Справа № 815/1080/16
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/1080/16

Категорія: 11.4 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Градовського Ю.М.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - Різник О.О.;

представника позивача - Музиченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Конвалія Консалтинг» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року про забезпечення адміністративного позову Погибльова Олександра Миколайовича до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича про визнання протиправними та скасування рішень від 25 січня 2015 року №27919687, №27918759, №27918002 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «АГРО ФАКТОР», товариства з обмеженою відповідальністю «Конвалія Консалтинг», -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом заборони Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти до ухвалення рішення по суті справи реєстраційні дії щодо об'єкту нерухомого майна: домоволодіння загальною площею 306,6кв.м., житлова площа 115,2кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, 7;

земельної ділянки №5 загальною площею 0,0174га, кадастровий номер :52:004:0038, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, земельна ділянка 7;

земельної ділянки загальною площею 0,0205га, кадастровий номер :52:004:0026, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, земельна ділянка 7.

Вважаючи вказану ухвалу такою, що винесена з порушеннями норм процесуального законодавства та невірним застосуванням норм матеріального права, ТОВ «Конвалія Консалтинг» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні клопотання - відмовити.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи викладені в апеляції та просила її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.

Інші учасники судового процесу в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги про скасування рішень від 25 січня 2015 року №27919687, №27918759, №27918002 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: щодо державної реєстрації прав на домоволодіння загальною площею 306,6кв.м., у тому числі житловою площею 115,2кв.м., розташоване на земельній ділянці площею 0,0174га та земельної ділянки площею 0,0205га, адреса яких: м. Одеса, вул. Літературна, 7, діл. №5.

Вказане домоволодіння та земельна ділянка згідно договору купівлі-продажу від 30 квітня 2008 року №1655, кредитного договору №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30 квітня 2008 року та іпотечних договорів №1661 від 30 квітня 2008 року та від 05 серпня 2008 року №3297 є власністю Погибльова Олександра Миколайовича іпотекодавця та передано останнім іпотекодержателю - відкритому акціонерному товариству «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства», в якості забезпечення виконання у повному обсязі зобов'язань іпотекодавцем за кредитним договором №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30 квітня 2008 року.

Проте, відповідно до листа Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «БГ БАНК» (правонаступник прав та зобов'язань відкритого акціонерного товариства «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства») Новікової М.М. позивача повідомлено, що 12 листопада 2014 року між ПАТ «БГ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «МАРКО ПОЛО» було укладено договір відступлення права вимоги грошових коштів за кредитним договором №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30 квітня 2008 року, укладеним між банком та Погибльовим О.М., та 14 листопада 2014 року укладено договір відступлення права вимоги за Іпотечними договорами №1661 від 30 квітня 2008 року та від 05 серпня 2008 року №3297, укладеними між банком та Погибльовим О.М.

Вказані договори наказами Уповноваженої особи від 10 грудня 2014 року визнано нікчемними.

Поряд з цим, постановою Київського апеляційного господарського суду від 02 грудня 2015 року у справі №910/2924/15-г визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги від 14 листопада 2014 року, укладений між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І. А. і зареєстрований в реєстрі № 1025; визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги від 12 листопада 2014 року, укладений між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло»; застосовано наслідки недійсності правочину, шляхом зобов'язання ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» повернути ПАТ «БГ Банк» оригінали всіх документів, які зазначені в Акті прийому-передачі документації (Додаток № 2 до Договору від 12.11.2014).

Однак, із інформаційних довідок за №54255602 від 29 лютого 2016 року та за №57576067 від 18 квітня 2016 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкта нерухомого майна вбачається, що стосовно вказаного майна вчиняються реєстраційні дії та відбувається його подальше відчуження.

Так, 02 квітня 2016 року, коли справа перебувала на розгляді у суді першої інстанції, ТОВ «Факторингова компанія «АГРО ФАКТОР» як власник спірного майна внесла його до статутного фонду ТОВ «Конвалія Консалтинг» у зв'язку з чим, дане товариство набуло на нього право власності.

Суд першої інстанції задовольняючи клопотання про забезпечення позову, виходив із того, що на даний час вчиняються реєстраційні дії та відбувається відчуження об'єкту нерухомого майна, яке є предметом спору, а тому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Окрім того, для відновлення таких прав, свобод та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Так, відповідно до приписів ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Виконуючи вимоги вказаної статті, суд першої інстанції встановив, що вже після звернення позивача до суду за захистом своїх прав, відбулося переоформлення права власності спірного нерухомого майна, тому слід визнати обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі і що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Головним доводом апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції безпідставно обмежив право власності ТОВ «Конвалія Консалтинг» на вказаний об'єкт нерухомого майна.

При цьому, апелянт обґрунтовує свою позицію змістом ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України, згідно якої, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Матеріали справи свідчать, що спірні об'єкти нерухомого майна знаходяться у фактичному володінні позивача і він ними користується.

Тому, ТОВ «Конвалія Консалтинг» тимчасове заборонено лише відчужувати майном, яке є предметом спору.

Зазначене, на думку суду апеляційної інстанції не завдасть власнику нерухомого майна більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти забезпечуючи позов.

До того ж, колегія суддів бажає зазначити, що незастосування в даному випадку забезпечувальних заходів суперечить завданням адміністративного судочинства (ст. 2 КАС України) - особа залишається незахищеною, оскільки ускладнюється виконання рішення, порушується право на справедливий судовий розгляд.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Частиною другою статті 211 КАС України, ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки ухвала про забезпечення позову або про його скасування не перешкоджає подальшому провадженню у справі, то ця ухвала в касаційному порядку оскаржена бути не може.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 196, 199, 200, 205, 206, 211 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Конвалія Консалтинг» - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року про забезпечення адміністративного позову Погибльова Олександра Миколайовича до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича про визнання протиправними та скасування рішень від 25 січня 2015 року №27919687, №27918759, №27918002 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Ю.М. Градовський