) визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 17 Закону, підлягають виконанню державною виконавчою службою ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Главою 4 Закону унормовано загальний порядок звернення стягнення на майно божника.

Так, ч.1 ст. 52 Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 57 Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» застава - це, спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 37 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», до публічних обтяжень належить звернення стягнення на рухоме майно відповідно до рішення суду, винесеного за позовом, який стосується виконання незабезпечених зобов'язань боржника.

Згідно частиною другою статті 40 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо щодо предмета публічного обтяження зареєстроване інше обтяження з вищим пріоритетом, при зверненні стягнення на предмет публічного обтяження обтяжувач або особа, на користь якої встановлено публічне обтяження, зобов'язані надіслати обтяжувачу з вищим пріоритетом письмове повідомлення про звернення стягнення за публічним обтяженням у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону. У цьому разі обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на відповідне рухоме майно згідно з положеннями розділу IV цього Закону.

Суд зазначає, що враховуючи специфіку даних спірних правовідносин та той факт, що ПАТ «Укрсоцбанк» є стягувачем - заставодержателем, а накладений арешт на майно, яке є предметом застави, унеможливлює здійснення ним заходів щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави, в даному випадку застосовуються норми ст.54 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до положень ч.1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі, зокрема виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів ( ч.3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»).

З цього приводу суд зазначає що право застави виникло у позивача у 2008 році ( з укладанням між Банком та ОСОБА_1 договору застави №823/3-27/24/8-18 від 06.02.2008 року), тобто раніше, ніж у судовому порядку стягнуто з ОСОБА_1 кошти на користь ПАТ "Мегабанк", а саме: в 2012 році ( рішення по справі № 2010/2-890/2011 від 24.01.2012, яке набрало законної сили 14.03.2012, що вбачається з відповідного виконавчого листа ( а.с.73)).

Згідно з ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

В матеріалах справи відсутні докази самостійного повідомлення виконавчим органом позивача - заставодержателя про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувача - ПАТ "Мегабанк", який не є заставодержателем у встановлені законом строки, що є порушенням ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас наявні в матеріалах справи листи відповідача, в яких міститься інформація про накладений арешт на заставне майно, надані позивачу як відповіді саме на його звернення, а відтак, не можуть сприйматись судом в якості доказів виконання Київським ВДВС приписів ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» ( а.с.23-24,118).

Статтею 60 Закону унормовано зняття арешту з майна. Так, частиною 5 даної статті передбачено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що наявні підстави для скасування спірної постанови відповідача від 20.09.2012 року в рамках виконавчого провадження №34276205 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_3, а саме - транспортного засобу марки Daihatsu, модель Теrіоs, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) JDAJ617.

Щодо позовної вимоги про припинення запису №2 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстрований 20.09.2012 року за №13020456 суд відзначає наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про: зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що в даній частині позовних вимог позивачем зазначено неналежний спосіб відновлення його порушених прав, а відтак у задоволенні вимоги про припинення запису №2 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстрованого 20.09.2012 року за №13020456 суд відмовляє, проте, з метою повного захисту прав позивача, виходить за межі позовних вимог та зобов'язує Київський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області вчинити дії щодо припинення запису №2 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстрованого 20.09.2012 року за №13020456.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 41, 55, 71, 128, 160-163, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Замінити відповідача - Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, його правонаступником - Київським відділом державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи: ОСОБА_1, Публічне акціонерне товариство "Мегабанк" про скасування постанови та припинення запису - задовольнити частково.

Скасувати постанову Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 20.09.2012 року в рамках виконавчого провадження №34276205 в частині накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1, а саме - транспортного засобу марки Daihatsu, модель Теrіоs, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама) JDAJ617.

Зобов'язати Київський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області вчинити дії щодо припинення запису №2 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстрованого 20.09.2012 року за №13020456.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мар'єнко Л.М.