Справа № 591/2525/16-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 р.Справа № 591/2525/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Донець Л.О. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 16 червня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області про визнання дій протиправними, скасування постанови та стягнення коштів, -

В с т а н о в и л а:

26.05.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ричкаля С.П. від 11.05.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (реєстраційний номер виконавчого провадження 51074724).

Позивач зазначає, що відповідач, приймаючи 11.05.2016 року з підстав, встановлених п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження діяв не на підставі та не у спосіб, визначений Законами України.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2016 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Судове рішення вмотивовано тим, що, оскільки боржником за виконавчим листом Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/8389/16 є Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, тобто державний орган, державний виконавець не має законних підстав проводити будь-яке списання коштів за цим виконавчим документом.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове - про задоволення адміністративного позову.

Скаржник зазначає, що органи Державної казначейської служби України не здійснюють обслуговування коштів органів Пенсійного фонду, ці кошти не є коштами державного та місцевих бюджетів, отже ці органи не можуть виконувати рішення про стягнення таких коштів. Також в органах Казначейства відсутні рахунки органів Пенсійного фонду України, із яких можна здійснювати безспірне списання коштів для виконання судових рішень, боржниками за якими є зазначені органи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 10.05.2016 року до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області позивачем пред'явлений до примусового виконання виконавчий документ боржником за яким є Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах.

11.05.2016 року державним виконавцем прийнята оскаржувана постанова (реєстраційний номер виконавчого провадження 51074724, а.с. 8).

Погоджуючись з висновком суду стосовно необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 21.04.1999 року N 606-XIV «Про виконавче провадження», в редакції Закону, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Частиною 1 ст. 2 Закону України від 05.06.2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» установлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Згідно з п. 1 Положення про Пенсійний фонду України, встановленого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011 1, пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» державна казначейська служба України здійснює виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (бюджетна програма КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою»).

Ураховуючи викладене, державні виконавці не мають законних підстав проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами у справах, в яких боржниками є державні органи. Стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, відповідно - скасування оскаржуваного нею судового рішення.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у сумі 606,34 грн, сплачений скаржником за квитанцією № 18 від 23.06.2016 року (а.с. 41), підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 94, 195, 196, 199 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Зарічного районного суду м. Суми від 16 червня 2016 року - без змін.

Судовий збір у сумі 606,34 грн, сплачений ОСОБА_1 за квитанцією № 18 від 23.06.2016 року, підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Донець Л.О. Бартош Н.С.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 02 серпня 2016 року.