Справа № 459/1177/16-а
Суддя: Грабовський В. В.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/1177/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2016 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 Ігоровичапро визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ПС 2 № 645273 від 30.03.2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати постанову серії ПС 2 № 645273 в справі про адміністративне правопорушення від 30.03.2016 року незаконною та скасувати її. На обґрунтування позову послався на те, що 30.03.2016 року (помилково зазначено 30.04.2016 р.), близько 13 години, він рухався на автомобілі марки «Рено Мастер», д.н.НОМЕР_1 по вул. Володимирська в м. Любомлі. Підїжджаючи до нерегульованого переходу, він побачив, що на тротуарі стояв підліток, який не мав наміру переходити перехід, а дивився на свій мобільний телефон, який тримав у руках. Тому він проїхав через даний перехід, однак його зупинив працівник поліції. Інспектор повідомив, що він не пропустив пішохода на нерегульованому переході, на що він пояснив інспектору, що даний підліток знаходиться на переході по даний час, проте його пояснень не взято до уваги, складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. 15.04.2016 року він отримав оскаржувану постанову поштою. З постановою не згідний, так як правил дорожнього руху не порушував. Вважає, що наявність протоколу про адміністративне правопорушення є недостатнім доказом для встановлення такого факту, оскільки немає даних пішоходів, яким нібито створено перешкоду та небезпеку. Такі не були зазначені ні у якості потерпілих, ні принаймні у якості свідків. Тому його вина у вчиненні правопорушення є недоведеною.

Позивач у судовому засіданні 11.05.2016 року позов підтримав з вищенаведених підстав, додатково вказав, що зупинився за 15 метрів від пішохідного переходу на вимогу працівника поліції. У судове засідання 21.07.2016 року позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не зявився про причини неявки суд не повідомив. Ураховуючи надання позивачем пояснень у судовому засіданні, беручи до уваги достатність у матеріалах справи даних про спірні відносини, суд дійшов висновку про можливість закінчення судового розгляду на підставі наявних у матеріалах справи доказів у письмовому провадженні.

Відповідач, повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав письмове заперечення відносно позову, у якому вказав, що 30.03.2016 року, близько 13 год. 35 хв., у м. Любомлі по вул. вул. Володимирській, поблизу ЗОШ № 3 ним було виявлено автомобіль «Рено Мастер», д.н. НОМЕР_2, який не надав переваги в русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході, а саме: з однієї сторони переходу стояв підліток, а з іншої жінка, чим порушив вимоги п.18.1 ПДР. Водієві було подано вимогу про зупинку транспортного засобу жезлом, відповідно до п.8.9 ПДР. Однак водій проігнорував даний пункт і здійснив зупинку в забороненому місці, зокрема на перехресті, чим знову ж таки порушив п.15.9 ПДР. Відтак за порушення зазначених положень ПДР, керуючись ст.36 КУпАП, водія ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у межах санкції цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Судом установлено, що 30.03.2016 року інспектором Любомльського ВП, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову, серії ПС 2, № 645273 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 255,00 грн.

Виходячи зі змісту постанови, позивачеві поставлено у провину те, що він 30.03.2016 року, близько 13 год. 35 хв., рухаючись на автомобілі марки «Рено Мастер», д.н.НОМЕР_2, у м. Любомлі по вул. вул. Володимирській, не надав переваги в русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході, а саме: з однієї сторони переходу стояв підліток, а з іншої жінка, чим порушив вимоги п.18.1 ПДР, а також здійснив зупинку в забороненому місці, чим порушив п.15.9 ПДР.

Проте з таким висновком інспектора погодитися не можна з наступних підстав.

Частиною ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність у виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України (далі КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхній посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, він 30.03.2016 року їхав разом із позивачем в машині через м. Любомль. По дорозі їх автомобіль зупинив працівник поліції, який пояснив, що водій не надав переваги в русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході. Однак він слідкував за дорожньою обстановкою, тому бачив, що пішоходів не було. Один хлопець стояв на тротуарі, який не мав наміру переходити дорогу на переході. Жодної жінки не було. Інспектор не пропонував йому дати пояснення.

Як свідчать матеріали справи, позивач як на стадії вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, так і у судовому засіданні заперечував твердження інспектора про порушення ПДР. Проте інспектором не було допитано свідків, не вказано даних осіб, яким він нібито не надав переваги у русі.

У постанові не вказано, у якому саме забороненому місці зупинився позивач, а із наявних у матеріалах справи фотозображень не видно ні зупинки позивача у забороненому місці, ні пішоходів.

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у фабулі оспорюваної постанови, які ставляться позивачеві у провину.

Тому суд вважає, що в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено правомірності оспорюваного рішення.

За таких обставин для повного захисту прав та інтересів позивача, на підставі другого речення ч. 2 ст. 11, п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС, суд дійшов висновку про визнання незаконною оспорюваної постанови та її скасування.

Отже, позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити

Визнати протиправною і скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 645273 від 30.03.2016 року, згідно з якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Головуючий В. В. Грабовський