Справа № 344/8668/16-а
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8668/16-а
Провадження № 2-а/344/378/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Струк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення штрафу від 24 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 50739081,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області звернулось в суд з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. від 24 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 50739081 про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч. ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Із матеріалів справи вбачається що постановою відділу примусового виконання рішень головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 06.04.2016 року відкрито виконавче провадження за № 50739081 з примусового виконання виконавчого листа № 0907/2-а-29/2011 про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_3 з 01.01.2008 року, врахувавши надбавку за особливо важливі завдання в розмірі 50% та премію в розмірі 90% з урахуванням проведених виплат та виплатити різницю.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 13.04.2016 державного виконавця повідомлено, що рішення суду виконано, а саме нараховано доплату, яку включено в окремі додаткові відомості. Також, 27.04.2016 було повідомлено, що головне управління звернулося із роз'ясненням щодо виконання рішення суду по справі до Пенсійного фонду України.

Як вбачається із листа адресованого заступнику начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. № 3258/06 від 17.05.2016 року, на підставі доручення Пенсійного фонду України головним управлінням зроблено новий перерахунок пенсії, врахувавши стягувачу надбавку за особливі важливі завдання в розмірі 50% та премію в розмірі 90%. При цьому, донарахованих сум пенсій з 01.01.2008 по 30.04.2016 року немає, оскільки за вказаний період не відбулося зростання її розміру. Також листом № 3473/06 заступника начальника відділу ДВС повідомлено, що у зв'язку із незрозумілістю постанови суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулось до суду про її роз'яснення. Даним листом стягувач також клопотав про поновлення строку добровільного виконання рішення суду.

Однак заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. 24 червня 2016 року винесено постанову про накладення на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу на за невиконання без поважних причин рішення суду в розмірі 680 грн.

Статтею 11 цього Закону визначено права та обов'язки державного виконавця. Зокрема, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу.

Частиною першою ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів із Державного бюджету України.

Механізм виконання рішення по стягненню коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено «Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (з наступними змінами).

Пунктом 33 Порядку передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку.

З посиланням на дані норми Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників позивач звертався до державного виконавця з метою відкладення виконавчих дій в порядку ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження» листом від 27.04.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 89 цього ж Закону України, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника юридичну особу штраф у розмірі від сорока до шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк для виконання.

Виходячи з вищевикладеного, для прийняття рішення щодо застосування санкцій, передбачених частиною першою статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен встановити два факти: по-перше, що судове рішення не виконано, по-друге, що рішення суду не виконано без поважних на то причин.

Виносивши постанову про накладення штрафу державний виконавець не врахував ту обставину, що боржник не відмовляється від виконання судового рішення в частині виплати пенсії стягувачу, та той факт що виплати можуть бути здійснені тільки виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України, як це прямо передбачено п. 11 Прикінцевих Положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Таким чином відповідачем в спірних правовідносинах не встановлено причини не виконання постанови суду у строк встановлений законом.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30 квітня 2002 року № 8-2 (далі - Положення), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

На підставі аналізу зазначених норм права колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові по справі № 21-66а15 від 24 березня 2015 року дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів, що підтверджують правомірність прийнятої оскаржуваної постанови та не спростував її протиправність.

Суд зазначає, що згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Як роз'яснено пунктом 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.2010 року №3 із змінами від 21.05.2012р., юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо скасування про стягнення накладення штрафу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 17, 35, 89 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 7, 8, 9, 99, 71, 100, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 181 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення штрафу від 24 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 50739081 задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. від 24 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 50739081 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в розмірі 680 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Бабій О.М.