Справа № 820/2691/16
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 р.Справа № 820/2691/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Антипенко В.А.

представника позивача - ОСОБА_1

представника Держекоінспекції України - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016р. по справі № 820/2691/16

за позовом ОСОБА_3

до Державної екологічної інспекції України , Голова Державної екологічної інспекції України ОСОБА_4

про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_3 ( далі позивач, ОСОБА_3В.) до Державної екологічної інспекції України ( далі відповідач 1, Держекоінспекція України), Голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_4 ( далі відповідач 2).

Визнано протиправним та скасовано наказ Держекоінспекції України №172-о від 13.05.2016 року про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року.

Стягнуто з Держекоінспекції України на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період: з 13.05.2016 року по 02.06.2016 року в розмірі 3 332,28 грн.

Не погодившись з даною постановою суду, відповідач 1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин по справі, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 по даній справі, та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано клопотання Держекоінспекції України про відкладення розгляду справи та не враховані причини наведені в даному клопотанні, а саме необхідність надання письмових заперечень. Заяву про розгляд справи в письмовому провадженні представником відповідача надано до суду не було.

Звільненню позивача передувало проведення працівниками Держекоінспекції України перевірки роботи Державної екологічної інспекції у Полтавській області з питань запобігання та виявлення корупції в процесі якої було виявлено, що позивач з 9:00 по 14год 00 хв. 21.01.2016 був відсутній на робочому місці з невідомих причин, про що було складено акт від 21.01.2016. Складанню акта передувало надання 21.01.2016 за підписом ОСОБА_3, інформації про перебування керівництва Державної екологічної інспекції у Полтавській обл., станом на 9 год. 15хв. 21.01.2016, на робочому місці, що не заперечується і позивачем.

Ознайомити позивача з актом та відібрати пояснення Держекоінспекція України не мала можливості в звязку з тим, що на час складання акту позивач був відсутній на робочому місці.

Враховуючи відсутність ОСОБА_3 на робочому місці 21.01.2016 (прогул) було прийнято наказ від 13.05.2016 №172-о «Про звільнення ОСОБА_3В». Копію наказу позивачу було направлено поштою.

Апелянт не погоджується з думкою суду про недотримання порядку звільнення позивача, що є державним службовцем, оскільки Закон України «Про державну службу» №889-УІІ не набрав чинності, натомість діяв ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, який не містив тих положень стосовно звільнення державних службовців категорії «Б», на яких наголошує суд першої інстанції.

Крім того, з часу погодження Полтавською обласною державною адміністрацією від 31.03.2016 №2336/01-27, а саме з 01.04.2016 та до 30.04.2016 ( до моменту набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-УІІІ, далі Закон № 889), позивач перебував на лікарняному. Саме тому відповідачем, при звільненні позивача, були застосовані норми ОСОБА_5 законів про працю України, які діяли на момент звільнення позивача та чинні на теперішній час.

Апелянт не погоджується з не прийняттям до уваги судом першої інстанції акту, оскільки крім акту сектором по роботі з персоналом Держекоінспекції України, надано Акт про відсутність позивача на робочому місці від 21.01.2016 з 14 год 00 хв. по 17 год 15 хв. ( далі Акт 2), на якому ручкою зроблено напис, що зі слів начальника відділу організаційного, аналітичного, документального, матеріально-технічного забезпечення і взаємодії з громадськістю та ЗМІ ОСОБА_6, начальник Державної екологічної інспекції у Полтавській обл. перебуває на лікарняному з 21.06.2016 про що повідомив її телефонним звязком. Акт 2 не містить інформації від самого позивача (навіть у телефонному режимі комусь із перевіряючи) про причини його відсутності на робочому місці.. Примітка дописана у вказаному Акті 2 зроблена за інформацією наданою підпорядкованою по роботі до позивача особою, яка не входила до складу осіб, якими було виявлено та зафіксовано факт відсутності позивача на робочому місці з 14-00 до 17-15 21.01.2016. Повторна перевірка перебування позивача на робочому місці була викликана можливою вірогідністю перебування позивача на робочому місці у другій половині дня, з огляду на те, що станом на 9 год 15 хв. 21.01.2016 Державною екологічною інспекцією у Полтавській обл., за підписом позивача, було надано інформацію про перебування керівництва на робочому місці.

Крім того, судом були прийняті до уваги пояснення осіб, які перебували у безпосередньому службовому підпорядкуванні до позивача.

Позивач неодноразова викликався до Держекоінспекції України з метою зясування обставин викладених у акті.

Згідно листа Державної екологічної інспекції у Полтавській обл. від 13.05.2016 №1816/01-13/10-25, за підписом позивача, було надано інформацію про перебування керівництва на робочому місці станом на 9 год 15 хв. 13.05.2016

Звільнити позивача до 13.05.2016 не було можливим з огляду на те, що відповідно до вимог Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», до 31.03.2016 тривало погодження звільнення позивача з Полтавською ОДА, а перед цим з Міністерством екології та природних ресурсів України, а після цього позивач з 01.04.2016 до кінця місяця перебував на лікарняному. Як наслідок позивача було звільнено з дотриманням шестимісячного терміну з дня вчинення проступку, відповідно до ч.2 ст. 148 ОСОБА_5 законів про працю України.

Відповідач 2 та позивач в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштової кореспонденції.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 ОСОБА_5 адміністративного судочинства України ( далі КАС України) розгляд справи проведено без участі позивача та відповідача 2.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача 1, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача з займаної посади здійснено з порушенням норм чинного законодавства.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_3 на підставі наказу Держекоінспекції України №42-о від 20.02.2013 року був призначений на посаду начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області .

Наказом Держекоінспекції України від 13.05.2016 р. №172-о звільнено ОСОБА_3 з посади начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України.

Перевіряючи правомірність прийняття відповідачем 1 оскаржуваного наказу колегія суддів зазначає.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 5 Закону №889 ( чинного на час прийняття оскаржуваного наказу) відносини, що виникають у звязку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

За невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (ч.1 ст. 64 Закону №889).

Враховуючи те, що на час прийняття наказу Держекоінспекції України №172-о від 13.05.2016 діяв Закон №889, який урегульовує відносини, що виникають у звязку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо протиправності прийняття оскаржуваного наказу, оскільки відповідачами не дотримано порядку звільнення з займаної посади державного службовця, визначеного Законом №889, яким є позивач.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що на момент виникнення підстав для звільнення позивача із займаної посади Закон №889 не набрав чинність і тому при звільненні були застосовано положення та дотримано процедури при розірванні трудового договору визначеної ОСОБА_5 законів про працю України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки на час прийняття субєктом владних повноважень наказу про звільнення позивача чинним законодавством був передбачений інший порядок звільнення державних службовців, який відповідачами не дотримано. ОСОБА_5 законів про працю України на дані правовідносини з 01.05.2016 не розповсюджуються. Будь-яких виключень із загальних правил, дії нормативного акту в часі, Закон №889 не містить.

Посилання апелянта на те, що знаходження позивача на лікарняному свідчить про можливе намагання останнього уникнути звільнення із займаної посади колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки будь-яких доказів щодо даного твердження відповідачем не надано і під час судового розгляду не встановлено. Будь-яких порушень порядку видачі та заповнення лікарняних листів позивача під час судового розгляду не встановлено.

Враховуючи те, що інші доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 2 червня 2016 року по справі № 820/2691/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_7
Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9
Повний текст ухвали виготовлений 03.08.2016 р.