Справа № 683/1888/15-а
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/1888/15-а

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМатущака В.В.
при секретаріГук В.В.
за участі:позивача, представників позивача, представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку Збройних сил України (в/ч НОМЕР_1 ) , Заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Петреченко Віктор Миколайович про визнання дій незаконними, стягнення моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Старокостянтинівського районного суду з позовом про визнання дій Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку, Заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Петреченка Віктора Миколайовича незаконними, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Відповідно до ухвали Старокостянтинівського районного суду від 13.04.2016 адміністративну справу передано на розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до заяви про зміну (уточнення) позовних вимог, позивач у поданому позові просить:

- визнати незаконними дії заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України Петреченка Віктора Миколайовича та військовослужбовців Хмельницького зонального відділу ВСП Збройних Сил України (в/ч НОМЕР_1 ) щодо адміністративного затримання ОСОБА_1 18.06.2015 року та доставляння його до приміщення Хмельницького ЗВ ВСП Збройних Сил України.

- визнати незаконними дії військовослужбовців Хмельницького ЗВ ВСП Збройних Сил України в застосуванні спеціальних засобів наручників до ОСОБА_1 під час його конвоювання до приміщення Хмельницького ЗВ ВСП Збройних Сил України та до Хмельницького наркологічного диспансеру.

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні витрати в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень за надання правової допомоги адвокатами та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на його думку існують факти перевищення прокурором ОСОБА_2 своїх посадових повноважень та привласнення собі повноважень керівника військової служби правопорядку. Зазначає, що заступник прокурора безпосередньо незаконно, безпідставно організував та керував діями працівників ВСП, є всі підстави вважати, що прокурор Петреченко В.М., є особисто заінтересований в результатах розгляду сфабрикованих ним адміністративних матеріалів, тим самим викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

В судовому засіданні позивач додатково уточнив, які саме дії кожного із відповідачів він вважає протиправними.

Так, зазначив, що незаконність дій заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Петреченко Віктора Миколайовича полягає у:

- незаконному проникненні у ВЧ НОМЕР_2 на власному автомобілі та без відмітки у журналі чергового ВЧ;

- неповідомлення про джерело інформації щодо перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння, а лише посиланні на рапорт працівника прокуратури щодо анонімного повідомлення про даний факт;

- безпідставному віддані наказу про застосування до позивача спецзасобів БР-М-92

- керував діями військовослужбовців щодо доставки до наркодеспансеру.

Незаконність дій військовослужбовців полягають у:

- затриманні за незаконною вказівкою заступника прокурора;

- застосуванні до позивача спецзасобів БР-М-92;

Вважає, що наслідком незаконних дій заступника Військового прокурора Хмельницького гарнізону ОСОБА_2 , який організував, керував незаконними діями працівників ВСП по фабрикуванню відносно нього адміністративних матеріалів за ч.1 ст.178 КУпАП є його гіпертонічний криз, окрім того було принижено його честь і гідність. Позивач зазначає, що переніс сильне душевне та психологічне хвилювання. Окрім того, позивач є публічною особою, тому, підірвано його репутацію та авторитет, чим заподіяно моральну шкоду, яку оцінено позивачем у 30000,00 грн. та матеріальні витрати в сумі 12000,00 грн. за надання правової допомоги адвокатом.

У зв`язку з цим позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належними чином. В попередніх судових засіданнях проти позову заперечив, зазначив, що він діяв в межах наданих йому повноважень, в порядку та у спосіб, визначений законодавством.

Пояснив, що до військової прокуратури Хмельницького гарнізону було здійснено анонімний дзвінок з приводу того, що ОСОБА_1 вживає алкогольні напої безпосередньо на території військової частини. Даний факт задокументовано рапортом чергового ОСОБА_3 . Як наслідок, було прийняте відповідне рішення перевірити, чи підтверджується вказана інформація. В подальшому ОСОБА_2 було залучено працівників Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку ЗСУ для з`ясування даних обставин.

Жодного незаконного проникнення у ВЧ НОМЕР_2 не було, оскільки Закон України "Про прокуратуру" дозволяє безперешкодно потрапити на територію військової частини за пред`явленням посвідчення прокурора. Особисто ОСОБА_2 спецзасоби до позивача не застосовував, діями військовослужбовців не керував, вони діяли відповідно до своїх посадових інструкцій.

Враховуючи викладене, позовні вимоги не визнає, просить у їх задоволенні відмовити повністю.

Представник відповідача - Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку Збройних сил України (в/ч НОМЕР_1 ) - в судовому засіданні проти заявленого позовних вимог заперечив.

Вважає вимоги позивача про визнання дій військовослужбовців Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо адміністративного затримання ОСОБА_1 18.06.2015 та доставляння його до приміщення Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку, а також застосування до ОСОБА_1 спеціальних засобів - наручників під час конвоювання до приміщення Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку та до Хмельницького наркологічного диспансеру необґрунтованими та безпідставними, оскільки жодних порушень та неправомірних дій з боку військовослужбовців Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку немає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, враховуючи викладене.

ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_2 .

18.06.2015 близько 12-00 год. до військової прокуратури Хмельницького гарнізону було здійснено анонімний дзвінок з приводу того, що ОСОБА_1 вживає алкогольні напої безпосередньо на території військової частини.

Даний факт задокументовано рапортом чергового ОСОБА_3 від 18.06.2015, який знаходиться в матеріалах справи.

Як наслідок, заступником військового прокурора Хмельницького гарнізону Петреченко В.М. було прийняте відповідне рішення перевірити, чи підтверджується вказана інформація. В подальшому ОСОБА_2 в телефонному режимі було залучено працівників Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку ЗСУ для з`ясування даних обставин.

18.06.2015 військовослужбовці Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку: прапорщик ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_6 на підставі наказу начальника Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку по стройовій частині про особовий склад добового наряду на 18.06.2015, виконували завдання в складі патруля у Старокостянтинівському гарнізоні.

Відповідно до отриманого в телефонному режимі розпорядження начальника штабу Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку особовий склад патруля залишив маршрут патрулювання, і прибув до військової частини НОМЕР_2 , де його зустрів заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону капітан юстиції Петреченко В.М., який повідомив, що згідно отриманої інформації командир військової частини НОМЕР_2 перебуває на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння.

Після прибуття, патруль разом із заступником військового прокурора Хмельницького гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_2 зайшли до приміщення штабу, розташованого на території військової частини НОМЕР_2 , начальник патруля Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку прапорщик ОСОБА_4 побачив військовослужбовця (як в подальшому було встановлено це був командир військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 ) який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Начальником патруля прапорщиком ОСОБА_4 було запропоновано ОСОБА_1 пред`явити документи, які засвідчують особу, та прослідувати до Старокостянтинівської міської лікарні для проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Виконувати законні розпорядження начальника патруля ОСОБА_1 відмовився.

В зв`язку із наявністю явних ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, вчиненого підполковником ОСОБА_1 , начальником патруля було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії ЛВХ №084, яким зафіксовано анкетні дані правопорушника зі слів заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_2 .

В подальшому ОСОБА_1 продовжував відмовлятись від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Після спроби патруля провести його до медичного закладу ОСОБА_1 почав чинити фізичний опір начальнику патруля та патрульним.

Начальником патруля було прийнято рішення про затримання та доставлення ОСОБА_1 до розташування Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку. Оскільки виконувати вказівки та законні розпорядження начальника патруля ОСОБА_1 відмовлявся, чинив фізичний опір представникам правоохоронного органу, прапорщик ОСОБА_4 після неодноразового попередження ОСОБА_1 віддав наказ патрульним на застосування заходів фізичного впливу та спеціальних засобів (наручників БРМ-92) до позивача.

Після того як ОСОБА_1 погодився виконувати вказівки начальника патруля, прапорщик ОСОБА_4 віддав наказ патрульним про зняття спеціальних засобів - наручників БРМ-92.

Представник відповідача - Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку та Петреченко В.М. в судовому засіданні наголосили, що доставляння ОСОБА_1 до розташування Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку відбувалось без застосування спеціальних засобів (наручники БРМ-92) щодо позивача.

Досліджуючи правомірність дій військовослужбовців Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку Збройних сил України (в/ч НОМЕР_1 ) та заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Петреченка В.М., суд виходив з наступного.

Щодо дій військовослужбовців Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку Збройних сил України (в/ч НОМЕР_1 ), які полягають у затриманні за незаконною вказівкою заступника прокурора та застосуванні до позивача спецзасобів БР-М-92, суд зазначає наступне.

Основні завдання, порядок організації та несення патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України, порядок застосування патрулями Служби правопорядку заходів адміністративного примусу до військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів, а також працівників Збройних Сил України під час виконання ними посадових обов`язків регулюються Інструкцією про порядок організації патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України №62 від 07.02.2012 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.9.10 Інструкції дозволяється тимчасово залишати маршрут патрулювання, зокрема за вказівкою або з дозволу начальника (оперативного чергового) органу управління Служби правопорядку (посадової особи підрозділу Служби правопорядку у гарнізоні).

Про залишення маршруту начальник патруля доповідає по телефону (радіостанції) оперативному черговому органу управління Служби правопорядку (посадовій особі підрозділу Служби правопорядку у гарнізоні).

У відповідності до пункту 9.4 Інструкції адміністративне затримання полягає в примусовому короткочасовому обмеженні патрулем Служби правопорядку всіх дій і пересування осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, їх доставленні та утриманні в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку у гарнізоні) як із поміщенням до кімнати для тимчасово затриманих військовослужбовців (далі - КТЗ), так і без поміщення в КТЗ.

Адміністративне затримання застосовується у разі, якщо вичерпано всі інші заходи впливу, з метою: припинення адміністративних правопорушень; встановлення особи порушника; складання протоколу про адміністративне правопорушення (у разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим) та протоколу про адміністративне затримання; забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи про вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне затримання патрулем Служби правопорядку застосовується у разі вчинення, зокрема злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі посадової особи Служби правопорядку.

Начальником патруля було віддано наказ патрульним на застосування заходів фізичного впливу та спеціальних засобів (наручників БРМ-92) до ОСОБА_1 як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», якою визначено, що військовослужбовці Служби правопорядку під час здійснення службових обов`язків мають право застосовувати наручники, гумові кийки, засоби зв`язування, речовини сльозоточивої та дратівної дії, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, пристрої для відкриття приміщень і примусової зупинки транспорту, водомети, бронемашини та інші спеціальні і транспортні засоби, а також використовувати службових собак, зокрема, для затримання, конвоювання до місця розташування органу управління або підрозділу Служби правопорядку, в органи Національної поліції осіб, які вчинили правопорушення, а також тримання осіб, взятих під варту, якщо зазначені особи чинять опір військовослужбовцям Служби правопорядку або є підстави вважати, що вони можуть втекти чи завдати шкоди оточуючим чи собі.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що жодних порушень та неправомірних дій з боку військовослужбовців Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку при затриманні ОСОБА_1 18.06.2015 та доставленні його до приміщення Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку, а також застосуванні до ОСОБА_1 спеціальних засобів - наручників під час конвоювання до приміщення Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку та до Хмельницького наркологічного диспансеру не має.

Щодо незаконності дій заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону ОСОБА_2 щодо незаконного проникнення у ВЧ НОМЕР_2 на власному автомобілі та без відмітки у журналі чергового ВЧ; неповідомленні про джерело інформації щодо перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння, а лише посилання на рапорт працівника прокуратури щодо анонімного повідомлення про даний факт; безпідставного відданя наказу про застосування до позивача спецзасобів БР-М-92; та керування діями військовослужбовців щодо доставки до наркодеспансеру, суд вважає за необхідне зазначити.

Для виконання прокурорами покладених на них завдань з нагляду за додержанням і застосуванням законів законодавство наділяє їх відповідними повноваженнями, які визначені, перш за все, Законом України "Про прокуратуру".

За своїм змістом та призначенням вони можуть бути розділені на такі основні групи:

- повноваження щодо виявлення порушень законів, причин порушень та умов, що їм сприяли;

- повноваження щодо усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли ;

- повноваження щодо притягнення винних у порушенні закону осіб до встановленої відповідальності.

До першої групи повноважень прокурора відносяться: безперешкодно за посвідченням, що підтверджує займану посаду, входити, зокрема до військових частин, установ без особливих перепусток, де такі запроваджено; мати доступ до документів і матеріалів, необхідних для проведення перевірки, в тому числі за письмовою вимогою, і таких, що містять комерційну таємницю або конфіденційну інформацію.

Відповідно до Наказу Генеральної прокуратури України від 15.01.2013 N3 "Про затвердження Інструкції з діловодства в органах прокуратури України", яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено порядок прийому, реєстрації, обліку, перекладу, підготовки, оформлення, тиражування, відправлення, контролю виконання документів, формування їх у справи, наглядові провадження, зберігання, використання на паперових або електронних носіях.

Відповідно до п.3.9 вказаної інструкції анонімні заяви, повідомлення про кримінальні правопорушення у прокуратурах районного рівня передаються на доповідь керівнику, який у формі вчинення резолюції визначає порядок їх скерування до правоохоронного органу. У прокуратурах обласного рівня та Генеральній прокуратурі України такі заяви та повідомлення спрямовуються до підрозділу з питань розгляду звернень для надсилання їх до відповідних правоохоронних органів.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону особисто наказів на застосування до позивача спецзасобів БР-М-92 не віддавав, а також не керував діями військовослужбовців щодо доставки до наркодеспансеру. Усі зазначені дії були вчинені військовослужбовцями відповідно до свої посадових інструкцій, а не відповідно до керування заступника прокурора.

Враховуючи викладене, суд не вбачає діях прокурора протиправності та зазначає, що повноваження прокурора за умови їх повного та правильного використання забезпечують ефективність прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів, а саме: своєчасне виявлення порушень закону, їх усунення та притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що військовослужбовці Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку Збройних сил України (в/ч НОМЕР_1 ) та заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Петреченко Віктор Миколайович діяли на підставі та в межах, передбаченим чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання дій протиправними - відсутні.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральних збитків, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено протиправність дій відповідачів, позовна вимога про відшкодування моральних збитків задоволенню не підлягає.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до приписів ст.94 КАС України, судові витрати з відповідачів не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку Збройних сил України (в/ч НОМЕР_1 ), Заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Петреченка Віктора Миколайовича про визнання дій незаконними, стягнення моральної та матеріальної шкоди - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 серпня 2016 року

Суддя/підпис/В.В. Матущак
"Згідно з оригіналом" Суддя В.В. Матущак