Справа № 817/496/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2016 р.Р і в н е 817/496/16
Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Шарапи В.М. (головуючий), суддів Гломба Ю.О. Жуковської Л.А. , розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доНаціональної поліції України, ОСОБА_2 апеляційної атестаційної комісії №1, ОСОБА_2 атестаційної комісії №5
про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Національної поліції України про: визнання протиправним рішення відповідача про включення його до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; визнання дій відповідача щодо проведення його атестації протиправними; визнання протиправними та скасування рішень ОСОБА_2 атестаційної комісії від 10.02.2016 року та ОСОБА_2 апеляційної атестаційної комісії від 15.02.2016 року щодо нього.

У судове засідання позивач та його представник не прибули. Представник позивача надав заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи за його відсутності. У позовній заяві позивач позовні вимоги обгрунтовує тим, що включення його до списку для атестування та саме атестування проведено без встановлених статтею 57 ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію» підстав. Висновки центральних атестаційної та апеляційної атестаційної комісій про невідповідність його займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність зроблені без будь-яких обґрунтувань та мотивів і не відповідають фактичним обставинам, які були наявні на час проведення атестування. Ці обставини є підставою для скасування оспорених рішень комісій. Крім того, позивач зазначає про невідповідність атестації вимогам ОСОБА_3 України Про професійний розвиток працівників та Положенню про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженому постановою КМ України від 29.07.1991 №114.

Відповідач Національна поліція України письмово заперечив проти позову, його представник надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Заперечення проти позову обґрунтовує тим, що атестування позивача проводилось у звязку з його просування по службі відповідно до вимог статті 57 ОСОБА_3 України «Про національну поліцію». ОСОБА_3 для керівника Національної поліції не встановлено будь яких обмежень щодо прийняття рішення про проведення атестування поліцейських. Позивач добровільно погодився на проведення його атестування. Атестаційні комісії рішення приймали за своїм внутрішнім переконанням на підставі встановлених ними обставин щодо можливості позивача далі проходити службу в національній поліції України.

Представники відповідачів ОСОБА_2 атестаційної комісії №5 та ОСОБА_2 апеляційної атестаційної комісії №1 у судове засідання не зявились з невідомих причин. Про час розгляду справи повідомлені належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Повно і всебічно встановивши обставини адміністративної справи відповідно до норм матеріального права на підставі досліджених судом у судовому засіданні доказів, з дотриманням норм процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що наказом Національної поліції України від 07.11.2015 №105о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування та установленням посадового окладу згідно штатного розпису, із 07 листопада 2015 року, призначено начальником відділу по управлінню захисту економіки в Рівненській області, присвоєно йому спеціальне звання підполковника поліції. Підставою для прийняття наказу зазначено заяву ОСОБА_1 (а. с. 14).

Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 30.11.2015 №3 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 призначено начальником управління захисту економіки у Волинській області (а.с. 11).

Наказом Національної поліції України від 20.11.2015 №210о/с на підставі статті 57 ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 №1465 (зареєстрована в МЮ України 18 листопада 2015 року за №1445/27890) запроваджено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів. Створено ОСОБА_2 атестаційну комісію, затверджено її склад та розпочато роботу з 20 листопада 2015 року. Керівникам міжрегіональних територіальних органів наказано скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню, атестаційні листи щодо них, документи щодо проходження ними служби та забезпечити прибуття поліцейських на засідання атестаційної комісії в разі необхідності, Наказами Національної поліції України від 28.12.2915 №217 та від 29.01.2016 №80 було продовжено проведення атестування поліцейських міжрегіональних територіальних органів відповідно до 30 січня 2016 року та 31 березня 2016 року. Наказом Національної поліції України від 03.02.2016 №94 створено ОСОБА_2 атестаційну комісію №5, визначено її персональний склад. Наказами Національної поліції України від 18.12.2015 №179, від 21.12.2015 №191, від 29.12.2015 №221, від 30.12.2015 №222, 18.01.2016 №38 створено центральну апеляційну атестаційну комісію та затверджено її персональний склад і внесено зміни до персонального складу (а.с. 119-128).

10.02.2016 року ОСОБА_2 атестаційною комісією №5 за результатами атестування ОСОБА_1 прийнято рішення про те, що він займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Мотиви прийняття такого рішення у висновку не зазначено (а.с. 90). 01.03.2016 року ОСОБА_2 апеляційною атестаційною комісією №1 розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення ОСОБА_2 атестаційної комісії №5 та прийнято рішення про відхилення скарги. Мотивом зазначено те, що ОСОБА_1: не викликає довіри; не орієнтується в елементарних поняттях, повязаних з роботою, що вказує на не компетентність та низький професійний рівень (а. с. 98).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам судом встановлено, що 02.07.2015 року прийнято Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ, якій, згідно з його преамбулою, визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України. Згідно з пунктом 1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закон №580-VІІІ набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1,2,3,7-13,15,17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього ОСОБА_3, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) ч.7 ст.15 та ч.5 ст.21 цього ОСОБА_3, які набирають чинності з 1 січня 2017 року. ОСОБА_3 опублікований 06.08.2015 року та набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно з пунктом 9 розділу ХІ Закону працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим ОСОБА_3, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього ОСОБА_3 можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до пункту 12 працівникам міліції, які у визначеному цим ОСОБА_3 порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема підполковник міліції підполковник поліції.

Позивач скористався даним правом та 07.11.2015 року був призначений як такий, що прибув з МВС, в порядку переатестування на посаду начальника відділу по управлінню захисту економіки в Рівненській області, присвоєно йому спеціальне звання підполковника поліції. Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 30.11.2016 №3 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 призначено начальником управління захисту економіки у Волинській області. Тим самим Національна поліція України визнала позивача таким, що відповідає вимогам до поліцейських, визначеними ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію» та призначила позивача на посаду в порядку його переатестування, про що прямо зазначено у наказі від 07.11.2016 №106о/с. Цей наказ не дозволяє суду будь-яке подвійне трактування його змісту. Прийнявши наказ відповідач прийняв на себе відповідальність за його достовірність, а саме, за відповідність позивача вимогам до поліцейських та за його призначення в порядку переатестування. Після цього позивач був переміщений по службі в Національній поліції України на іншу посаду.

Статтею 59 ОСОБА_3 України «Про національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського. Згідно з приписами статті 58 ОСОБА_3 України "Про Національну поліцію" призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Таким чином, оскільки позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» ОСОБА_3 України "Про Національну поліцію", шляхом видання наказу про призначення за його згодою він вважається відповідно до статті 58 цього ОСОБА_3 призначеним безстроково.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на те, що пунктом 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію» визначений окремий порядок прийняття на службу до поліції працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції.

Аналіз правової норми - пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію» свідчить про те, що вказана норма не визначає будь-якого окремого порядку прийняття на службу в поліцію, а визначає порядок прийняття на службу в поліцію осіб, які проходили службу в органах міліції, у зв'язку з ліквідацією цих органів - суб'єктів публічного права та утворення органів поліції.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 58 ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію», строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту. Прийняття на службу постійно або тимчасово встановлюється наказом згідно з яким приймається на службу особа.

Наказ Національної поліції України від 07.11.2015 №106 о/с відносно позивача про прийняття його на службу в поліцію та призначення на посаду, а також призначення на іншу посаду не містять жодних застережень про тимчасовість призначення позивача на посади.

За таких обставин судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 року проходить служу на посадах в органах Національної поліції у відповідності до статті 58 ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію» безстроково.

ОСОБА_3 України «Про національну поліцію» також визначені мета та підстави атестування поліцейських. Відповідно до частини 1 статті 57 ОСОБА_3 атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведені у частині 2 статті 57 ОСОБА_3 підстави для проведення атестації є вичерпними.

Дослідивши Наказ Національної поліції України від 20.11.2015 №210 о/с, яким запроваджено атестування поліцейських, суд встановив, що він не містить посилань на підстави для атестування позивача, встановлені частиною 2 статті 57 ОСОБА_3 України «Про національну поліцію» (а.с. 86).

Наказ містить посилання лише на мету проведення атестації, яка визначена в частині 1 статті 57 ОСОБА_3. На цю мету проведення атестування посилався и представник відповідача у судовому засіданні, обґрунтовуючи правомірність проведення атестації позивача на підставі зазначеного Наказу. Проте таке обґрунтування є безпідставним, оскільки мета проведення атестації та підстави для її проведення не є тотожними поняттями, оскільки мета це те, що необхідно досягнути проведенням атестування поліцейського, а підстава - це причина, достатній привід для її проведення.

Також суд вважає безпідставним посилання представника відповідача в обґрунтування правомірності проведення атестації позивача на те, що з'ясування під час проведення атестування рівня професійних якостей, мотивації, що спонукає до поведінки на досягнення цілей у службі мало основним завданням визначення відповідності ОСОБА_1 як колишнього працівника органів внутрішніх справ оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, оскільки вимоги до поліцейського визначені самим ОСОБА_3 України «Про національну поліцію», а проведення атестування поліцейських (як колишніх працівників органів внутрішніх справ так і тих, які вперше прийняті на службу безпосередньо в органи поліції) можливо при наявності на це встановлених ОСОБА_3 підстав.

Кожна з трьох підстав для проведення атестування, встановлених частиною 2 статті 57 ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію», повинна бути пов'язана з певними передумовами в залежності від самої підстави проведення цього атестування, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби.

Відповідно такі підстави повинні бути визначені відносно конкретного поліцейського.

Судом встановлено, що жодної з трьох підстав для проведення атестування позивача не існувало. Позивача призначили на іншу посаду в органах Національної поліції 30.11.2015 року (а.с. 11), однак при цьому будь якого рішення про проведення його атестування не приймали. Щодо наявності підстав встановлених пунктом 2 та пунктом 3 частини 2 цієї статті (для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність), представник відповідача не зазначив жодних обставин та не надав жодних належних і допустимих доказів щодо їх наявності для атестування позивача, тобто наявності відповідних передумов для призначення атестації з цих підстав (неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби).

Суд вважає, що не ґрунтується на вимогах ОСОБА_3 наведена в Наказі Національної поліції України від 20.11.2015 року 210о/с як підстава для призначення атестування її мета, закріплена у частині першій статті 57 ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію України, оскільки мета проведення атестування не утворює самостійну підставу для її проведення. Такі підстави чітко визначені частиною 2 статті 57 цього ОСОБА_3. За відсутності однієї з зазначених підстав неможливо проведення атестування поліцейського.

Також безпідставними є посилання представника відповідача на наявність у голови Національної поліції України права на призначення атестації працівників поліції, йому підпорядкованих, яке передбачено частиною 4 статті 57 ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію» як на достатню підставу для проведення атестації. Таке право керівника не є абсолютним і таким, яке може реалізовуватись ним на власний розсуд. Його реалізація можлива лише у системному звязку з іншими вимогами статті 57 ОСОБА_3 України «Про національну поліцію» щодо мети та підстав для проведення атестування і лише за їх наявності у сукупності.

З урахуванням викладеного суд вважає, що проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на її проведення.

Твердження представника відповідача про те, що позивач сам виявив бажання проходити атестацію, так як зареєструвався для її проходження, суд не приймає до уваги, оскільки зі змісту Наказу №210о/с атестуванню підлягали всі поліцейські апарату Національної поліції та її міжрегіональних територіальних органів. Виконання позивачем як поліцейським вимог даного наказу не є свідченням правомірності проведення його атестування при відсутності на це встановлених ОСОБА_3 підстав.

За таких обставин всі послідуючі дії щодо позивача проведення атестації, прийняття рішень атестаційними комісіями, є протиправними, оскільки вчинялись на підставі і внаслідок неправомірного застосування вимог статті 57 ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію».

Також судом встановлено, що відносно позивача було складено атестаційний лист 22.01.2016 року та інформаційну довідку, в яких зазначено, що ОСОБА_1 службу в органах внутрішніх справ проходив з 1994 року, в органах поліції працює з листопада 2015 року. За період служби в органах внутрішніх справ та в органах поліції зарекомендував себе позитивно. Висновок основного керівника (розділ ІІ атестаційного листа) - «займаній посаді відповідає» підписаний Першим заступником начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України. У розділі ІІІ атестаційного листа «Результати тестування» зазначено «тестування загальних навичок 39/60, професійне тестування 28/60» (а.с. 99, 132-135).

Відповідно до протоколу від 10.02.2016 №15.00003073.0019292 засідання ОСОБА_2 атестаційної комісії №5 членами комісії під час проведення атестації було досліджено атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список, інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 ОСОБА_3 України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел.

В протоколі також зазначено, що членами комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою комісії поставлено на голосування рішення, а саме: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. За результатами голосування за - 5 (а.с. 90).

Зазначені результати атестування занесені в розділ ІV атестаційного листа позивача, з яким він ознайомлений 15.02.2016 року.

Позивач до ОСОБА_2 апеляційної атестаційної комісії №1 подав скаргу на висновок ОСОБА_2 атестаційної комісії. Згідно з протоколом від 01.03.2016 №15.00004150.0019292 засідання ОСОБА_2 апеляційної атестаційної комісії №1 членами комісії під час розгляду скарги досліджені атестаційний лист та інші матеріали на поліцейського, який подав скаргу, були поставлені питання, що стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інші питання. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою комісії поставлено на голосування рішення, а саме відхилити скаргу, виходячи з наступного: не викликає довіри; не орієнтується в елементарних поняттях, повязаних з роботою, що вказує на не компетентність та низький професійний рівень ( а.с. 93-94, 98).

Відповідно до статті 57 ОСОБА_3 України "Про національну поліцію" розроблена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських від 17.11.2015 №1465 (далі Інструкція №1465), розділом ІV якої визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції №1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. Тому саме атестаційний лист є основним документом, який розглядається атестаційними комісіями. Зазначене підтверджується також вимогами Інструкції щодо осіб, які складають вказані атестаційні листи та до їх змісту.

Пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому за змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції №1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Дослідженням атестаційного листа відносно позивача судом встановлено, що він за період служби в органах міліції з 1994 року та органах поліції з листопада 2015 року зарекомендував себе з позитивного боку. Висновок прямого керівника - займаній посаді відповідає.

Крім того, згідно з пунктом 10 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Відповідно до атестаційного листа позивача він за результатами тестування отримав 39 балів за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест); 28 балів за тестом на загальні здібності та навички, загалом 67 балів.

Пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження). Згідно з пунктом 15 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Згідно з пунктами 20-23 Розділу ІV Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Відповідно до пунктів 12, 13 Розділу VІ Інструкції №1465 апеляційна атестаційна комісія на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, шляхом відкритого голосування приймає рішення про відхилення скарги поліцейського або скасовує висновок відповідної атестаційної комісії та приймає новий висновок. Рішення апеляційної атестаційної комісії оформляються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписує головуючий і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення.

За таких обставин суд вважає, що атестаційні комісії в даному випадку є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, визначені Інструкцією №1465, прийнятою на підставі статті 57 ОСОБА_3 України «Про Національну поліцію». Їх рішення у формі висновку про те, що особа не відповідає займаній посаді і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність та особа не відповідає займаній посаді і підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність є обовязковими для керівників поліції, яким надано право призначення на посаду поліцейського та звільнення з посади або зі служби в поліції. Такий керівник в цих випадках зобовязаний протягом 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з відповідними висновками забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу. Тобто керівник в цих випадках не має власних дискреційних повноважень, а саме сукупності прав і обов'язків, що дають можливість діяти на власний розсуд у межах закону. Він не може як особа, наділена владою, вибирати між двома або більше альтернативами, коли кожна альтернатива законна. В даній справі у керівника позивача вільного розсуду приймати рішення про звільнення позивача чи залишення його на посаді немає, оскільки він повинен безальтернативно виконати рішення комісії. За таких обставин рішення комісії набуває статусу обовязкового, а відтак у відносинах проходження публічної служби набирає статусу рішення субєкта владних повноважень.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а тому ОСОБА_2 атестаційна комісія №5 та ОСОБА_2 апеляційна атестаційна комісія №1 є належними відповідачами у цій справі.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ці вимоги відповідачами атестаційними комісіями не виконано.

Копії документів стосовно позивача, які були предметом дослідження атестаційних комісій досліджені судом. Вказані документи не містять будь-яких фактів щодо недбалого відношення позивача до службових обов'язків, навпаки він характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків (а.с. 27, 99, 132-145).

У рішеннях атестаційних комісій щодо атестації позивача та розгляду його скарги відсутні обґрунтування та мотиви прийнятих рішень, не зазначено обставини, на підставі яких приймались рішення. Посилання представника відповідача 1 на те, що Інструкцією №1465 не передбачено для атестаційної комісії зазначати мотиви прийняття ними рішень не може бути підставою для залишення оспореного рішення чинним, оскільки воно за своїм змістом є невідповідним вимогам частини 3 статті 2 КАС України, а саме є необґрунтованим. Висновок апеляційної атестаційної комісії також не відповідає цим вимогам, оскільки зазначивши у рішенні про те, що позивач не викликає довіри і не орієнтується в елементарних поняттях, повязаних з роботою, що вказує на не компетентність та низький професійний рівень даний відповідач не навів жодних доводів для підтвердження такого висновку, не послався на будь-які фактичні обставини для такого висновку, а також не навів жодних доказів в обґрунтування цих тверджень.

Фактичні обставини, підтверджені наявними у справі доказами, свідчать про спростування висновків відповідачів. У атестаційному листі і інших поданих документах, що були предметом дослідження комісій, позивач характеризується позитивно, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків. При відсутності переліку питань, на які можливо не відповів позивач, та при наявності позитивних результатів тестування, яке проводиться з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості поліцейського, який проходить атестування, сумнівним є висновок ОСОБА_2 апеляційної атестаційної комісії про те, що позивач не викликає довіри, не орієнтується в елементарних поняттях, повязаних з роботою, що вказує на не компетентність та низький професійний рівень.

В порушення вимог пунктів 8, 9, 10, 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції № 1465, у зазначених рішеннях атестаційних комісій не вказано, з яких підстав членами атестаційних комісій не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, результати його тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички, та яким критеріям, визначеним пунктом 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) зазначеної Інструкції, не відповідає поліцейський ОСОБА_1

З урахуванням викладеного суд вважає, що висновок ОСОБА_2 атестаційної комісії №5 від 10.02.2016 року щодо ОСОБА_1 «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» та рішення ОСОБА_2 апеляційної атестаційної комісії №1 від 01.03.2016 року про відхилення його скарги є протиправними та необґрунтованими, а тому підлягають скасуванню.

При цьому суд, зазначає, що відповідно до статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки вразі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Тобто, нормами чинного КАС України передбачено право суду у виключних випадках виходити за межі позовних вимог, якщо буде з'ясовано, що це необхідно для забезпечення повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Судом встановлено, що у позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення щодо нього атестаційної комісії від 10.02.2016 року та апеляційної атестаційної комісії від 15.02.2016 року. Під час розгляду справи судом було встановлено, що фактично рішення щодо ОСОБА_1 приймала 10.02.2016 року ОСОБА_2 атестаційна комісія №5 та 01.03.2016 року ОСОБА_2 апеляційна атестаційна комісія №1. Ці комісії були залучені 02.07.2016 року до участі у справі як співвідповідачі відповідно до частини 3 статті 52 КАС України.

Тому, для захисту порушеного права позивача суд виходить за межі позовних вимог та приходить до висновку про необхідність визнати протиправними та скасувати рішення щодо ОСОБА_1 ОСОБА_2 атестаційної комісії №5 від 10.02.2016 року про те, що він займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність та рішення ОСОБА_2 апеляційної атестаційної комісії від 01.03.2016 року про відхилення скарги поліцейського.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача в частині включення його до списку осіб, які підлягають атестуванню, то такі вимоги до задоволення не підлягають, оскільки відповідно до наказу Національної поліції України від 20.11.2015 №210о/с такий обовязок покладено на керівника структурного підрозділу Департаменту захисту економіки Національної поліції України. За таких обставин відповідач Національна поліція України, не вчиняв оспореної дії і не може нести відповідальності за вчинення її іншою особою. При цьому суд вважає, що повним захистом прав позивача у спірних правовідносинах буде визнання протиправними дій Національної поліції України щодо проведення атестування позивача та визнання протиправними і скасування рішень атестаційних комісій.

Також суд відхиляє доводи позивача про незаконність проведеного атестування з посиланням на порушення відповідачем вимог ОСОБА_3 України Про професійний розвиток працівників та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ України від 29.07.1991 №114. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_3 України Про Національну поліцію визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим ОСОБА_3 акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому ОСОБА_3. У ОСОБА_3 України Про Національну поліцію визначено підстави та порядок проведення атестації працівників поліції. Цей закон є спеціальним щодо даного питання, а тому до спірних правовідносин не може бути застосований Закон України Про професійний розвиток працівників та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою КМ України від 29.07.1991 №114.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Національної поліції України щодо проведення атестації ОСОБА_1 протиправними.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 атестаційної комісії №5 від 10.02.2016 року про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 апеляційної атестаційної комісії №1 від 01.03.2016 року про відхилення скарги поліцейського ОСОБА_1.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий cуддя Шарапа В.М.

Судді Гломб Ю.О.

ОСОБА_4