Справа № 804/1570/16
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2016 рокусправа № 804/1570/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2016р. у справі №804/1570/16
за позовом:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до: про:Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ :

15.10.2014р. фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень /а.с. 3-6 т.1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2014р. відкрито провадження в адміністративній справі №804/16806/14 за вищезазначеною позовною заявою та справа призначена до судового розгляду /а.с. 1 т. 1/.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2014р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015р., у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.02.2016р. постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2014р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015р. скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2016р. справу №804/1570/16 прийнято до провадження та призначено до судового розгляду /а.с. 79 т.4/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві, на те, що відповідачем була проведена документальна планова невиїзна перевірка діяльності позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., за результатами якої складено акт № 7099/04-63-17-01/НОМЕР_1 від 08.09.2014р., висновки якого, на думку позивача, є неправомірними та необґрунтованими, а тому позивач просив суд визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № від 24.09.2014р.; визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № від 24.09.2014р.; визнати неправомірним та скасувати вимог ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № від 24.09.2014р.; визнати неправомірним та скасувати рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № № від 24.09.2014р..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2016р. у справі №804/1570/16 у задоволенні адміністративного ФОП ОСОБА_1 відмовлено. (суддя - Борисенко П.О.) /а.с. 100-103 т. 4/.

Позивач - ФОП ОСОБА_1, не погодившись з вищевказаною постановою суду, подав апеляційну скаргу /а.с. 109-112 т.4/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції від 20.04.2016р. у даній справі скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу /а.с. 151-152 т.4/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства. просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 20.04.2016р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні:

- представника позивача, який підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 20.04.2016р. у даній справі скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі.;

- представника відповідача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у письмовому запереченні на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 20.04.2016р. у даній справі залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем у період з 18.08.2014р. по 01.09.2014р. було проведено документальну планову невиїзну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., за результатами якої складено акт перевірки №7099/04-63-17-01/НОМЕР_1 від 08.09.2014р. (далі - акт перевірки).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії акту перевірки /а.с. 17-47 т. 1/ податковим органом (відповідачем у справі) було зроблено висновок про те, що позивачем порушено:

- абз. 5 п.6 статті 128 Господарського кодексу України, п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, п.1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яки ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичних осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 № 1025, в частині не ведення обліку доходів і витрат за період з 01.01.2011 по 31.12.2013;

- п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 52822,45 грн. у тому числі по періодам: за 2011 рік на 20059,42 грн.; за 2012 рік на 14414,88 грн.; за 2013рік на 18348,15 грн.;

- ст.188, п.198.3 ст.198, з урахуванням п.201.1 н.201.10 ст.201 та строків, визначених п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 48114 грн.;

- п.1 (2) ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування всього у сумі 120037,22 грн., у т.ч. по періодам: за 2011 рік на 44739,38 грн., за 2012 рік на 33346,40 грн., за 2013 рік на 41951,44 грн.

За результатами перевірки, на підставі акту перевірки, податковим органом 24.09.2014р. було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 60142,50грн.: 48114,00 грн. - за основним платежем, 12028,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями /а.с. 9 т. 1/;

- податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 66028,06 грн.: 52822,45 грн. - за основним платежем, 13205,61 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями /а.с. 12 т. 1/;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 120037,22 грн. /а.с. 14 т.1/;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 12143,12 грн. /а.с. 16 т. 1/.

Під час розгляду даної адміністративної справи як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що між ТОВ «Метал Пром Сервіс 2005» (орендодавець) та ПП ОСОБА_2 (орендар) було укладено ряд договорів оренди, а саме: №3 від 01.09.2009р., предметом якого є надання в оренду нежитлового складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (п.5.1 якого визначено розмір орендної плати: 4692,42 грн. щомісяця), №1/07/11 від 01.07.2011р. на надання в оренду нежитлового складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (п.5.1 якого визначено розмір орендної плати: 4692,42 грн. щомісяця); №3/13 від 01.05.2013р. на надання в оренду нежитлового складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (п.5.1 якого визначено розмір орендної плати: 4692,42 грн. щомісяця).

В подальшому орендовані приміщення було передані в оренду за укладеними між ПП ОСОБА_2 (суборендар) та ТОВ «Квантметал» договорами суборенди нежитлового складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1, 4, а саме: №1/03/10 від 01.03.2010р. (п.5.1 якого визначено розмір орендної плати, із розрахунку 4,74 грн./кв.м, 1422,00 грн. щомісяця), №1/01/2012 від 30.12.2011р. (п.5.1 якого визначено розмір орендної плати, із розрахунку 12,00 грн./кв.м, 7615,20 грн. щомісяця), №1/12/12 від 01.12.2012р. (п.5.1 якого визначено розмір орендної плати, із розрахунку 12,00 грн./кв.м, 7615,20 грн. щомісяця), №02/12/10 від 01.12.2010р. (п.5.1 якого визначено розмір орендної плати, із розрахунку 4,74 грн./кв.м, 1580,32 грн. щомісяця), №1/10/11 від 30.09.2011р. (п.5.1 якого визначено розмір орендної плати, із розрахунку 4,74 грн./кв.м, 1580,32 грн. щомісяця).

Відповідно до п.п.14.1.159 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України пов'язані особи - юридичні та/або фізичні особи, взаємовідносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють і які відповідають будь-якій з урахуванням таких критерії, зокрема, платники податку - учасники об'єднання підприємств незалежно від його виду та організаційно-правової форми, що провадять свою господарську діяльність шляхом утворення такого об'єднання.

Актом перевірки позивача зазначено, що ОСОБА_2 є засновником ТОВ «Квантметал», частка в статутному капіталі становить 100%.

Відповідно до п.п.170.1.2 п.170.1 ст.170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця під час нарахування доходу від надання в оренду об'єктів нерухомості, інших, ніж зазначені в підпункті 170.1.1 цього пункту (включаючи земельну ділянку, що знаходиться під такою нерухомістю, чи присадибну ділянку), є орендар.

При цьому, об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу за повний чи неповний місяць оренди. Мінімальна сума орендного платежу визначається за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України, виходячи з мінімальної вартості місячної оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості з урахуванням місця її розташування, інших функціональних та якісних показників, що встановлюються органом місцевого самоврядування села, селища, міста, на території яких вона розташована, та оприлюднюється у спосіб, найбільш доступний для жителів такої територіальної громади. Якщо мінімальну вартість не встановлено чи не оприлюднено до початку звітного (податкового) року, об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеного в договорі оренди.

Відповідно до рішень Дніпропетровської міської ради від 15.12.2010 року №5/5, від 28.12.2011 року, №4/19 від 26.12.2012 року №6/30 затверджена мінімальна вартість місячної орендної плати одного квадратного метра загальної площі нерухомого майна фізичних осіб у грн.. (з ПДВ) в залежності від функціонального використання та місцезнаходження об'єкта оренди, а саме: на 2011 рік для об'єктів оренди, розташованих у ІІІ поясі (до складу якого входить орендовані складські приміщення за вище наведеними договорами за адресою: АДРЕСА_1, 4) з функціональним використанням - комерційна діяльність - в розмірі 23,28 грн.; на 2012 рік для об'єктів оренди, розташованих у ІІІ поясі ( до складу якого входить орендовані складські приміщення за вище наведеними договорами за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Гаванська, 4) з функціональним використанням - комерційна діяльність - в розмірі 23,43 грн.; на 2013 рік для об'єктів оренди, розташованих у ІІІ поясі (до складу якого входить орендовані складські приміщення за вище наведеними договорами за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Гаванська, 4) з функціональним використанням - комерційна діяльність - в розмірі 25,63 грн..

Враховуючи вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позивачем у перевіряємому періоді було занижено вартість об'єктів оподаткування - приміщень, наданих в суборенду підприємствам ТОВ «Квантметал» та ТОВ НВФ «Корвет-Сервіс» за адресою: вул.. Гаванська, 4, що призвело до заниження оподаткованого доходу у 2011 році - на 117432 грн. 40 коп.; 2012 рік - 81310 грн. 31 коп. 2013 рік - 86496,00 грн.

Відповідно до п. 177.1, п.177.2, п.177.3, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. відображеного в розділі III податкових декларацій та додатку 7 до декларації за 2011 рік додатку 5 до декларацій за 2012 рік та за 2013 рік, встановлено розбіжності між даними відображеними позивачем в деклараціях про майновий стан і доходи за 2011 рік, 2012 рік, 2013 рік та даними перевірки, що призвело до заниження валового доходу на загальну суму 285238 грн. 71 коп. в т. ч. за 2011 рік на 117432 грн. 40 коп., за 2012 рік на 81310 грн. 31 коп., за 2013 рік на 86496 грн.

Крім того, перевіркою наданих документів встановлено, що в порушення вимог п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 у періоді з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. до складу витрат в деклараціях про майновий стан і доходи неправомірно віднесена сума в розмірі 60690 грн. 07 коп., у тому числі: за 2011 рік - витрати на зв'язок від ТОВ «ОПТІМА ТЕЛЕКОМ», ПРАТ «КИЇВСТАР», ПРАТ «ФАРЛЕП- ІНВЕСТ», як не пов'язані із господарською діяльністю у сумі 11499 грн. 65 коп.; за 2012 рік - витрати на зв'язок від ТОВ «ОПТІМА ТЕЛЕКОМ», ПРАТ «КИЇВСТАР», ПРАТ «ФАРЛЕП- ІНВЕСТ», як не пов'язані із господарською діяльністю у сумі 14788 грн. 85 коп.; за 2013 рік - витрати на зв'язок від ТОВ «ОПТІМА ТЕЛЕКОМ», ПРАТ «КИЇВСТАР», ПРАТ «ФАРЛЕП- ІНВЕСТ», як не пов'язані із господарською діяльністю у сумі 14361 грн. 61 коп.; витрати на оплату праці керівника та нарахування на його заробітну плату у сумі 20039 грн. 96 коп., як не пов'язані з отриманням доходів від підприємницької діяльності у 2013 році за видом: надання в суборенду нерухомого майна.

Крім того, податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2011-2013 року розраховано з урахуванням вимог п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо одержаних доходів; у разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 17 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першому цього пункту. Платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітній) рік згідно з підпунктом «є» пункту 176.1 статті 176, статтями 177 і 178 цього розділу, застосовують ставку податку 17 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.

Розмір середньомісячного річного оподаткування доходу за 2011 рік - 12408 грн. 22 коп. (12408,22 грн. = 148898, 61 : 12 місяців). Сума перевищення середньомісячного річного доходу над десятикратним розміром мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2012 року (9410 грн.) - 2998, 22 (2998, 22 грн. = 12408, 22- 9410). Сума податку на доходи фізичних осіб - 23054 грн. 40 коп. (23054, 40 грн. = 15 % х 9410) + 17% х 2998, 22) х 12 місяців).Податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2011 рік, донарахований за результатами перевірки становить - 20059 грн. 42 коп. (20059, 42 грн. = 23054 грн. - 2994, 98). Розмір середньомісячного річного оподаткованого доходу за 2012 рік - 9775 грн. 86 коп. (9775, 86 = 117310, 36: 12 місяців). Сума перевищення середньомісячного річного доходу на десятикратним розміром мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2012 року (10730 грн.) - відсутня. Сума податку на доходи фізичних осіб - 17596 грн. 56 коп. (17596, 56 грн. = 15% х 9775, 86) + (17% х 0,00 грн.)) х 12 місяців). Податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2012 рік, донарахований за результатами перевірки, становить - 14414,88 грн. (14414 грн. 88 коп. = 17596 грн. 56 коп. -3181 грн. 68 коп.). Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу за 2013 рік - 12359 грн. 71 коп. (12359,78 грн. = 148317,34 : 12 місяців). Сума перевищення середньомісячного річного доходу над десятикратним розміром мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2013 року (11470 грн.) - 889,78 грн. (889,78 грн. = 12359,78 - 11470). Сума податку на доходи фізичних осіб - 22461,12 грн. (22461,12 грн. = ((15% х 11470) + (17% х 889,78 грн.)) х 12 місяців)

Податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2012 рік. донарахований за результатами перевірки, становить - 18348,15 грн. (18348, 15 грн. = 22461,12 - 4112,97).

Отже, позивачем занижено податок з доходів фізичних осіб у сумі 52822 грн. 45 коп., в тому числі: за 2011 рік на 20059 грн. 42 коп., за 2012 рік на 14414 грн. 88 коп., за 2013 рік на 18348 грн. 15 коп.

Також, перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів і витрат щодо відображення у відповідних графах сум витрат на оплату праці найманих осіб встановлено неведення у перевіряємому періоді позивачем обліку доходів і витрат, а саме, не відображення понесених витрат на оплату праці найманих працівників та нарахування на заробітну плату у Книзі обліку доходів і витрат.

Під час проведення перевірки з питань використання у діяльності праці найманих осіб встановлено, що позивач здійснював підприємницьку діяльність з використанням праці найманих осіб: ОСОБА_3, який виконував обов'язки завідувача складом, звільнений 31.07.2012р. та ОСОБА_4, яка виконувала обов'язки кранівника, та під час проведення перевірки позивачем не були надані трудові договори, укладені з найманими працівниками.

Позивачем у періоді з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. здійснювалась діяльність на загальній системі оподаткування.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках,передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Статтею 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлена база нарахування єдиного внеску.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено для платників, зазначених у пункті 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку),отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до п.3 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нарахування єдиного внеску фізичним особами-підприємцями здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленого цим Законом.

Відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2011р. по 30.09.2011р. - п'ятнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб) встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Отже, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску для позивача складає: у 2011 році - 179303 грн. ((941 грн. х 15 х З місяці) + (960 грн. х 15 х 6 місяців) + (985 грн. х 17 х 2 місяці) + О004 грн. х 17 х 1 місяць)); у 2012 році - 224009 грн. ((1073 грн. х 17 х З місяці) + (1094 грн. х 17 х З місяці) + (1102 грн. х 17 х З місці) + (1118 грн. х 17 х 2 місяці) + (1134 грн. х 17 х 1 місяць)): у 2013 році - 235195 грн. ((1147 грн. х 17 х 11 місяців) + (1218 грн. х 17 х 1місяць)).

За період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. позивачем задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 303795,00 грн.. Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. встановлено їх заниження всього у сумі 57051,00 грн.. За вищевказаний період фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 278598,00 грн. Проведеною перевіркою повноти визначення податкового кредиту встановлено його завищення всього у сумі 5859,00 грн.

За зазначений період позивачем задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 25197,00 грн. Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість встановлено його заниження всього у сумі 48114,00 грн..

Враховуючи вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що відповідач при винесені оскаржуваних рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 20.04.2016р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи, і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2016р. у справі №804/1570/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 01.08.2016р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко