Справа № 818/3654/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Київ К/800/5221/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фавор» на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року у справі №818/3654/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фавор» до Сумської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фавор» (далі - ТОВ «Фавор») звернулось з позовом до Сумської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №805130000/2015/000036/2 від 27.10.2015 року і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів №805130000/2015/00054 від 27.10.2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача та картка відмови є протиправними, оскільки вони прийняті з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб'єктів господарювання.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фавор» звернулось з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.07.2015 року між компанією Stееl Тгаdе Іndustries Ltd. (Продавець) та ТОВ «Фавор» (Покупець) було укладено контракт №341-FТА на поставку металопродукції, кількість та вартість якої зазначається у специфікаціях, які є невід'ємною частиною контракту.

Згідно специфікацій №1 та №2 до вказаного контракту, Продавцем здійснена поставка Покупцю прокату плоского з вуглецевої сталі завширшки більше 600мм, виробництва Китаю, а саме: жерсть електролітична у рулонах завтовшки менш як 0,5 мм, біла: 0,20 мм х712 мм - 32730 кг, 0,22 ммх712 мм - 35360 кг, 0,20 ммх941 мм - 6800 кг, покриття оловом 2,8/2,8 г/м2, з обох боків, виділка сіра, твердість Т3, стандарт JIS G 3303-2002; марка сталі SРСС. Умови поставки FOB Ксинганг.

Декларантом до митного оформлення товару відповідачу подано митну декларацію №805130000/2015/013866, а також наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №341-FТА від 10.07.2015 р., специфікацію №1 від 10.07.2015 р., специфікацію №2 від 10.07.2015 р., рахунок-фактуру №STI-1HAND від 26.08.2015 р., коносамент №TXG18347 від 06.09.2015 р., залізничну накладну №42082784 від 19.10.2015 р., митну декларацію країни відправлення №20636272 від 04.09.2015 р., рахунок-фактуру №LS-3905630 від 22.10.2015 р.

Митна вартість визначена позивачем за ціною господарської операції, вчиненої у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту №341-FТА від 10.07.2015 р. та становить 59437,75 доларів США (1341787,92 грн.). Дана митна вартість включає в себе ціну товару по контракту 58127,96 доларів США (1312219,92 грн.) та вартість перевезення 29568,00 грн.

За наслідками розгляду поданих документів митним органом було направлено декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів, а саме: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митного органу декларантом було надано документи, що підтверджують транспортні витрати, прайс-лист від постачальника товару від 07.07.2015 р., лист від Stееl Тгаdе Іndustries Ltd. Також позивач повідомив митний орган про те, що банківські платіжні документи не можуть бути надані, оскільки згідно умов контракту №341-FТА від 10.07.2015 р. вартість товару сплачується протягом 90 днів з дня відвантаження. Інших документів надати немає можливості.

27.10.2015 року Сумською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 805130000/2015/000036/2, відповідно до якого посадовою особою відповідача було встановлено, що митна вартість товару складає 1,2400 доларів США за 1 кг, а загальна сумарна вартість партії товару складає 92863,60 доларів США.

В графі 33 даного рішення вказано, що основний метод не застосовувався тому, що використані декларантом відомості не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально. Виявлені наступні розбіжності: В сертифікаті про походження від 14.09.2015 р. в гр. 10 заявлено інший інвойс, пункт відвантаження який заявлено в рахунку на оплату транс, не співпадає з пунктом відвантаження який заявлено в коносаменті, МД країни відправлення не підтверджує заявлене числове значення митної вартості. Згідно ст. 53 МКУ декларантом не надані запитані додаткові документи, для підтвердження митної вартості необхідно надати наступні документи:- договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; зовнішньоекономічний договір (контракт) з специфікаціями; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Використати другорядний метод визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів не має можливості, оскільки відсутня інформація щодо операції з ідентичними товарами. Використано другорядний метод визначення митної вартості: за ціною договору щодо подібних товарів (б), оскільки наявна інформація по операціях з подібними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів та є максимально наближеним до нього. Підстави для визначення митної вартості: цінова інформація щодо імпортних операцій ЄАІС Держмитслужби України: МД №500070005/2015/003129 від 22.10.2015 р.

Також 27.10.2015 року Сумською митницею ДФС була оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №805130000/2015/00054.

Не погодившись з прийнятими митним органом рішенням та карткою відмови, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що у митного органу були обґрунтовані підстави вважати, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, оскільки використані декларантом відомості не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально.

Колегія суддів погоджується з позицією судів про відмову у задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 р. (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного Кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

При цьому, право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

У розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, відмовляючи позивачу в митному оформленні товару за 1 методом, відповідач виходив з того, що документи надані ТОВ «Фавор» для підтвердження митної вартості, містять розбіжності, а саме: вартість товару в митній декларації країни відправника не відповідає вартості товару, заявленій в поданій до оформлення митній декларації та комерційному інвойсі №SТІ-1НАND - тобто митна декларація країни відправлення не підтверджує ціни товару - 58 127,96 дол. США, а навпаки її спростовує і вказує, що ціна товару складає 54 424,3 дол. США.

У відповідності до частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини обґрунтовано дали підстави митному органу вважати, що подані позивачем документи містять розбіжності.

Митним органом було скориговано митну вартість товару до 1,24 доларів США/кг - вартість операції з подібним товаром, який продано на експорт в Україну і час експорту якого збігається з часом експорту оцінюваного товару, а також наближеним до нього - МД № 500070005/2015/03129 від 22.09.2015 р.

Зокрема, у період з 27.07.2015 по 26.10.2015 в базі даних ЄАІС «Рівень цін по ЦБД» наявні 33 випадки митного оформлення товару за кодом 721012200 УКТЗЕД. В 7 випадках митного оформлення товарів торговою країною (графа 11 митної декларації) був Гонконг (НК). За 7 митними деклараціями №№500070005/2015/002532, 500070005/2015/002849, 500070005/2015/3029, 500070005/2015/002725, 500070005/2015/3064, 500070005/2015/003129, 500070005/2015/003135 товар було оформлено з митною вартістю 1,24 доларів США/кг.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів не був застосований митним органом, з огляду на наступне.

Згідно статті 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості оцінюваного товару за МД № 805130000/2015/013866, відповідачем порівнювався рівень заявленої митної вартості товару з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари у період 90 днів, а саме з 27.07.2015р. по 26.10.2015р.

В період з 27.07.2015р. по 26.10.2015р. в базі даних ЄАІС Державної фіскальної служби України «Рівень цін по ЦБД» наявні 4 випадки митного оформлення товару «прокат плоский з нелегованої сталі» (код товару 721012200 УКТЗЕД, митні декларації №№500060006/2015/008641, 500060006/2015/005794, 500060006/2015/005589, 500060006/2015/5590) виробництва НАNDAN з митною вартістю 1,195 дол. США/кг, 1,24 дол. США/кг, 1,24 дол. США/кг, 1,24 дол. США/кг.

Оскільки у всіх 4 випадках торговою країною (графа 11 МД) є Велика Британія та не відома країна відправлення (графа 15 МД), оформлені товари мають іншу марку сталі, не мають однакових фізичних характеристик з товаром, оцінюваним в Сумській митниці ДФС (товщина металу), метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не використовувався.

Колегія суддів погоджується з висновком судів про те, що митним органом було обґрунтовано неможливість застосування як основного методу для визначення митної вартості товарів за ціною договору, так і другорядного - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Посилання скаржника викладені у касаційній скарзі стосовно того, що копія митної декларації країни відправлення товару не є документом, що підтверджує митну вартість товару, а відповідач не мав можливості встановити, що то копія митної декларації країни відправлення стосується саме товару, заявленого за МД №805130000/2015/013866, колегія суддів вважає необґрунтованими зважаючи на те, що декларант самостійно, а не на вимогу митниці, подав до митного органу копію митної декларації країни відправлення товару, а відтак самостійно визначив, що цей документ підтверджує митну вартість заявленого товару та стосується саме товару, заявленого за МД № 805130000/2015/013866.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи дають підстави для висновку, що Сумська митниця ДФС правомірно прийняла рішення від 27.10.2015 р. № 805130000/2015/000036/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів № 805130000/2015/00054 від 27.10.2015 р., а відтак відсутні правові підстави для їх скасування.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фавор» відхилити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: