Справа № 339/450/14-а,2-а/339/35/14
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 р. Справа № 876/9629/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Богаченка С.І., Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Бедрій Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Болехові Івано-Франківської області на постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Болехові Івано-Франківської області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Болехові Івано-Франківської області, яким просив визнати протиправною відмову відповідача у призначенні йому пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати йому пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я з часу звернення, а саме з 05.03.2014 року.

Постановою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2014 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що в ході судового засідання достовірно встановлено, що ОСОБА_1 має право на пенсію за вислугу років як медичний працівник, оскільки його спеціальний стаж роботи становить 25 років 1 місяць та 25 днів з врахуванням строкової служби за спеціальністю у Збройних Силах СРСР. А відмова відповідача у зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду проходження позивачем строкової військової служби в рядах Збройних сил СРСР в період з 03.04.1978 року до 20.05.1980 року на посаді фельдшера у військовій частині НОМЕР_1 є безпідставною. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону, підтверджений належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову скасувати.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що період проходження позивачем строкової військової служби в рядах Збройних сил СРСР в період з 03.04.1978 року до 20.05.1980 року на посаді фельдшера було б враховано до спеціального стажу лише у разі підтвердження, що в цей період він проходив службу в закладах охорони здоров`я України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 05.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Болехові Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я відповідно до п. «е» ч. 1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак листом від 11.06.2014 року № 1730/03 Управління Пенсійного фонду України в м. Болехові Івано-Франківської області повідомило про відмову в призначенні такої пенсії в зв`язку з тим, що стаж його роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, становить 23 роки 0 місяців 8 днів з 25 років, передбачених законодавством. При цьому відповідач відмовив у зарахуванні до спеціального стажу періоду проходження позивачем строкової військової служби в рядах Збройних сил СРСР з 03.04.1978 року до 20.05.1980 року на посаді фельдшера, мотивуючи це тим, що даний стаж було б враховано лише у разі підтвердження, що в цей період він проходив службу в закладах охорони здоров`я України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дана відмова є незаконною, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. «е» ч. 1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Як встановив суд, наказом Міністерства оборони СРСР від 12.03.1987 року № 35 ОСОБА_1 було присвоєне військове звання лейтенант медичної служби.

Крім того, в період з 03.04.1978 року до 20.05.1980 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Збройних силах Союзу РСР у військовій частині НОМЕР_1 за спеціальністю фельдшер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією його військового квитка.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, посилання відповідача як на підставу відмови у зарахуванні позивачу до спеціального трудового стажу вказаного вище періоду проходження строкової військової служби, на наказ Міністра оборони України від 20.05.2004 року № 162, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.06.2004 року за № 692/9291, «Про затвердження закладів охорони здоров`я Збройних Сил України», є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах СРСР, тобто до проголошення Україною незалежності та створення Збройних Сил України.

Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ст. 2 даного Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Також ст. 73 чинного на час проходження позивачем строкової військової служби Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» було передбачено, що час знаходження громадян на дійсній військовій службі в Збройних Силах СРСР зараховується в їхній трудовий стаж.

Пунктом 6 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються військові квитки.

Спірний трудових стаж позивача (період проходження строкової військової служби), як зазначено вище, підтверджується відповідними записами в його військовому квитку.

Враховуючи наведені вище обставини та положення нормативно-правових актів, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 має право на пенсію за вислугу років, як медичний працівник, оскільки його спеціальний стаж роботи становить 25 років 1 місяць та 25 днів з врахуванням строкової служби за спеціальністю у Збройних Силах СРСР.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Болехові Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2014 року у справі № 339/450/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Болехові Івано-Франківської області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді С.І. Богаченко

Н.В. Ільчишин

Ухвала складена в повному обсязі 05.08.2016 року