Справа № 804/1453/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2016 р. м. Київ К/800/21148/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Калашнікової О.В.,

Суддів: Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.

секретар судового засідання - Маджар О.

за участю

представника позивача - Кривошеїна І.О.

представника відповідача - Піддубняк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за касаційною скаргою Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року у справі №804/1453/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євраз Україна" до Дніпропетровської митниці ДФС, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євраз Україна" звернулося в суд з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог просило: визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2012/01634 від 29.11.2012 року, № 110010000/2012/01643 від 30.11.2012 року, №110010000/2012/01647 від 02.12.2012 року, № 110010000/2012/01648 від 02.12.2012 року, № 110010000/2012/01654 від 03.12.2012 року, №110010000/2012/01658 від 03.12.2012 року, № 110010000/2012/01660 від 03.12.2012 року, № 110010000/2012/01662 від 03.12.2012 року, №110010000/2012/01671 від 04.12.2012 року, № 110010000/2012/01675 від 05.12.2012 року, № 110010000/2012/01676 від 05.12.2012 року, №110010000/2012/01677 від 05.12.2012 року, № 110010000/2012/01681 від 06.12.2012 року, № 110010000/2012/01682 від 06.12.2012 року, №110010000/2012/01683 від 06.12.2012 року, № 110010000/2012/01682 від 06.12.2012 року, № 110010000/2012/01689 від 07.12.2012 року, №110010000/2012/01690 від 07.12.2012 року, № 110010000/2012/01691 від 07.12.2012 року, № 110010000/2012/01692 від 09.12.2012 року, №110010000/2012/01693 від 09.12.2012 року, № 110010000/2012/01694 від 09.12.2012 року, № 110010000/2012/01696 від 10.12.2012 року, №110010000/2012/01697 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/01698 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/01699 від 10.12.2012 року, №110010000/2012/01700 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/01701 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/01707 від 11.12.2012 року, №110010000/2012/01708 від 11.12.2012 року, № 110010000/2012/01710 від 12.12.2012 року, № 110010000/2012/01711 від 12.12.2012 року, №110010000/2012/01712 від 12.12.2012 року, № 110010000/2012/01716 від 13.12.2012 року, № 110010000/2012/01723 від 14.12.2012 року, №110010000/2012/01724 від 14.12.2012 року, № 110010000/2012/01730 від 16.12.2012 року, № 110010000/2012/01731 від 16.12.2012 року, №110010000/2012/01736 від 17.12.2012 року, № 110010000/2012/01737 від 17.12.2012 року, № 110010000/2012/01738 від 17.12.2012 року, №110010000/2012/01739 від 17.12.2012 року, № 110010000/2012/01744 від 18.12.2012 року, № 110010000/2012/01745 від 18.12.2012 року, №110010000/2012/01746 від 18.12.2012 року, № 110010000/2012/01750 від 19.12.2012 року, № 110010000/2012/01753 від 20.12.2012 року, №110010000/2012/01756 від 21.12.2012 року, № 110010000/2012/01759 від 21.12.2012 року, № 110010000/2012/01761 від 21.12.2012 року, №110010000/2012/01767 від 23.12.2012 року, № 110010000/2012/01768 від 23.12.2012 року, № 110010000/2012/01769 від 24.12.2012 року, №110010000/2012/01781 від 25.12.2012 року, № 110010000/2012/01782 від 25.12.2012 року, № 110010000/2012/01783 від 26.12.2012 року, №110010000/2012/01789 від 28.12.2012 року, № 110010000/2012/01792 від 28.12.2012 року, № 110010000/2012/01793 від 28.12.2012 року, №110010000/2012/01803 від 29.12.2012 року, № 110010000/2012/01804 від 29.12.2012 року, № 110010000/2012/01806 від 31.12.2012 року, №110010000/2012/01807 від 31.12.2012 року, № 110010000/2012/01808 від 31.12.2012 року, № 110010000/2012/20093 від 27.12.2012 року, №110010000/2013/00003 від 02.01.2013 року, № 110010000/2013/00005 від 02.01.2013 року, № 110010000/2013/00007 від 04.01.2013 року, №110010000/2013/00011 від 04.01.2013 року, № 110010000/2013/00012 від 06.01.2013 року, № 110010000/2013/00022 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/00023 від 08.01.2013 року, № 110010000/2013/00025 від 08.01.2013 року, № 110010000/2013/00026 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/00027 від 08.01.2013 року, № 110010000/2013/00036 від 09.01.2013 року, № 110010000/2013/00051 від 14.01.2013 року, №110010000/2013/00059 від 16.01.2013 року, № 110010000/2013/00065 від 17.01.2013 року, № 110010000/2013/00067 від 17.01.2013 року, №110010000/2013/00082 від 21.01.2013 року; визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 110010000/2012/601272/1 від 29.11.2012 року, №110010000/2012/601281/1 від 30.11.2012 року, № 110010000/2012/601286/1 від 02.12.2012 року, № 110010000/2012/601287/1 від 02.12.2012 року, №110010000/2012/601293/1 від 03.12.2012 року, № 110010000/2012/601296/1 від 03.12.2012 року, №110010000/2012/601297/1 від 03.12.2012 року, №110010000/2012/601298/1 від 03.12.2012 року, №110010000/2012/601307/1 від 04.12.2012 року, № 110010000/2012/601311/1 від 05.12.2012 року, №110010000/2012/601312/1 від 05.12.2012 року, № 110010000/2012/601314/1 від 05.12.2012 року, № 110010000/2012/601317/1 від 06.12.2012 року, №110010000/2012/601318/1 від 06.12.2012 року, № 110010000/2012/601323/1 від 06.12.2012 року, №110010000/2012/601322/1 від 06.12.2012 року, №110010000/2012/601325/1 від 07.12.2012 року, № 110010000/2012/601326/1 від 07.12.2012 року, № 110010000/2012/601327/1 від 07.12.2012 року, №110010000/2012/601328/1 від 09.12.2012 року, №110010000/2012/601329/1 від 09.12.2012 року, № 110010000/2012/601331/1 від 09.12.2012 року, №110010000/2012/601333/1 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/601334/1 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/601332/1 від 10.12.2012 року, №110010000/2012/601335/1 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/601336/1 від 10.12.2012 року, №110010000/2012/601337/1 від 10.12.2012 року, №110010000/2012/601343/1 від 11.12.2012 року, №110010000/2012/601344/1 від 11.12.2012 року, № 110010000/2012/601345/1 від 12.12.2012 року, №110010000/2012/601346/1 від 12.12.2012 року, № 110010000/2012/601347/1 від 12.12.2012 року, № 110010000/2012/601351/1 від 13.12.2012 року, №110010000/2012/601361/1 від 14.12.2012 року, № 110010000/2012/601362/1 від 14.12.2012 року, №110010000/2012/601365/1 від 16.12.2012 року, №110010000/2012/601366/1 від 16.12.2012 року, № 110010000/2012/601371/1 від 17.12.2012 року, № 110010000/2012/601372/1 від 17.12.2012 року, №110010000/2012/601373/1 від 17.12.2012 року, №110010000/2012/601374/1 від 17.12.2012 року, № 110010000/2012/601379/1 від 18.12.2012 року, №110010000/2012/601380/1 від 18.12.2012 року, № 110010000/2012/601382/1 від 18.12.2012 року, № 110010000/2012/601385/1 від 19.12.2012 року, №110010000/2012/601388/1 від 20.12.2012 року, № 110010000/2012/601390/1 від 21.12.2012 року, №110010000/2012/601391/1 від 21.12.2012 року, №110010000/2012/601395/1 від 21.12.2012 року, №110010000/2012/601401/1 від 23.12.2012 року, № 110010000/2012/601402/1 від 23.12.2012 року, №110010000/2012/601403/1 від 24.12.2012 року, № 110010000/2012/601415/1 від 25.12.2012 року, № 110010000/2012/601416/1 від 25.12.2012 року, №110010000/2012/601417/1 від 26.12.2012 року, № 110010000/2012/601429/1 від 28.12.2012 року, №110010000/2012/601432/1 від 28.12.2012 року, №110010000/2012/601433/1 від 28.12.2012 року, № 110010000/2012/601441/1 від 29.12.2012 року, № 110010000/2012/601442/1 від 29.12.2012 року, №110010000/2012/601444/1 від 31.12.2012 року, №110010000/2012/601445/1 від 31.12.2012 року, № 110010000/2012/601446/1 від 31.12.2012 року, №110010000/2012/601422/1 від 27.12.2012 року, № 110010000/2013/600003/1 від 02.01.2013 року, № 110010000/2013/600005/1 від 02.01.2013 року, №110010000/2013/600008/1 від 04.01.2013 року, № 110010000/2013/600011/1 від 04.01.2013 року, №110010000/2013/600012/1 від 06.01.2013 року, №110010000/2013/600022/1 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/600023/1 від 08.01.2013 року, № 110010000/2013/600024/1 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/600026/1 від 08.01.2013 року, № 110010000/2013/600028/1 від 08.01.2013 року, № 110010000/2013/600035/1 від 09.01.2013 року, №110010000/2013/600052/1 від 14.01.2013 року, № 110010000/2013/600057/1 від 16.01.2013 року, №110010000/2013/600062/1 від 17.01.2013 року, №110010000/2013/600067/1 від 17.01.2013 року, № 110010000/2013/600083/1 від 21.01.2013 року; зобов'язати Дніпропетровську митницю надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЄВРАЗ УКРАЇНА" надмірно сплаченої суми ПДВ у розмірі 13 305 138,77грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача; зобов'язати Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення та картки відмови відповідача є незаконними, оскільки ним була визначена митна вартість товару за методом № 3 всупереч нормам законодавства так, як позивачем були надані усі необхідні документи для визначення митної вартості товару за основним методом - за ціною договору.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року, позовні вимоги задоволені частково. Визнані протиправними та скасовані 81 картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Визнані протиправними та скасовані 81 рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Дніпропетровська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.11.2012р. між ТОВ "Распадське вугілля" (Російська Федерація), (продавець) та ТОВ "Торговий Дім "Євраз Україна" (Україна), (покупець), був укладений контракт № 34/2012 на купівлю - продаж вугілля кам'яне бітумінозне, коксівне, непиловидне, неагломероване: вугільний концентрат марки ГЖ. Відповідно до умов п. 3.2 контракту № 34/2012 від 05.11.2012р. ціна погоджується сторонами та зазначається в додаткових угодах, які є невід'ємною частиною контракту.

Відповідно до умов додаткових угод №1 від 15.11.2012 р. та №2 від 23.11.2012р., продавець здійснив поставку товару у листопаді - грудні 2012р. та січні 2013р. на умовах FCA, станція Междуреченськ, Західно - Сибірської з.д. (Росія), відповідно до правил тлумачення міжнародних комерційних термінів - Інкотермс 2010 за ціною 67,00 дол. США за одну метричну тону.

Протягом грудня 2012 року та січня 2013 року позивач звернувся до Дніпропетровської митниці для оформлення вантажу за вищевказаним контрактом, шляхом подання спірних 81 вантажно-митних декларацій (надалі по тексту - ВМД), а саме: 17.12.2012 р. ВМД № 110010000/2012/010579, №110010000/2012/010578, №110010000/2012/010582, № 110010000/2012/010583;

18.12.2012 року ВМД № 110010000/2012/010622, № 110010000/2012/010625, №110010000/2012/010637; 19.12.2012 року ВМД № 110010000/2012/010671; 20.12.2012 року ВМД № 110010000/2012/010703; 21.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010721, № 110010000/2012/010722, №110010000/2012/010744;

23.12.2012 року ВМД № 110010000/2012/010764, №110010000/2012/010765; 24.12.2012 року ВМД № 110010000/2012/010774; 25.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010831, № 110010000/2012/010832; 26.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010842; 28.12.2012 року ВМД № 110010000/2012/010869, №110010000/2012/010882, №110010000/2012/010897; 29.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010940, № 110010000/2012/010941; 31.12.2012 року ВМД №110010000/2012/010954, № 110010000/2012/010955, №110010000/2012/010956;

27.12.2012 року ВМД № 110010000/2012/023004; 02.01.2013 року ВМД №110010000/2012/000007, № 110010000/2012/000013; 04.01.2013 року ВМД №110010000/2012/000056, № 110010000/2012/000062; 06.01.2013 року ВМД №110010000/2012/000070. 08.01.2013 року ВМД № 110010000/2012/000093, №110010000/2012/000113, №110010000/2012/000115, № 110010000/2012/000118, № 110010000/2012/000120; 09.01.2013 року ВМД № 110010000/2012/000141; 14.01.2013 року ВМД № 110010000/2012/000237; 16.01.2013 року ВМД №110010000/2012/000283; 17.01.2013 року ВМД № 110010000/2012/000317, №110010000/2012/000321; 21.01.2013 року ВМД № 110010000/2012/000397, разом із документами зазначених в графі 44 зазначених вантажно-митних декларацій.

Дніпропетровська митниця відмовила в оформленні товару шляхом видачі карток-відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2012/01736 від 17.12.2012 року, №110010000/2012/01737 від 17.12.2012 року, № 110010000/2012/01738 від 17.12.2012 року, №110010000/2012/01739 від 17.12.2012 року, №110010000/2012/01744 від 18.12.2012 року, № 110010000/2012/01745 від 18.12.2012 року, № 110010000/2012/01746 від 18.12.2012 року, №110010000/2012/01750 від 19.12.2012 року, № 110010000/2012/01753 від 20.12.2012 року, № 110010000/2012/01756 від 21.12.2012 року, №110010000/2012/01759 від 21.12.2012 року, № 110010000/2012/01761 від 21.12.2012 року, № 110010000/2012/01767 від 23.12.2012 року, №110010000/2012/01768 від 23.12.2012 року, № 110010000/2012/01769 від 24.12.2012 року, № 110010000/2012/01781 від 25.12.2012 року, №110010000/2012/01782 від 25.12.2012 року, № 110010000/2012/01783 від 26.12.2012 року, № 110010000/2012/01789 від 28.12.2012 року, №110010000/2012/01792 від 28.12.2012 року, № 110010000/2012/01793 від 28.12.2012 року, № 110010000/2012/01803 від 29.12.2012 року, №110010000/2012/01804 від 29.12.2012 року, № 110010000/2012/01806 від 31.12.2012 року, № 110010000/2012/01807 від 31.12.2012 року, №110010000/2012/01808 від 31.12.2012 року, № 110010000/2012/20093 від 27.12.2012 року, № 110010000/2013/00003 від 02.01.2013 року, №110010000/2013/00005 від 02.01.2013 року, № 110010000/2013/00007 від 04.01.2013 року, № 110010000/2013/00011 від 04.01.2013 року, №110010000/2013/00012 від 06.01.2013 року, № 110010000/2013/00022 від 08.01.2013 року, № 110010000/2013/00023 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/00025 від 08.01.2013 року, № 110010000/2013/00026 від 08.01.2013 року, № 110010000/2013/00027 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/00036 від 09.01.2013 року, № 110010000/2013/00051 від 14.01.2013 року, № 110010000/2013/00059 від 16.01.2013 року, №110010000/2013/00065 від 17.01.2013 року, № 110010000/2013/00067 від 17.01.2013 року, № 110010000/2013/00082 від 21.01.2013 року.

В обґрунтування відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товару, відповідачем зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України у наданих документах виявлені розбіжності, а саме відсутні реквізити специфікації до зовнішньоекономічного контракту та умови поставки продукції у рахунку - фактурі.

Додатково позивачу необхідно було надати: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), каталоги, специфікації, прейскуранти (прас - листи) виробника товару, виписку з бухгалтерської документації.

В картках-відмовах зазначено, що митне оформлення товару може бути здійснено за умови подання нової ВМД, заповненої в установленому порядку, з урахуванням рішень про коригування митної вартості.

Оскільки, позивачем не було надано додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, Дніпропетровською митницею відповідно до ст. 55 Митного кодексу України були видані рішення про коригування митної вартості товарів на підставі наявних у митниці відомостей про продаж подібних (аналогічних) товарів із застосуванням методу 3 згідно ст.60 Митного кодексу України, №110010000/2012/601371/1 від 17.12.2012 року, №110010000/2012/601372/1 від 17.12.2012 року, № 110010000/2012/601373/1 від 17.12.2012 року, №110010000/2012/601374/1 від 17.12.2012 року, №110010000/2012/601379/1 від 18.12.2012 року, № 110010000/2012/601380/1 від 18.12.2012 року, №110010000/2012/601382/1 від 18.12.2012 року, №110010000/2012/601385/1 від 19.12.2012 року, №110010000/2012/601388/1 від 20.12.2012 року, №110010000/2012/601390/1 від 21.12.2012 року, №110010000/2012/601391/1 від 21.12.2012 року, № 110010000/2012/601395/1 від 21.12.2012 року, №110010000/2012/601401/1 від 23.12.2012 року, №110010000/2012/601402/1 від 23.12.2012 року, № 110010000/2012/601403/1 від 24.12.2012 року, №110010000/2012/601415/1 від 25.12.2012 року, №110010000/2012/601416/1 від 25.12.2012 року, № 110010000/2012/601417/1 від 26.12.2012 року, №110010000/2012/601429/1 від 28.12.2012 року, №110010000/2012/601432/1 від 28.12.2012 року, №110010000/2012/601433/1 від 28.12.2012 року, №110010000/2012/601441/1 від 29.12.2012 року, №110010000/2012/601442/1 від 29.12.2012 року, № 110010000/2012/601444/1 від 31.12.2012 року, №110010000/2012/601445/1 від 31.12.2012 року, №110010000/2012/601446/1 від 31.12.2012 року, № 110010000/2012/601422/1 від 27.12.2012 року, №110010000/2013/600003/1 від 02.01.2013 року, №110010000/2013/600005/1 від 02.01.2013 року, №110010000/2013/600008/1 від 04.01.2013 року, №110010000/2013/600011/1 від 04.01.2013 року, №110010000/2013/600012/1 від 06.01.2013 року, № 110010000/2013/600022/1 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/600023/1 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/600024/1 від 08.01.2013 року, № 110010000/2013/600026/1 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/600028/1 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/600035/1 від 09.01.2013 року, № 110010000/2013/600052/1 від 14.01.2013 року, №110010000/2013/600057/1 від 16.01.2013 року, №110010000/2013/600062/1 від 17.01.2013 року, №110010000/2013/600067/1 від 17.01.2013 року, №110010000/2013/600083/1 від 21.01.2013 року, якими ціна товару відкоригована до розміру - 184,80 дол. США за метричну тону.

В рішеннях про коригування заявленої митної вартості зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за наявності наступних причин: відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ у наданих документах виявлені розбіжності, а саме: відсутні реквізити специфікації до зовнішньоекономічного контракту та умови поставки продукції у рахунку-фактурі. Згідно п. 3 ст. 337 МКУ проведений контроль співставлення - порівняна заявлена митна вартість з даними, які містять в електронних копіях МД 0,1848 дол.США/кг, виявлені розбіжності: заявлена митна вартість, згідно наданих документів нижча, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД. Додатково необхідно було надати: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; бухгалтерську документацію. У митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2а). Враховуючи положення статті 61 МКУ, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2а) згідно ст. 59 Кодексу. Митна вартість визначена відповідно до ст. 60 МКУ на підставі наявної інформації щодо митного оформлення подібних (аналогічних) товарів за наступними ознаками (схожі характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник) ВМД 110100000/2012 009902 (ІМ. 40) від 25.11.2012р., 110100000/2012/009905 (ІМ 40) від 25.11.2012р. 110100000/2012/009945 (ІМ. 40) від 26.11.2012 р.- 0,1848 дол.США/кг.

Внаслідок прийняття рішень про коригування митної вартості сума ПДВ за постановлений товар збільшилася в розмірі - 13 305 138,77 грн.

На підставі заяви про надання дозволу на митне оформлення вантажу під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків та зборів до Держбюджету України, митницею прийнято рішення щодо можливості випуску ввезеного товару у вільний обіг під обрані гарантійні зобов'язання.

Позивачем, на підставі заяв про надання дозволу на митне оформлення вантажу під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків та зборів до Держбюджету України були оформлені нові ВМД, відповідно до ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, а саме: №110010000/2012/010588 від 17.12.2012 року, № 110010000/2012/010592 від 17.12.2012 року, № 110010000/2012/010593 від 17.12.2012 року, № 110010000/2012/010594 від 17.12.2012 року, №110010000/2012/010630 від 18.12.2012 року, № 110010000/2012/010643 від 18.12.2012 року, № 110010000/2012/010653 від 18.12.2012 року, №110010000/2012/010675 від 19.12.2012 року, № 110010000/2012/010707 від 20.12.2012 року, №110010000/2012/010740 від 21.12.2012 року, №110010000/2012/010746 від 21.12.2012 року, №110010000/2012/010747 від 21.12.2012 року, № 110010000/2012/010770 від 23.12.2012 року, №110010000/2012/010771 від 23.12.2012 року, № 110010000/2012/010786 від 24.12.2012 року, №110010000/2012/010836 від 25.12.2012 року, №110010000/2012/010837 від 25.12.2012 року, №110010000/2012/010852 від 26.12.2012 року, № 110010000/2012/010866 від 27.12.2012 року, №110010000/2012/010894 від 28.12.2012 року, № 110010000/2012/010918 від 28.12.2012 року, №110010000/2012/010919 від 28.12.2012 року, №110010000/2012/010947 від 29.12.2012 року, №110010000/2012/010949 від 29.12.2012 року, № 110010000/2012/010960 від 31.12.2012 року, №110010000/2012/010961 від 31.12.2012 року, № 110010000/2012/010962 від 31.12.2012 року, №110010000/2013/000016 від 02.01.2013 року, №110010000/2013/000029 від 03.01.2013 року, №110010000/2013/000065 від 04.01.2013 року, № 110010000/2013/000071 від 04.01.2013 року, №110010000/2013/000081 від 06.01.2013 року, № 110010000/2013/000104 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/000122 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/000123 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/000125 від 08.01.2013 року, № 110010000/2013/000127 від 08.01.2013 року, №110010000/2013/000151 від 09.01.2013 року, № 110010000/2013/000245 від 14.01.2013 року, №110010000/2013/000303 від 16.01.2013 року, №110010000/2013/000348 від 17.01.2013 року, №110010000/2013/000354 від 17.01.2013 року, № 110010000/2013/000415 від 21.01.2013 р.

Задовольняючи в частині позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що у митниці не було підстав для самостійного визначення митної вартості товарів, а документи, надані позивачем для її підтвердження, достатні для спростування будь-яких сумнівів у її достовірності.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, може здійснюватися за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Як встановлено судами, позивачем задекларована митна вартість виходячи із ціни товару, визначеної у додаткових угодах №1 від 15.11.2012 р. та №2 від 23.11.2012р., до контракту № 34/2012 від 05.11.2012р. шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною контракту (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України. До ВМД, позивачем були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт № 34/2012 від 05.11.2012 року, додаткова угода № 1 від 15.11.2012 року та додаткова угода № 2 від 23.11.2012 року; облікова картка суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності № 110/2012/0000730 від 06.11.2012 року; транспортні накладні; інвойси (рахунки - фактури); сертифікати якості; калькуляція витрат; довідка про проведення декларування валютних цінностей, доходів, та майна що належать резиденту України і знаходиться за її межами; транзитні експортні декларації; договір доручення № 55/2012 від 21.11.2012 року; вантажно-митні декларації країни експорту; договір на транспортно - експедиційне обслуговування від 01.11.2012 року, додаток № 1 від 01.11.2012 року; висновок експертів № 10/622 від 26.11.2012 року.

Згідно умов додатку № 1 до договору ДГТК7-001324 від 01.11.2012 р. про транспортно - експедиційне обслуговування, експедитор з 01.01.2013 р. здійснює транспортно експедиційне обслуговування вантажоперевезень за маршрутом зі ст.Междуречснеьк Західно Сибірської з.д. через митний перехід ст. Соловей (Експорт) до ст.Баглей, Правда, Діївка (Україна) (п. 1.3, п. 1.4 додатку № 2 від 26.12.2012р. до договору транспортно експедиційного обслуговування № ДГТК7-001324 від 01.11.2012р.).

Згідно ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінювальних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) стосовно продажу оцінювальних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті; 4) покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що зазначені відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен повідомити про це декларантові та надати йому можливість для відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. На вимогу декларанта таке повідомлення здійснюється у письмовій формі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 ст. 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Із аналізу зазначеної норми вбачається, що документи, які подаються декларантом на підтвердження заявленої митної вартості, повинні містити всі необхідні реквізити, що є достатніми для ідентифікації ввезеного товару та співставлення заявленої митної вартості відомостям, які в них містяться. Дані документи мають виключати будь-які розбіжності та неточності, які можуть викликати сумнів у митного органу щодо достовірності завленої декларантом митної вартості товарів.

У відповідності до ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані надати за наявності додаткові документи.

Згідно ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій ст.58 цього Кодексу.

У разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У касаційній скарзі митний орган посилається на те, що за результатом розгляду поданих декларантом документів, які підтверджують митну вартість товару, встановлено, що подані документи не містять всіх необхідних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: у поданих позивачем до митного оформлення документах неможливо здійснити чітку ідентифікацію рахунків-фактур (інвойсів) із заявленою партією товарів. Відповідно, підставою відмови позивачу по оформленню товару за основним методом (за ціною контракту), стала відсутність реквізитів специфікації до зовнішньоекономічного контракту та умови поставки продукції у рахунку - фактурі.

Проте, судами попередніх інстанцій було відхилено посилання митного органу на наявність неточностей у поданих документах як на підставу витребування додаткових документів, та зазначено, що дані рахунки-фактури містять всі обов'язкові реквізити та відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.05.1995р. № 88, отже є належними і допустимими доказами, що фіксують господарські операції.

При цьому, зазначення у рахунку-фактурі реквізитів специфікації до зовнішньоекономічного контракту та умови поставки продукції не є необхідною та обов'язковою умовою для підтвердження митної вартості товарів, оскільки відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) та додатки до нього; рахунок-фактура (інвойс); за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Проте, за наведених вище обставин колегія суддів не погоджується з такими висновками судів щодо відсутності у відповідача підстав для витребування додаткових документів з тих підстав, що відповідно до ст. 53 МК України документом, який підтверджує митну вартість товару є рахунки-фактури (інвойси), а тому такі документи мають містити всі реквізити, які є необхідними для точної ідентифікації митним органом числових значень, заявлених в даних рахунках із спірною партією товару.

Судами встановлено, що на вимогу відповідача, 24.01.2013р. позивачем листом надавалися додаткові документи щодо підтвердження ціни товару за ціною контракту № 34/2012 від 05.11.2012 року, а саме: митні декларації, договір на перевезення, укладений між ТОВ "Торговий Дім "Євраз Україна" та ТОВ "Торгівельна Компанія "Євраз Холдінг", акти виконаних робіт на перевезення між ТОВ "Торговий Дім "Євраз Україна" та ТОВ "Торгівельна Компанія "Євраз Холдінг", виписка із бухгалтерської документації ТОВ "Распадське Вугілля", висновок Державного інформаційно-аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків, лист ТОВ "Распадське Вугілля" стосовно рівня цін при поставках в Україну, договір на поставку вугілля К.У343-12 від 15.10.2012 року, податкові накладні, рахунки на продаж вугілля, договір транспортно-експедиційного обслуговування (перевезення по території України) № 51/2012 від 15.11.2012 р., акти виконаних робіт до договору транспортно-експедиційного обслуговування № 51/2012 від 15.11.2012 р., платіжне доручення.

Згідно з умовами п. 3.1 Контракту №34/2012 від 05.11.2012 року ціна погоджується Сторонами та зазначається в Додаткових угодах, які є невід'ємними частинами цього Контракту.

Відповідно, колегія суддів вважає обґрунтованими посилання відповідача на те, що відсутність реквізитів Контракту та додаткової угоди до нього, а також умов поставки продукції, що впливають на митну вартість, у рахунку - фактурі унеможливило здійснити ідентифікацію саме цієї партії товару на умовах поставки FCA ст. Междуреченск відповідно до контракту № 34/2012 від 05.11.2012 року.

Щодо доводів відповідача про взаємопов'язаність продавця з позивачем (покупцем) колегія суддів зазначає наступне.

Частиною тринадцятою статті 58 МК України передбачено, що за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

Частиною п'ятнадцятою цієї ж статті встановлено, що декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Відповідно до частини четвертої статті 53 МК України передбачено, що у разі, якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною вісімнадцятою статті 58 МК України передбачено, що при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

За інформацією видання «Метал кур'єр» ціна виробника на вугільний концентрат марки ГЖ в Росії на умовах поставки FCA ж/д станція призначення в листопаді та грудня 2012 року складала 99,5 - 1-2, 78 доларів США / тону та 100,89 - 104,2 доларів США / тону відповідно.

Крім того, позивачем на підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів надано висновки ДП «Держзовнішінформ» від 26.11.2012 р. №10/622 та від 03.12.2012 р.№ 10/641 про вартісні характеристики товарів, в яких зазначено, що приймаючи до уваги рівень цін, який склався на коксівне вугілля на внутрішньому ринку Росії та на світовому ринку, розрахунковий рівень цін на вугільний концентрат марки «ГЖ», що поставляється в рамках додаткових угод №1 від 23.11.2013 та №2 від 23.11.2012 до контракту від 5.11.2012 № 34/2012 складає 95-100 дол. США/т та 95-105 дол. США/т на умовах поставки FCA ж/д станція призначення, що не відповідає ціні контракту від 5.11.2012 № 34/2012 - 67 дол. США/т.

В результаті перевірки та співставлення поданих для митного оформлення документів з відомостями щодо вартісних характеристик товарів, які містяться в офіційному виданні «Метал кур'єр» та висновках ДП «Держзовнішінформ» митним органом встановлено тенденцію до зменшення вартості товару відносно попередніх поставок, здійснених підприємством згідно цього ж контракту.

У зв'язку з цим посилання митниці на те, що даний факт може вказувати на взаємопов'язаність покупця і продавця та, відповідно, викликає сумніви у достовірності заявленої митної вартості є обґрунтованим.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що недостатність інформації для підтвердження заявленої позивачем митної вартості у наданих ним документах, та наявність у митного органу іншої інформації про митну вартість товару, унеможливили застосування першого методу.

В свою чергу, в базі даних ДМСУ містилась інформація про продаж аналогічних товарів.

В даному випадку, неповна інформація про митну вартість товару в документах, наданих позивачем, наявність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів, обумовила коригування заявленої митної вартості товару із застосуванням методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.60 МК України, якими ціна товару відкоригована до розміру - 184,80 дол. США за метричну тону.

Враховуючи те, що коригування митної вартості було здійснено обґрунтовано, сума ПДВ, сплачена позивачем, також не підлягає відшкодуванню, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що підстави для задоволення позовних вимог про зобов'язання Митниці надати висновок про повернення надмірно сплаченої суми ПДВ шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача - відсутні.

За правилами ст.229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Враховуючи те, що судами попередніх інстанцій повно і правильно встановлено всі обставини у справі, проте при вирішенні спору невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, колегія суддів вбачає за необхідне скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове про відмову у задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

постановила:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: