Справа № 810/620/16
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/620/16 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Шутовської І Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року позивач звернулася в Київського окружного адміністративного суд з позовом до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області), в якому просила визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № 50168-17 від 25.06.2015 на суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25 000 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду вмотивовано тим, що належний позивачу автомобіль є об'єктом оподаткування транспортним податком, а обов'язок сплати такого податку виник у позивача саме з 01.01.2015, оскільки у Законі України «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, яким транспортний податок було запроваджено, визначено особливий порядок набрання ним чинності - з 01.05.2015.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається однин з принципів, на якому ґрунтується Податкове законодавство України, а саме принцип стабільності, згідно якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Наказом Державної фіскальної служби України від 18.02.2016 № 143 реорганізовано Ірпінську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області шляхом приєднання до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, тому суд вважає за доцільне замінити відповідача у справі - Ірпінську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на нового - Вишгородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за позивачем зареєстрований транспортний засіб марки Lexus RX 350, об'єм двигуна 3 456 куб. см., дата першої реєстрації - 21.01.2011, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії CXX №718640 (а.с. 18).

25 червня 2015 року Ірпінською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № 50168-17, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб на 25 000 грн. (а.с. 7).

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про правомірність вказаного податкового повідомлення-рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

Відповідно положень норм названої статті платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування (підпункт 267.1.1).

Згідно п.п. 267.2.1, п. 267.2 статті 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України.

Пунктом 267.4 статті 267 ПК України встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1).

Згідно п. 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (абзац а) підпункту 267.8.1.).

Отже, з 01.01.2015, у фізичних осіб, що мають власні зареєстровані у встановленому порядку легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см, виникає обов'язок зі сплати транспортного податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач є платником транспортного податку, запровадженого Законом України «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, при цьому, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обов'язок сплати такого податку виник у позивача з 01.01.2015.

На думку колегії суддів визначення позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб суперечить принципу стабільності.

Так, відповідно до підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України одним із принципів податкового законодавства України є принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» ухвалений 28.12.2014, тобто після 15.07.2014, а транспортний податок встановлено рішенням Ворзельської селищної ради від 30 січня 2015 року № 763-41-VI «Про встановлення ставки транспортного податку в селищі Ворзель», у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що застосування контролюючим органом положень ПК України з урахуванням внесених Законом змін з метою оподаткування транспортним податком, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нової про задоволення позову.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року - скасувати та ухвалити нову, якою позов ОСОБА_2 до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області) від 25.06.2015 № 50168-17.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 01 серпня 2016 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.