Справа № 820/1394/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 липня 2016 р. № 820/1394/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панченко О.В.,

суддів - Тітова О.М., Зінченка А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Міністерства юстиції України
прозобов'язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19 листопада 2015 року у справі Щічка та інші проти України, яким задоволена заява ОСОБА_1 56436/16 від 09 серпня 2013 року і визнано порушення державою відповідачем пункту 1 статті 6 Конвенції і статті 1 Першого протоколу, а також порушення статті 13 Конвенції;

- зобов'язати Міністерство юстиції України забезпечити виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19 листопада 2015 року у справі Щічка та інші проти України, яким задоволена заява ОСОБА_1 56436/16 від 09 серпня 2013 року в частині виконання рішень національних судів, а саме: постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 10.03.2010 року у справі №2-а-186/2010, якою зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області в термін однин місяць з дня набрання чинності цим рішенням вчинити дії щодо перерахунку належної ОСОБА_1 до виплати у 2005 і 2009 роках щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та здійснення виплати цих коштів у розмірі 3668 грн.;

- відповідно до вимог ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язати Міністерство юстиції України у місячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили подати звіт про виконання даного судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Рішенням Європейського Суду з Прав Людини №64511/12 від 19 листопада 2015 року у справі Щічка та інші проти України задоволена заява позивача 56436/13 від 09 серпня 2013 року і визнано порушення державою відповідачем пункту 1 статті 6 Конвенції і статті 1 Першого протоколу, а також порушення статті 13 Конвенції. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департа менту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. від 20.01.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №49858929. Однак, незважаючи на те, що строк виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 19 ли стопада 2015 року у справі Щічка та інші проти України закінчився 19 лютого поточного року, до цього часу не виконані рішення національних судів, а саме: постанова Барвінківського районного суду Харківської області від 10.03.2010 року у справі №2-а-186/2010, якою зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області в термін один місяць з дня набрання чинності цим рішенням вчинити дії щодо перерахунку належної ОСОБА_1 до виплати у 2005 року і 2009 роках щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та здійснення виплат цих коштів у розмірі 3668 грн.

Позивач стверджує, що в порушення вимог ст.124 Конституції України, ст.5 та 11 Закону України "Про виконавче про вадження" та п. 1.8.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Нака зом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком С.В. Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Мініс терства юстиції України, не надіслана навіть вимога щодо виконання постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 10.03.2010 року у справі №2-а-186/2010 та ви плати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2005 і 2009 роки у сумі 3668 грн.

Окрім того, позивач просить суд в порядку, визначеному ст. 267 КАС України, зобов'язати Міністерство юстиції України у місячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили подати звіт про виконання даного судового рішення.

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, в позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач - Міністерство юстиції України, позов не визнав. У письмових запереченнях на позов (а.с.59-66) відповідач зазначив, що доводи позивача щодо невиконання Міністерством юстиції України рішення Європейського суду з прав людини відносно ОСОБА_1 необґрунтовані та безпідставні. Так, у строк, передбачений законодавством, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направив вимогу до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України, на виконання якої було сформовано платіжне доручення №427 від 23.02.2016 р. На підставі згаданого доручення, Державною казначейською службою виплачено заявнику грошові кошти, які підлягали виплаті за рішенням суду на суму 29786,20 грн. Крім того, оскільки боржником за рішенням національного суду є Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, Секретаріатом Урядового уповноваженого на виконання статті 5 Закону України від 08.04.2016 р. за вих. №3265/12.01/26-16 було повідомлено Міністерство соціальної політики про винесення Європейським судом додаткового рішення та запропоновано вжити заходів для забезпечення виконання рішень місцевих судів.

За таких підстав, відповідач стверджує, що в даному випадку вчинено всі необхідні дії для виконання рішення Європейського суду, і тому представник відповідача просив суд прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача - Міністерства юстиції України, прибув у судове засідання, не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження, наполягав на доводах, викладених у письмових запереченнях.

Колегія суддів, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши матеріали справи, виходить з наступних підстав та мотивів:

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 8 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 9 КАСУ передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Україна є демократичною, правовою державою, у якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України; відповідно до Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (частина друга статті 3, частина друга статті 6, частини перша, друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі за текстом - Конвенція) та статті 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною.

Виконання рішень Європейського суду регламентується Конвенцією та Правилами Комітету міністрів Ради Європи щодо нагляду за виконанням рішень та умов дружніх врегулювань, тематичними Рекомендаціями Комітету міністрів, а на національному рівні - Законом і Законом України "Про виконавче провадження".

Порядок виконання рішень Європейського суду з прав людини регулюється Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (надалі - Закон), Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону, виконанням Рішення є виплата Стягувачеві (Заявникові) відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру

Відшкодуванням вважається сума справедливої сатисфакції, визначена рішенням Європейського суду з прав людини відповідно до статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та/або визначена у рішенні Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання або у рішенні Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації сума грошової виплати на користь Стягувача.

Виконання Рішення - виплата Стягувачеві відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру, вжиття заходів загального характеру.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що 19.11.2015 року Європейський суд з прав людини ухвалив остаточне рішення у справі "Юрій Олексійович Щічка проти України та інші 572 заяви". Вказаним рішенням Європейський суд об'єднав заяву ОСОБА_1 №56436/13 та 572 інших заяв, поданих проти України іншими заявниками.

Відповідно до вказаного рішення Європейського суду з прав людини, Уряд України повинен протягом трьох місяців сплатити кожному заявнику 1000 євро, що є відшкодуванням матеріальної і моральної шкоди та судових і інших витрат, а також виконати рішення національних судів, які ще підлягають виконанню. У випадку несплати цих сум протягом зазначеного тримісячного строку Уряд зобов'язався сплатити пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Суд вказує, що органом представництва, відповідальним за координацію виконання рішень Європейського суду з прав людини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 784 від 31 травня 2006 р. "Про заходи реалізації Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", визнано Міністерство юстиції України, а саме: Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини та його Секретаріат.

Відповідно до ст. 5 Закону, протягом десяти днів від дня одержання повідомлення про набуття рішенням статусу остаточного, Орган представництва надсилає стислий виклад рішення стягувачеві, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, всім державним органам, посадовим особам та іншим суб'єктам, безпосередньо причетним до справи, за якою постановлено Рішення.

Статтею 7 Закону встановлено, що протягом десяти днів від отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного, Секретаріат надсилає стягувачеві повідомлення з роз'ясненнями його прав щодо виконання рішення, оригінальний текст та переклад рішення до Державної виконавчої служби.

Суд також зазначає, що державна виконавча служба впродовж десяти днів з дня надходження документів відкриває виконавче провадження. Протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Секретаріат надсилає до Державної казначейської служби постанову про відкриття виконавчого провадження, разом із оригінальним текстом і перекладом Рішення. Стадія безпосереднього виконання рішення Європейського суду з прав людини наступає після оприлюднення офіційного перекладу тексту (опублікування в газетах "Урядовий кур'єр" і "Голос України"). Видання публікує стислий виклад Рішення протягом семи днів від дня його одержання.

Впродовж десяти днів від дня надходження зазначених документів Державна казначейська служба здійснює списання на вказаний стягувачем банківський рахунок, а у разі його відсутності - на депозитний рахунок Державної виконавчої служби.

Виплата відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк із моменту набуття Рішенням статусу остаточного, або у строк, визначений у рішенні. У випадку порушення строку на суму відшкодування нараховується пеня.

Відповідно до Закону, неподання такої заяви не є перешкодою для виконання рішення, проте може призвести до затримок у його виконанні, що не стане підставою для нарахування пені. У випадку неподання такої заяви сума справедливої сатисфакції перераховується на депозитний рахунок Державної виконавчої служби, так само, як і у випадку смерті стягувача або неможливості визначити місцезнаходження заявника. Відповідно до частини 2 статті 9, кошти можуть бути перераховані на рахунок стягувача або його правонаступників за умови відповідного оформлення документів.

У випадку порушення строку виконання рішення Європейського суду з прав людини, Державна виконавча служба повідомляє про причини такої затримки Секретаріат.

Щодо твердження позивача щодо невиконання Міністерством юстиції України рішення Європейського суду з прав людини відносно нього, то суд вважає його необґрунтованим та безпідставним, оскільки, як встановлено судом після отримання документів від Секретаріату Урядового уповноваженого, 20.01.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження № 49858929 на виконання вказаного рішення Європейського суду в частині заяви ОСОБА_1 (а.с. 37).

22.01.2016 року за вих. №704/12.0.1-48-16/268/20.1/23 державний виконавець направив вимогу до Департаменту фінансового забезпечення та, бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України (а.с.5, 36), на виконання якої було сформовано платіжне доручення № 427 від 23.02.2016 року (а.с.39), на підставі якого Державною казначейською службою було виплачено заявнику грошові кошти які підлягали виплаті за рішенням суду на суму 29786,20 грн. (гривневий еквівалент 1000 євро), виплату ДКСУ було проведено 25.02.2016 року (а.с.53-54).

Отже, позивачеві було в повному обсязі виплачено справедливу сатисфакцію за рішенням Європейського суду з прав людини.

Також колегія суддів зазначає, що оскільки у своєму рішенні Європейський суд з прав людини не вказав переліку рішень національних судів, які Україна має виконати, Урядовий уповноважений звернувся до Європейського суду із листом від 15.12.2015 року з проханням внести зміни до вказаного рішення та доповнити його відповідним переліком рішень національних судів, про що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було повідомлено 04.01.2016 року.

Відповідно до 81 правила Регламенту Європейського суду з прав людини, незалежно від положень щодо перегляду судових рішень та поновлення заяв у реєстрі справ Суд може, з власної ініціативи або за клопотанням сторони, поданим протягом одного місяця від дати проголошення ухвали або судового рішення, виправити описки, неточності в підрахунках чи явні помилки.

У відповідь на вказаний лист, 30.03.2016 року до Урядового уповноваженого надійшло повідомлення Європейського суду щодо внесення змін до рішення у справі "Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 інші заяви".

На виконання зазначеного рішення Європейського суду, з урахуванням внесених до нього змін, Уряд України повинен протягом трьох місяців сплатити ОСОБА_1 1000 євро та виконати рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 18.03.2010 року та від 24.05.2011 року, якщо вони підлягають виконанню.

Судом встановлено, що секретаріат Урядового уповноваженого відповідно до статті 5 Закону листом від 08.04.2016 року про внесення змін до рішення Європейського суду "Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 інші заяви" службовою запискою № 3237/12.01/48-16 від 08.04.2016 року було повідомлено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (а.с.40).

Крім того, оскільки боржником згідно рішення національного суду є управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, Секретаріатом Урядового уповноваженого на виконання статті 5 Закону від 08.04.2016 року за вих. № 3265/12.01/29-16 було повідомлено Міністерство соціальної політики про винесення Європейським судом зазначеного рішення та запропоновано терміново вжити заходів які належать виключно до їх компетенції, для забезпечення виконання рішень національних судів, вказаних у додатку до рішень Європейського суду (а.с.75-77).

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що Міністерством юстиції України, через відповідні структурні підрозділи, до повноважень яких віднесено виконання рішень Європейського суду та вжиття індивідуальних та додаткових заходів на їх виконання, у встановлений законодавством строк було вжито абсолютно усіх можливих заходів, для його виконання.

Суд вказує, що статтею 6 Конституції України передбачено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу і судову та здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 170 Цивільного кодексу України визначено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Повноваження, основні завдання і порядок діяльності Міністерства юстиції України врегульовано Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228.

Відповідно до пункту 1 Положення Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Вказаним Положенням (п. 1) передбачено ряд функцій та повноважень, які здійснює Мін'юст, а також визначено основні завдання (п. 3), які покладено на Міністерство юстиції України. При цьому, здійснення нарахування та виплати пенсії до повноважень Міністерства юстиції не віднесено.

За змістом Закону України "Про виконавче провадження" певна категорія рішень суду може бути виконана виключно боржником.

Відповідно до Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 червня 2015 року №423, Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, загальнообов'язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального діалогу, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім'ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім'ї, протидії торгівлі людьми, захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, зокрема забезпечення їх психологічної реабілітації, санаторно-курортного лікування, технічними та іншими засобами реабілітації, житлом, надання освітніх послуг, організації поховання, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, та учасників антитерористичної операції, у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Міністерство соціальної політики України організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно пункту 4.7 Положення №423, Міністерство соціальної політики України здійснює в межах повноважень, передбачених законом, координацію діяльності структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій з питань соціального захисту населення.

Згідно із пунктом 4 Типового положення про управління соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі держаної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2000 року №1498, управління соціального захисту населення відповідно до покладених на нього завдань: організовує роботу, пов'язану з вирішенням питань соціально незахищених громадян, наданням пільг війни та праці та інвалідам, наданням населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у разі відсутності відповідного відділу державної адміністрації, координує відповідну діяльність управлінь, відділів, інших структурних підрозділів районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, інших підприємств, установ, та організацій; проводить перерахунок раніше призначених пенсій та допомоги, видає пенсійні посвідчення, особові книжки матерям, які отримують щомісячну допомогу.

Тобто, на думку суду, перерахунок та підвищення пенсії входить до компетенції Міністерства соціальної політики України та його територіальних органів, відповідно до Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 423 та Типового положення про управління соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі держаної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2000 року №1498, а не до повноважень Міністерства юстиції України, яке діє відповідно до Положення та вимог діючого законодавства і є відповідальним за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та за координацію виконання його рішень.

Суд також вважає за необхідним зауважити, що державний виконавець не наділений повноваженнями самостійно розраховувати заборгованість пенсійних виплат та стягувати їх, шляхом звернення стягнення на кошти та майно боржника.

Так само, й Міністерство юстиції України на наділене повноваженнями на свій власний розсуд або на бажання стягувача звертати стягнення на кошти боржника за рішенням суду, яке носить зобов 'язальний характер.

Як зазначалося вище, Міністерством юстиції України, а саме: його структурним підрозділом Секретаріатом Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини 08.04.2016 за вих. № 3265/12.01/26-16 було направлено лист до Міністерства соціальної політики України, яким повідомлено про винесення Європейським судом зазначеного рішення та запропоновано терміново вжити заходів які належать виключно до компетенції управління праці та соціального захисту Барвінківської районної державної адміністрації, для забезпечення невідкладного виконання рішень національних судів, вказаних у додатку до рішень Європейського суду.

Крім того, листом начальника управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області №01-30/1254 від 07.07.2016 року повідомлено, що рішення Барвінківського районного суду Харківської області виконано частково, а саме ОСОБА_1 проведено перерахунок, щорічної допомоги на оздоровлення, згідно вимог ч.1 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2005 р. у сумі 1238,00 грн., за 2009 р. у сумі 2430 грн., за 2011 р. у сумі 3674,00 грн. До 5 травня згідно вимог ст. 13 Закону України "про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та з урахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнооббов'язкове державне пенсійне страхування" за 2009 р. у сумі 3106,200 грн., за 2011 р. у сумі 4838,00 грн. Виплати згідно рішень суду не проводились, у зв'язку з відсутністю у державному бюджеті видатків на забезпечення виконання судових рішень. (а.с.90).

Суд також враховує, що уточнене рішення Європейського суду до Міністерства юстиції України надійшло тільки 30.03.2016 року, і саме 30.03.2016року стало відомо про те, яке саме рішення національного суду, прийняте на користь позивача підлягає виконанню.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Так, позивач звернувся до суду 21.03.2016 року за захистом, на його думку порушених, прав. Проте, як зазначалося вище уточнене рішення Європейського суду яким Уряд України було зобов'язано виконати саме рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 18.03.2010 року та 24.05.2011 року надійшли до Міністерства юстиції України лише 30.03.2016 року.

Отже, на думку суду, за захистом своїх прав позивач звернувся раніше, ніж Міністерству юстиції України стало відомо про уточнене рішення Європейського суду.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161, ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Панченко О.В.

Судді Тітов О.М.

Зінченка А.В.