Справа № 804/611/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 р. справа № 804/611/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі судового засідання Максименко Е.М.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 48-177 від 01.07.2015 року, -

в с т а н о в и в:

01 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 48-177 від 01.07.2015 р., яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» на суму 25 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач у позовній заяві та письмових поясненнях зазначила, що у її власності перебуває легковий автомобіль Lexus RX 350, обємом двигуна понад 3 000 куб. см, який зареєстрований у встановленому законом порядку у 2013 році. Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача, яким їй нараховано транспортний податок за вказаний автомобіль за 2015 рік на суму 25 000 грн., зазначила, що, у відповідності до ст. 4 Податкового кодексу України, зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. В даному випадку, зміни до податкового законодавства щодо транспортного податку, прийняті 28.12.2014 року, вводяться в дію з початку бюджетного періоду, що настає за плановим (тобто з 01 січня 2016 року). Це пояснюється тим, що відповідно до приписів п. 267.5 ст. 267 ПК України, базовий податковий період щодо транспортного податку дорівнює календарному року, а не місяцю чи кварталу. Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення про визначення податкового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25 000 грн. (а.с. 4-7).

В судовому засіданні 07.04.2016 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві (а.с. 42-44).

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на відповідність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення положенням ст. 267 ПК України, якою чітко визначено зобовязання власників транспортних засобів, які мають власні легкові автомобілі обємом двигуна більше 3 000 куб.см та які використовувались до 5 років, сплачувати транспортний податок у розмірі 25 тис. грн. (а.с. 37-38).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

У власності ОСОБА_3 перебуває легковий автомобіль Lexus RX 350, 2013 року випуску, обємом двигуна 3456 куб. см, який зареєстровано у встановленому законом порядку 29.05.2013 року, що підтверджується копією технічного паспорту на зазначений автомобіль серії САР 048456 (а.с. 8).

18.06.2015 року Криворізькою центральною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № 48-177 від 01.07.2015 р., яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» на суму 25 000 грн. (а.с. 9).

Не погодившись з рішенням податкового органу, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи», норми якого набрали чинності 01 січня 2015 року, запроваджено транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 Податкового кодексу України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Посилаючись на вказані норми законодавства, податковий орган вважає, що у фізичних осіб, що мають власні зареєстровані у встановленому порядку легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см, виникає обов'язок зі сплати транспортного податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, починаючи з 01 січня 2015 року.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САР 048456, у власності ОСОБА_3 перебуває легковий автомобіль Lexus RX 350, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обємом двигуна 3456 куб. см, який зареєстровано у встановленому законом порядку 29.05.2013 року.

Наведене свідчить, що позивач має власний зареєстрований легковий автомобіль, який використовувався до 5 років, з об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 куб. см, тобто автомобіль, який має ознаки об'єкта оподаткування.

Однак, не зважаючи на наявність ознак об'єкта оподаткування, суд вважає, що в межах спірних правовідносин позивач не має обов'язку сплати транспортного податку за 2015 рік, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на принципі стабільності зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситься пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно п.п. 267.5.1. п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період для сплати транспортного податку дорівнює календарному року.

Згідно ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року та закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Таким чином, в силу приписів пп.4.1.9 п.4.1 ст.4, п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, транспортний податок не може застосовуватися в 2015 бюджетному році (тобто, в році його введення), а відповідно, застосування названого податку можливе лише з 2016 бюджетного року.

Відповідно до п.п. 10.1.1. п.10.1 ст. 10 та ст. 265 Податкового кодексу України, транспортний податок у складі податку на майно віднесений до місцевих податків.

Питання щодо встановлення податку на майно відповідно до вимог цього Кодексу вирішують місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Пунктами 12.3.1. - 12.3.3. п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України визначено, що встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пп.12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України встановлено, що Закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються: не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду; після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Таким чином, правила щодо прийняття місцевими радами рішень щодо зміни розмірів податків, які справляються до бюджетів та формують їх доходну частину, що визначені податковим та бюджетним законодавством, є однаковими.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.04.2016 р. по справі № 804/14459/15 (К/800/2667/16).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Криворізької міської ради від 29.04.2015 р. № 3554 «Про встановлення ставки транспортного податку в м. Кривому Розі» установлений транспортний податок, визначено коло платників податків, зазначено, що обєкт, база оподаткування, ставка податку, податковий період, порядок обчислення суми податку згідно ст. 267 Податкового кодексу України, а також зазначено про набуття чинності даним рішенням з 01.01.2016 року.

Відтак, введений названим вище рішенням на території м. Кривого Рогу транспортний податок, у відповідності до загальних положень чинного податкового та бюджетного законодавства, може бути застосований контролюючим органом відносно оподаткування транспортних засобів не раніше наступного бюджетного періоду, тобто, не раніше 2016 року.

З огляду на сукупність вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення відповідача № 48-177 від 01.07.2015 р., яким позивачу нараховано податкові зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» на суму 25 000 грн., не можна визнати таким, що відповідає положенням п.4.1 ст.4, п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, що є підставою для його скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Криворізькою центральною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 48-177 від 01.07.2015 р.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 12 квітня 2016 року.

Суддя ОСОБА_4