Справа № 808/2038/16
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року Справа № 808/2038/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: 1. Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

2. Вільнянської державної нотаріальної контори,

третя особа : Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради,

про: скасування арешту з нерухомого майна, -

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 від 12.06.1997)

від відповідача -1 - не прибув

від відповідача -2 - не прибув

від третьої особи - не прибув

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про скасування арешту з нерухомого майна Вільнянської нотаріальної контори, підставою обтяження якого стала постанова АМ №672849 від 21.02.2007, ДВС у Вільнянському районі Запорізької області, щодо жилої квартири, загальною площею 98,21 кв.м., жилою площею 44,8 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1.

Ухвалою від 04.07.2016 судом, на підставі ст.ст. 104-107 КАС України, відкрито провадження у адміністративній справі №808/2038/16 та призначено судове засідання на 25.07.2016.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та з підстав, викладених у позові просить задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач -1 в судове засідання не прибув. Про дату, місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Проти позову не заперечив.

Відповідач-2 до суду не прибув. На адресу суду направив пояснення ,згідно якого, нотаріус у даному випадку був лише реєстратором обтяження, а не обтяжувачем спірного майна. Справу просив розглянути за його відсутності.

Третя особа до суду не прибула. Направила на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За правилами частин 1, 6 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників відповідачів та третьої особи.

У судовому засіданні 25.07.2016, судом, відповідно до ст.160 КАС України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови і оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

На виконання приписів ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Перевіривши наявні матеріали та фактичні обставини справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає позовні вимоги, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що на виконанні Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження ВП № 2488860 по, виконанню виконавчого листа № 13/285/06-АП від 13.10.2006 господарського суду Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу в сумі 1700,00 грн.

21.02.2007 Вільнянським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в рамках виконавчого провадження № 2488860 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Зазначеною постановою накладено арешт на майно, шо належить ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2. ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в тому числі на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Реєстратором зазначеного обтяження виступала Вільнянська державна нотаріальна контора, яка 26.02.2007 року зареєструвала зазначене обтяження, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

У зазначеному витязі зазначений об'єкт обтяження - квартира за адресою: АДРЕСА_1 та власник квартири - ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2. ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Згідно бази даних ЄДРВП, борг за виконавчим документом не сплачено, виконавче провадження № 2488860 закінчено та передано до архіву у 2007 році.

Приймаючи рішення по суті, суд виходив з наступного.

Нормативно-правовим актом, яким врегульовано умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до положень ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно положень ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Як свідчать матеріали справи, постановою державного виконавця від 21.02.2007 накладено арешт на майно, шо належить ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2. ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в тому числі на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, позивач ніколи не проживала за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується її паспортом.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 07.12.2000, де мешкає і по теперішній час.

Крім того, позивач має ідентифікаційний номер НОМЕР_2, тоді як у постанові про накладення арешту зазначений інший номер НОМЕР_1.

Тобто, як випливає з матеріалів справи, в постанові про накладення арешту зазначена інша особа, а не позивач. ОСОБА_1 (позивач у справі) є дійсним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується оригіналами всіх правовстановлюючих документів та технічного паспорту на квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При винесенні рішення суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

5) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Згідно п.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи докази у сукупності суд дійшов висновку, що державний виконавець, реалізуючи свої повноваження, припустився порушень Закону України "Про виконавче провадження" та наклав арешт на квартиру, загальною площею 98,21 кв.м., жилою площею 44,8 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Кожна особа відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Аналізуючи зазначені у частині 2 статті 162 КАС способи захисту порушеного права, суд приходить до висновку, що вони не містять виняткового переліку. У абзаці другому зазначеної статті законодавець вказав, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тому, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та скасувати арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження:4550548; контрольна сума - 3В4Е87АБ31, зареєстровано 26.02.2007 за № 4550548 Вільнянською нотаріальною конторою; підстава обтяження - підстава АМ № 672849 від 21.02.2007, ДВС у Вільнянському районі Запорізької області, щодо жилої квартири, загальною площею 98,21 кв.м., жилою площею 44,8 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167,181 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Скасувати арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження:4550548; контрольна сума - 3В4Е87АБ31, зареєстровано 26.02.2007 за № 4550548 Вільнянською нотаріальною конторою; підстава обтяження - підстава АМ № 672849 від 21.02.2007, ДВС у Вільнянському районі Запорізької області, щодо жилої квартири, загальною площею 98,21 кв.м., жилою площею 44,8 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1.

Судовий збір у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 коп.) присудити на користь ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко