Справа № 826/17395/15
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2016 р. м. Київ К/800/5651/16

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

за участю секретаря Загороднього А.А.

та представників сторін:

позивача - Хоменка М.М., Кійка В.І.,

відповідача - Демченка С.В.,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - Центральний офіс)

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016

у справі № 826/17395/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" (далі - Товариство)

до Центрального офісу

про скасування податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Товариство звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.08.2015 № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.11.2015 у позові відмовлено. У прийнятті цієї постанови суд виходив з того, що відсутність у постачальника позивача - приватного підприємства «Ан Транс» (далі - ПП «Ан Транс») ознак реального суб'єкта господарювання та об'єктивних можливостей для виконання задекларованих поставок в адресу позивача виключає добросовісність податкової вигоди, на яку претендує платник за результатами цих операцій.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 назване рішення суду першої інстанції скасовано; позов задоволено.

Постанову мотивовано тим, що за наявності належного документального підтвердження реальності виконання господарських операцій з придбання позивачем сільськогосподарської продукції у названого постачальника установлені судовим вироком обставини щодо непричетності директора до фінансово-господарської діяльності ПП «Ан Транс» не впливають на товарність цих операцій та порядок їх відображення у податковому обліку Товариства.

Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, покладеними в основу прийняття оскаржуваної постанови, Центральний офіс звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову Київського апеляційного адміністративного суду та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне задовольнити розглядувані касаційні вимоги з урахуванням з такого.

Як вбачається з установлених судами обставин справи, на виконання постанови слідчого від 29.01.2015 Центральним офісом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ПП «Ан Транс» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

За наслідками перевірки відповідачем складено акт від 31.07.2015 № 34/28-10-40-50/20010397 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.08.2015 № про збільшення платникові грошового зобов'язання з ПДВ на 669 666 грн. за основним платежем та на 334 833 грн. за штрафними санкціями.

Підставою для цього донарахування стало невизнання Центральним офісом податкових наслідків господарських операцій з придбання Товариством сільськогосподарської продукції у рамках взаємовідносин з ПП «Ан Транс» у зв'язку з фіктивністю цих операцій. На обґрунтування цього висновку відповідач послався на неможливість виконання цим контрагентом задекларованих поставок в силу відсутності основних фондів, матеріально-виробничих ресурсів, необхідного штату працівників. Також Центральний офіс посилається на нелегальний статус ПП «Ан Транс» в силу реєстрації цього підприємства на підставну особу - ОСОБА_4, який не мав будь-якого відношення до діяльності очолюваного ним суб'єкта господарювання та нікого не уповноважував на вчинення юридично значимих дій від імені ПП «Ан Транс», що встановлено вироком Приморського районного суду міста Одеси від 07.11.2014 у справі № 522/20533/14-к.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За пунктом 198.3 тієї ж статті ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За правилами пункту 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень випливає, що податкові наслідки у вигляді зменшення бази оподаткування ПДВ на вартість понесених витрат зі сплати (нарахуванню) цього податку в ціні придбаних товарів (робіт, послуг) є правомірними за умови реального виконання господарської операції та наявності первинних документів, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Аналізуючи наведені в акті перевірки доводи контролюючого органу, суди встановили, що предметом оцінки і дослідження податкової перевірки стали взаємовідносини позивача (покупець) та ПП «Ан Транс» (продавець) за договорами поставки, у рамках виконання якого продавець зобов'язався передати у власність покупцеві сільськогосподарську продукцію (насіння соняшника, ріпак).

На підтвердження фактичного виконання цих операцій платником подано податкові накладні, видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, які визнані апеляційним судом достатніми і належними доказами дотримання платником наведених правил формування податкового кредиту з ПДВ.

Однак з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна. Так, виписані постачальником податкові накладні не можуть слугувати підставою для формування даних податкового обліку в силу їх підписання особою (ОСОБА_4), яка заперечує цей факт.

У постанові Верховного Суду України від 05.03.2012 (справа № 21-421а11), міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, що стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Також апеляційний суд, на відміну від суду першої інстанції, надав неправильну юридичну оцінку обставинам щодо фіктивності ПП «Ан Транс», установленим вироком Приморського районного суду міста Одеси від 07.11.2014 у справі № 522/20533/14-к, у світлі реальності розглядуваних операцій.

Адже статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Не одержали у судах попередніх інстанцій будь-якого спростування й факти щодо неможливості виконання спірним постачальником задекларованих поставок в адресу Товариства в силу браку необхідних матеріальних і трудових ресурсів; матеріали справи не містять доказів наявності у ПП «Ан-Транс» власних або орендованих складських приміщень для зберігання сільськогосподарської продукції у відповідних обсягах, транспортних засобів для перевезення цього товару тощо, що також є свідченням штучного оформлення документообігу між позивачем та цим контрагентом.

З урахуванням викладеного Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість податкової вигоди, на яку претендує платник за наслідками виконання операцій з ПП «Ан-Транс», що виключає законність позовних вимог Товариства.

З відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 5846,40 грн., сплату якого було відстрочено ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2016.

За таких обставин, керуючись статтями 94, 160, 167, 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників задовольнити.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 у справі № 826/17395/15 скасувати.

3. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.11.2015 у справі № 826/17395/15 залишити в силі.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування судовий збір в сумі 5846,40 грн. (п'ять тисяч вісімсот сорок шість гривень 40 коп.) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач УДКCУ у Печерському районі, рахунок отримувача 0007, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, код банку отримувача 820019, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету 22030105 "Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова

І.В. Приходько