Справа № 707/437/16-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 707/437/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Василенко В.В. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Хрімлі О.Г.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

пр-к апелянта ОСОБА_3

третя особа ОСОБА_4

пр-к третьої особи ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 22 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_7 до Руськополянської сільської ради Черкаського району, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_8, ОСОБА_4 про скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив скасувати рішення Руськополянської сільської ради Черкаського району № 2 - 14/VІІ від 16.11.2015 та № 6-15 VІІ від 28.01.2016.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 22 червня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення при ухваленні оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Руськополянської сільської ради від 16.11.2015 № 2-14/VII «Про надання дозволів на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) надано дозвіл гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,30 га (спільна часткова власність).

Рішенням від 28.01.2016 року № 6-15/VII Руськополянської сільської ради надала дозвіл, на продовження розробки технічної документації третім особам без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_7

Вважаючи такі рішення протиправними, позивач звернувся в суд з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, вважав, що рішення Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 16.11.2015 № 2-14/VII та від 28.01.2016 № 6-15/VII відповідають вимогам діючого земельного законодавства та не порушують прав позивача.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку встановленим в справі обставинам та фактам, звертає увагу на наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, у тому числі, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Руськополянської сільської ради від 16.11.2015 № 2-14/VII «Про надання дозволів на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) надано дозвіл гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1

В подальшому, за наслідками розгляду заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_8, з урахуванням акту про відмову позивача, як суміжного землекористувача від підписання акту визначення та погодження меж, акту комісії з питань земельних відносин, охорони навколишнього середовища, екології та благоустрою Руськополянської сільської ради від 16.11.2015 рішенням відповідача від № 6-15 VІІ від 28.01.2016 надано дозвіл ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на продовження розробки технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована по АДРЕСА_2, площею 0,2946 га, без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_7 (АДРЕСА_3) в акті визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі та передачі межових знаків на зберігання (розробник - ТОВ «Геоверв»), оскільки його відмова від підписання акту є немотивованою, а його права землекористування не порушуються через достатню площу землі в межах будинковолодіння та відсутність між ними твердих меж, встановлених у визначеному законодавством порядку.

Позивач вважаючи вказані рішення протиправним та таким, що суперечить п.7 ст.118 Земельного кодексу України, ст.50 Закону України «Про землеустрій» звернувся з позовом в суд, мотивуючи вимоги тим, що рішенням сільської ради мав бути наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Надаючи правову оцінку встановленим в справі обставинам та фактам, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно з ч.2. ст.107 Земельного кодексу України, у разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79 1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Згідно п.2.1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376) встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

Згідно з пунктом 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Згідно п.2, 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

У разі якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту комісії з питань земельних відносин, охорони навколишнього середовища, екології та благоустрою Руськополянської сільської ради від 16.11.2015 (а.с.18-20) встановлено, що між власниками будинковолодінь, розташованих: Черкаська область АДРЕСА_1 (ОСОБА_9.), № 66 (ОСОБА_7.) та № 68 (ОСОБА_8, ОСОБА_4.) існує тривалий земельний спір щодо площі та меж при будинкових земельних ділянок.

Первісне право користування земельними ділянками, закріпленими за домоволодіннями виникло на підставі відповідних рішень загальних зборів уповноважених колгоспників від 12.02.1973 та підтверджується даними земельних шнурових книг колгоспу «Зоря Комунізму».

В подальшому, позивач самовільно змінив межі суміжних земельних ділянок, внаслідок чого змінилися межі земельної ділянки під будинковолодінням № 68 (ОСОБА_8, ОСОБА_4.).

На підставі даних земельної шнурової книги, колгоспних книг, схем земельних ділянок, технічних паспортів будинковолодінь, схем топографічно-геодезичних обмірів, судових рішень, зокрема, Черкаського районного суду від 07.08.2013 справа № 707/1810/13а, комісія з питань земельних відносин вирішила рекомендувати Руськополянській сільській раді розглянути питання надання дозволів ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_4 на замовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою розв'язання земельного спору.

На підставі вказаного Акту відповідачем і було прийнято оскаржуване рішення № 2 - 14/VІІ від 16.11.2015.

Отже, посилання позивача на положення п 7 ст. 118 Земельного кодексу України є помилковим, оскільки останні визначають порядок отримання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки при реалізації громадянами права на безоплатну приватизацію земельних ділянок.

Крім того, позивач вважає, що оскаржувані рішення порушують його права, оскільки, на думку позивача, має місце порушення права власності так як відповідно до акту погодження меж збільшується розмір земельної ділянки якою користуються треті особи за рахунок земельної ділянки позивача, на яку видано державний акт про право власності.

Разом з тим, постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 20 січня 2011 року визнано недійсним рішення 43 сесії 5 скликання Руськополянської сільської ради від 03.04.2009 року №43-19 «Про затвердження актів погодження меж земельних ділянок» та рішення Руськополянської сільської ради №47-1 від 16.10.2009р. в частині передачі у власність позивача земельної ділянки площею 0,2269 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розташованого за адресою вул.. Шременка, 66, с.Руська Поляна.

Посилання позивача на порушення його прав, як власника земельної ділянки є безпідставними, оскільки позивач не є власником такої ділянки. До того ж, спір щодо права власності на землю має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Будь-яких доводів щодо можливого порушення процедури прийняття вказаних рішень ані позовна заява, ані апеляційна скарга не містять.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 22 червня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя О.Г.Хрімлі

Повний текст виготовлено - 04.08.2016.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Хрімлі О.Г.

Беспалов О.О.