Справа № 826/16258/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

02 серпня 2016 року м. Київ № 826/16258/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., при секретарі судового засідання Артеменко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Річковик-2»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах

енергетики та комунальних послуг

третя особа Публічне акціонерне товариство «Київенерго»

про визнання незаконною та нечинною постанови, зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: Блащук В.Ю.; Яківець В.О.;

від відповідача: Чеховський А.А.;

від третьої особи: Цегельник Г.В.;

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Житлово-будівельного кооперативу «Річковик-2» (надалі - позивач/ЖБК «Річковик-2») до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - відповідач/НКРКП), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (надалі - ПАТ «Київенерго»), в якому просить суд:

1. Відкрити провадження в адміністративній справі;

2. У разі повторної неявки позивача в судове засідання - розглядати справу на підставі доказів без його участі;

3. Зобов'язати НКРКП в порядку встановленому ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), опублікувати оголошення про відкриття провадження у справі;

4. Визнати незаконною і нечинною з моменту прийняття постанову НКРКП від 31.03.2015 р. №1169 «Про встановлення тарифів на послугу з централізованого постачання гарячої води для потреб управителів багатоквартирних будинків», а дії по її прийняттю протиправними;

5. В разі задоволення позову зобов'язати НКРКП оприлюднити резолютивну частину постанови у 15-денний термін з дня набрання постановою законної сили.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.10.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 04.02.2016 р. заслухавши думку сторін, суд дійшов висновку про можливість перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

В той же час, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.07.2016 р. з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин у справі, судом було ухвалено вийти з письмового провадження та призначити справу до судового розгляду.

Так, в судовому засіданні 02.08.2016 р. судом було поставлено на обговорення учасників процесу питання щодо можливості зупинення провадження в адміністративній справі №826/16258/15 до розгляду Конституційним Судом України подання Верховного Суду України зокрема щодо відповідності (конституційності) ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про природні монополії», абз.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про електроенергетику», п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», абз.8 ч.1 ст.13 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» (в частині повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), Указу Президента України від 27.08.2014 р. №694/2014 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 р. №715/2014 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» положенням ч.1 ст.8, ч.2 ст.19, ч.1 ст.106 та п.3,п.9,п.9-1,п.9-2 ч.1 ст.116 Конституції України.

Представники позивача проти зупинення провадження у справі заперечували, оскільки відповідно до доводів останніх, провадження Конституційним Судом України щодо розгляду вказаного вище подання Верховного Суду України наразі не відкрите, а отже й відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Представник відповідача проти зупинення провадження у справі також заперечив.

Представник третьої особи у вирішенні вказаного питання поклався на розсуд суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в зв'язку з неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

При вирішенні питання щодо зупинення провадження у справі, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що з метою недопущення звуження правових та матеріальних інтересів громадян, а також з метою забезпечення конституційного порядку у сфері утворення національних комісій регулювання природних монополій та їх повноважень, Верховним Судом України було подано до Конституційного Суду України конституційне подання щодо відповідності (конституційності) ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про природні монополії», абз.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про електроенергетику», п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», абз.8 ч.1 ст.13 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» (в частині повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), Указу Президента України від 27.08.2014 р. №694/2014 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 р. №715/2014 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» положенням ч.1 ст.8, ч.2 ст.19, ч.1 ст.106 та п.3,п.9,п.9-1,п.9-2 ч.1 ст.116 Конституції України.

Так, ч.5 ст.9 КАС України визначено, що у разі виникнення у суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Конституційний Суд України - єдиний орган конституційної юрисдикції в Україні. Завданням Конституційного Суду України є гарантування верховенства Конституції України як Основного Закону держави на всій території України.

Як вбачається з інформації, розташованої на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України www.ccu.gov.ua, до Конституційного Суду України звернувся Верховний Суд України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про природні монополії», абз.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про електроенергетику», п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», абз.8 ч.1 ст.13 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» (в частині повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), Указу Президента України від 27.08.2014 р. №694/2014 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 р. №715/2014 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» положенням ч.1 ст.8, ч.2 ст.19, ч.1 ст.106 та п.3,п.9,п.9-1,п.9-2 ч.1 ст.116 Конституції України. На час розгляду клопотання про зупинення провадження конституційне подання Верховного Суду України перебуває на розгляді колегії суддів.

Питання провадження у справах та діяльності Конституційного Суду України, його Секретаріату, порядок діловодства, правила внутрішнього розпорядку Конституційного Суду України визначаються Конституцією України, цим Законом та актами Конституційного Суду України, що встановлюють порядок організації внутрішньої роботи Конституційного Суду України (ст.30 Закону України від 16.10.1996 р. №422/96-ВР «Про Конституційний Суд України» із змінами та доповненнями, далі - Закон №422/96-ВР).

Порядок прийняття конституційних подань та конституційних звернень, відкриття конституційних проваджень та порядок розгляду справ Конституційним Судом України встановлений Регламентом Конституційного Суду України, який затверджений рішенням Конституційного Суду України від 05.03.1997 року.

Так, згідно параграфу 11 Регламенту конституційні подання, які відповідають вимогам, встановленим у Законі України «Про Конституційний Суд України», з пропозиціями доповідаються керівникові Секретаріату Конституційного Суду України або його заступникові - керівникові Управління правової експертизи і за їх рішенням передаються у відповідний підрозділ Управління правової експертизи Секретаріату Конституційного Суду України для підготовки попереднього висновку про наявність підстав для відкриття конституційного провадження у справі або відмови у відкритті провадження.

Підготовка попереднього висновку здійснюється протягом п'ятнадцяти календарних днів.

Конституційні подання, які можуть бути прийняті до розгляду Конституційним Судом України, керівник Секретаріату Конституційного Суду України разом із попередніми висновками подає для ознайомлення Голові Конституційного Суду України, який направляє їх у відповідну колегію суддів Конституційного Суду України.

Кандидатура судді-доповідача у справі затверджується на засіданні колегії суддів Конституційного Суду України.

Розподіл конституційних подань між суддями - суддями-доповідачами у справах проводиться рівномірно, з урахуванням їх спеціалізації (параграф 12 Регламенту).

Глава 4 Регламенту регулює питання підготовки матеріалів справи до розгляду в колегії суддів, на засіданні, пленарному засіданні Конституційного Суду України, який складається з вивчення конституційного подання суддею-доповідачем у справі, внесення конституційного подання на розгляд колегії суддів Конституційного Суду України, розгляд колегією суддів подання.

За результатом розгляду колегією суддів приймається процесуальна ухвала про об'єднання та/або роз'єднання конституційних подань, відмову у відкритті конституційного провадження, відкриття конституційного провадження тощо.

При цьому, під час підготовки матеріалів справи до розгляду суддя-доповідач у справі має вивчити конституційне подання упродовж не більше двох місяців з дня затвердження кандидатури судді-доповідача на засіданні колегії суддів Конституційного Суду України, вчиняє інші дії, необхідні для вирішення питання щодо подальшого руху подання.

Таким чином, з часу надходження конституційного подання до Конституційного Суду України та до відкриття конституційного провадження суддя-доповідач вчиняє процесуальні дії щодо вирішення питання про відкриття конституційного провадження та подальший розгляд подання, а тому суд приходить до висновку про наявність конституційного провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення Конституційним Судом України подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про природні монополії», абз.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про електроенергетику», п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», абз.8 ч.1 ст.13 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» (в частині повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), Указу Президента України від 27.08.2014 р. №694/2014 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 р. №715/2014 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» положенням ч.1 ст.8, ч.2 ст.19, ч.1 ст.106 та п.3,п.9,п.9-1,п.9-2 ч.1 ст.116 Конституції України.

За наведених обставин, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для зупинення провадження в адміністративній справі №826/16258/15 до розгляду Конституційним Судом України конституційного подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про природні монополії», абз.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про електроенергетику», п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», абз.8 ч.1 ст.13 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» (в частині повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), Указу Президента України від 27.08.2014 р. №694/2014 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 р. №715/2014 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» положенням ч.1 ст.8, ч.2 ст.19, ч.1 ст.106 та п.3,п.9,п.9-1,п.9-2 ч.1 ст.116 Конституції України.

Керуючись п.3 ч.1 ст.156, ст.ст. 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження в адміністративній справі №826/16258/15 до розгляду Конституційним Судом України конституційного подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про природні монополії», абз.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про електроенергетику», п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», абз.8 ч.1 ст.13 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» (в частині повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), Указу Президента України від 27.08.2014 р. №694/2014 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указу Президента України від 10.09.2014 р. №715/2014 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» положенням ч.1 ст.8, ч.2 ст.19, ч.1 ст.106 та п.3,п.9,п.9-1,п.9-2 ч.1 ст.116 Конституції України.

2. Зобов'язати сторін повідомити суд про усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур