Справа № 826/26772/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 серпня 2016 року № 826/26772/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Обставини справи:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.01.2014 № , яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 6 680,33 грн. (основний платіж - 5 208,26 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1 472,07 грн.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу про порушення позивачем 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 49.1, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 57.1 ст. 57, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.17 «д» п. 164.2, п. 164.1 ст. 164, п. 176.1 ст. 176 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України шляхом заниження податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік в сумі 5 208,26 грн. Також позивач вказував, що неоподаткування отриманого доходу у вигляді додаткового блага є необґрунтованими, оскільки анулювання банком кредитної заборгованості за кредитним договором про надання грошових коштів не є тотожним отриманому додатковому благу, яке, відповідно до вимог ПК України, має бути оподатковано. Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходів фізичних осіб, у тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі; при цьому, позивачем за наслідками реалізації договірних правовідносин було повернуто банківській установі суму більша ніж отримана ним в якості кредиту.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи, надіславши суду письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні з урахуванням положень частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи на підставі п. п. 78.1.1 п. п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79 Податкового кодексу України та наказу ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 19.10.2015 № 1360 головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ОСОБА_2 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання платником податків вимог податкового законодавства з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт перевірки № 5841/26-58-17-01-17- від 13.11.2015 року (далі - Акт перевірки).

У висновках акту вказується про порушення позивачем 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 49.1, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 57.1 ст. 57, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.17 «д» п. 164.2, п. 164.1 ст. 164, п. 176.1 ст. 176 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, встановлено заниження податку на доходи отриманого у вигляді додаткового блага (анулювання банком частини боргу) у розмірі 5 208,26 грн.

З Акту перевірки вбачається, що висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено відповідачем на підставі листа ПАТ "Альфа Банк" № 96501-11-178348 від 24.10.2014, яким повідомлялось про анулювання позивачу частини боргу.

А тому відповідач вважає, що неоподаткування доходу, отриманого позивачем від Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" у вигляді суми анульованого частину кредитної заборгованості у розмірі 31 986,23 грн. є тим самим додатковим благом в розумінні п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, яке включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків та з якого утримується та перераховується до бюджету податок з доходів фізичних осіб.

На підставі акту перевірки ДПІ Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві 27 листопада 2014 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 6 680,33 грн. (основний платіж - 5 208,26грн., штрафні (фінансові) санкції - 1 472,07 грн.).

Оцінюючи наявні матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 15.05.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 700006555 за умовами якого Банк надає позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 17 165,37 доларів США з номінальною процентною ставкою 13,50 %, з визначенням остаточної дати повернення кредиту - 16.05.2015 року.

30.08.2012 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено Договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 700006555 від 15.05.2008 року відповідно до умов якого сторони домовились, що у разі дострокового повернення позичальником кредиту, банк здійснює коригування суми заборгованості позичальником за цим договором у бік зменшення з урахуванням наступних умов:

- кошти, сплачені на дострокове повернення кредиту, не зараховуються на сплату нарахованих процентів за відповідний період;

- частина кредиту у сумі заборгованості позичальника за кредитом, що залишилась несплаченою, перераховується банком рівними частинами на весь строк користування кредитом;

- строк надання кредиту не змінюється.

Також 18.10.2012 року між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено Додаткову угоду до кредитного договору № 700006555 від 15.05.2008 року, якою змінено порядок виконання позичальником зобов'язань щодо повернення заборгованості за Договором шляхом застосування схеми повернення заборгованості відповідно до продукту «Debt settlement 1» з встановленням процентної ставки за користування кредитом у розмірі 0,01% (одна сота відсотка) річних.

В подальшому позивачем на виконання умов вищевказаного Договору на користь Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» сплачено 26 392,72 доларів США.

Згідно довідки про стан кредитної заборгованості у сегменті роздрібного бізнесу від 18.10.2012 року № 75409-54.1 б/б позивача повідомлено про звільнення протягом шести місяців з 18.10.2012 року від подальшого виконання його обов'язків щодо повернення частини заборгованості за кредитним договором № 700006555 від 15.5.2008 року у розмірі 4001,70 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 24.10.2014ПАТ № 96501-11-178348 ЗАТ "Альфа Банк" у відповідь на запит ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 22053/10/26-58-17-03-18 від 09.10.2014 року проінформовано про анулювання боргу ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі 31 986, 23 грн.

При цьому, позивач вважає, що анульована сума боргу у розмірі 31 986, 23 грн. являє собою не суму основного грошового зобов'язання за кредитним договором, оскільки позивачем фактично повернуто на рахунок Банку кошти, які перевищують розмір отриманих в якості кредиту.

Судом враховано, що з метою вирішення даної справи суду належить з'ясувати правовий статус усієї суми прощеної заборгованості за кредитом, оскільки анульована сума боргу може включати в себе тіло кредиту, відсотки та/або пеню, що зумовлює настання для позивача різних правових наслідків у межах спірних правовідносин.

Вказана позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України викладені в Ухвалі від 21.04.2015 у справі № К/800/60395/14.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно пп. 164.1.1. п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

За правилами абз. д пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

За приписами п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

Тобто визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб у вигляді додаткового блага є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах. При цьому анулювання кредитної заборгованості, що включає заборгованість за процентами не є фактичним отриманням доходу в розумінні Податкового кодексу та не може визначатись як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням.

Як вказувалось вище, а саме згідно довідки про стан кредитної заборгованості у сегменті роздрібного бізнесу від 18.10.2012 року № 75409-54.1 б/б загальна сума прощеної заборгованості складає 4001,70 доларів США.

Згідно довідки ПАТ "Альфа-Банк " № 100857 від 30.11.2015, починаючи з 16.11.2012 року з урахуванням внесених коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості за позивачем рахувалась заборгованість у розмірі 4001,78 доларів США (а.с.30).

Тобто станом на момент анулювання Банком частини боргу, сума основного грошового зобов'язання за кредитним договором № № 700006555 від 15.05.2008 становила 4001,70 доларів США.

Враховуючи, що анульована сума заборгованості у розмірі 4001,70 доларів США не включає заборгованість з урахуванням пені, суд приходить до висновку, що вказана сума боргу анульована Банком являє собою дохід платника податку в розумінні Податкового кодексу України, який підлягає оподаткуванню в порядку абз. д пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, який позивач був зобов'язаний включити до податкової декларації за 2013 рік.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що в порушення пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України позивачем занижено оподатковуваний дохід, отриманий у вигляді додаткового блага (анулювання банком частини боргу) у розмірі 4001,70 доларів США внаслідок чого позивачем занижено податок на доходи фізичних осіб у сумі 5 208,26 грн.

З врахуванням викладеного податкове повідомлення-рішення від 27.01.2014 № прийнято ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством на момент виникнення спірних правовідносин, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України.

Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 165, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В. І. Келеберда