Справа № 819/3171/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3171/15

28 липня 2016 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю представників: позивача - ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації, Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентарізації, Відділу містобудування та архітектури Тернопільської раойнної державної адміністрації, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільскій області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Технічна інвентарізація нерухомості Тернопільської області", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними рішень про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна та про скасування записів до них, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4 звернулась із адміністративним позовом до Відділу Державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації, Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації, Відділу містобудування та архітектури Тернопільської районної державної адміністрації, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції а Тернопільскій області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання протиправними рішень про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна та про скасування записів до них.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що оскаржені нею державні реєстрації № 27316687 - об'єкту незавершеного будівництва, незавершений будівництвом житловий будинок, готовність 55%, згідно якого, ОСОБА_2 належить 1/1 частка незавершеного будівництвом житлового будинку, готовність якого становила 55%, за адресою: АДРЕСА_1 та № 8115862 згідно якого ОСОБА_2 належить на праві і приватної власності 1/1 частини жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вчинені на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2009 р. по справі від 2-2750/09, яке є не чинним, на момент вчинення таких реєстрацій оскільки скасовано ухвалою Тернопільського міськрайонного суд по справі № 8-65/09 від 18.08.2009 р., яке набрало чинності.

Як на підставу до скасування зазначених вище державних реєстрацій та виданих на їх підставі свідоцтв про право власності, представник позивача також посилався на істотні порушення при видачі Будівельного паспорту № 16-2-15/11, виданого 20.01.2014 р. Відділом містобудування та архітектури Тернопільської районної державної адміністрації на замовлення ОСОБА_2 на будівництво індивідуального житлового будинку, літньої кухні, гаража, на земельній ділянці із кадастровим номером НОМЕР_1, по АДРЕСА_1, Повідомлення ОСОБА_2 про початок виконання будівельних робіт від 28.01.2014 р. ТП 93 по будівництву нового індивідуального житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1, та погоджене Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, Декларації ОСОБА_2 про готовність об'єкта до експлуатації будівництва індивідуального житлового будинку з господарською будівлею по АДРЕСА_1, поданої замовником будівництва ОСОБА_2 та зареєстрованої в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 17.07.2014 року за номером ТП 56, код об'єкта 1110,3, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 виданий товариством з обмеженою відповідальністю «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» від 02.12.2014 року на замовлення ОСОБА_2.

Вважає, що оскільки наведені правовстановлюючі документи, що стали підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_2 на спірний будинок, є недійсними та видані в супереч норм чинного законодавства, така реєстрація та видані на її підставі документи підлягають до скасування.

Судом за згодою позивача здійснено заміну первинного відповідача - Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції на Відділ Державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації у порядку правонаступництва у зв'язку із ліквідацією.

Представником Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції до здійснення заміни надано суду заперечення та заяву про слухання справи без уповноваженого представника.

Представник Відділу Державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації в судове засіданні не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином, у порядку встановленому ст. 33 КАС України повідомлений про дату і час розгляду даної справи.

Представник Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентарізації, в судове засіданні не з'явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутності уповноваженого представника. Повідомив, що з 01.01.2013 р. БТІ відключено від Державного реєстру прав власності на нерухоме майно і не проводить державної реєстрації об'єктів нерухомого майна.

Представник Відділу містобудування та архітектури Тернопільської районної державної адміністрації, у судовому засіданні 11.02.2016 р. проти поданого позову заперечувала. Вважає що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень, у порядку і спосіб, визначений законом.

Представник Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільскій області в судове засіданні не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином, у порядку встановленому ст. 33 КАС України повідомлений про дату і час розгляду даної справи.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Технічна інвентарізація нерухомості Тернопільської області" в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату і час слухання даної справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Пояснила, що вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими. Просила у їх задоволенні відмовити, у частині провадження закрити, оскільки станом на 19.05.2009 р., тобто на момент реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва (незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами готовністю 55 %) договір купівлі-продажу та рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2009 р. про визнання його дійсним були чинними. Судове рішення за заявою ОСОБА_4 скасовано 18.08.2009 р., а 31.03.2011 р. рішенням апеляційного суду Тернопільської області у справі № 22-Ц-484 залишено без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27.12.2010 р. в частині встановлення нікчемності правочинів.

Щодо вимоги про скасування реєстрації права власності на цілий житловий будинок, вказала, що маючи станом на день реєстрації права власності на земельну ділянку чинне право власності на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами готовністю 55 %, ОСОБА_2 надав органу реєстрації весь перелік документів, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 25.12.2015 р. № 1127, саме тому орган реєстрації при оформленні права власності на цілий будинок за ОСОБА_2 жодних вимог закону також не порушив.

Вимоги про визнання недійсними та скасування повідомлення про початок робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вважає такими що не підлягають до задоволення з огляду на те, що згідно з п. 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт - відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним повідомленні, декларації тощо несе замовник будівництва.

Щодо інших позовних вимог, вважає що вони не підлягають до задоволення з огляду на те, що ні будівельний паспорт, ні технічний паспорт не породжує жодних прав чи обов'язків, а отже не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії.

Згідно із ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідачів, що не з'явилися на підставі наявних доказів.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

Позивач, ОСОБА_4 03.09.2004 р. придбала у ОСОБА_5, за 19121,31 гривень, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га, розташовану по АДРЕСА_1, яка належала продавцю на підставі Державного акту на право власності від 11.03.2004 р.

ОСОБА_4 отримала Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку із кадастровим номером № НОМЕР_1, серії НОМЕР_2 та зареєструвала за собою право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на дану земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1, (реєстраційний номер об'єкта 2).

03.09.2004 р. ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5, майнові права, якими є право вимоги передачі незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1, процент готовності якого становить 55%. На земельній ділянці знаходиться літня кухня з підвалом літ. «Б», вартістю 20855 гривень; гараж літ. «В» вартістю 8643 грн.; хлів літ. «Г», вартістю 5031 грн.; навіс літ. «Д» вартістю 1491 грн., загальна вартість будинковолодіння 53202 гривень.

ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із позовною заявою про визнання фіктивного (нікчемного) договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 укладеного 17.08.2004 р. між ним та ОСОБА_5 дійсним, та визнання за ОСОБА_2 права власності на даний будинок.

26.03.2009 р. Тернопільським міськрайонним судом у цивільній справі № 2-2750/09 винесено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання договору дійсним та визнання права власності на незавершений будівництвом об'єкти задоволено в повному обсязі. Визнано дійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку, відсоткової готовності, якого становить 55% та незавершених будівництвом надвірних будівель: літньої кухні з підвалом, гаража, хліва, навісу, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, укладений 7.08.2004, року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, визнано за ОСОБА_2 право власності на незавершений будівництвом житловий будинок, відсоткової готовності, якого становить 55%, та незавершені будівництвом надвірні будівлі: літню кухню з підвалом, гараж, хлів, навіс, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, придбані згідно з Договором купівлі-продажу від 17.08.2004 р. Дане рішення суду набрало чинності у встановленому законом порядку.

19.05.2009 р. за ОСОБА_2 на підставі вищезазначеного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2009 р. по цивільній справі № 2-2750/09, зареєстровано право власності на об'єкт незавершеного будівництва, незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 55% за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом № 22769634 про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Тернопільським районним госпрозрахунком бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер об'єкта 27316687.

ОСОБА_4 на захист її майнових прав до Тернопільського міськрайонного суду подано заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у справі № 2-2750/09.

18.08.2009 р. суддею Тернопільського міськрайонного суду Грицаком P.M. по цивільній справі № 8-65/09 постановлено Ухвалу, якою заяву ОСОБА_4 про скасування рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2009 р. у зв'язку із нововиявленими обставинами задоволено та рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку дійсним та визнання права власності скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами.

27.12.2010 р. Тернопільським міськрайонним судом по цивільній справі № 2- 178/10, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування вартості будівництва та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про встановлення нікчемності правочинів, винесено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про відшкодування вартості будівництва задоволено повністю та вирішено стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 2082500 гривень витрат на добудову житлового будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1 та 5 730 грн. судових витрат; позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про встановлення нікчемності правочинів - задоволено, встановлено нікчемність договору купівлі-продажу майнових прав, а саме права вимоги передачі незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1, укладеного 12.08.2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2; встановлено нікчемність договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1, укладеного 17.08.2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2; стягнуто з ОСОБА_2. ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 45,50 грн. судових витрат.

31.03.2011 р. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області по справі № 22ц-484, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково:

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27.12.2010 року по цивільній справі № 2-178/10, в частині стягнення коштів з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 змінено, зменьшено суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 до 889822.45 гри.; виключено з рішення суду посилання на норми Сімейного кодексу (ст.ст. 74.63 ), як зайво зазначені, в решті рішення суду залишено без змін.

Крім того, судом встановлено, що Відділом містобудування та архітектури Тернопільської районної державної адміністрації на замовлення ОСОБА_2 20.01.2014 р. виданий Будівельний паспорт НОМЕР_3 на будівництво індивідуального житлового будинку, літньої кухні, гаража на земельній ділянці із кадастровим номером НОМЕР_1, по АДРЕСА_1.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 28.01.2014 року зареєстровано Повідомлення про початок виконання будівельних робіт від ТП 93 по будівництву нового індивідуального житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1, подане замовником будівництва ОСОБА_2.

17.07.2014 р. ОСОБА_2 подано та зареєстровано у Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації будівництва індивідуального житлового будинку з господарською будівлею по АДРЕСА_1, поданої замовником будівництва (№56, код обєкта 1110,3).

02.12.2014 р. на замовлення ОСОБА_2 ТОВ «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» видано Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1.

17.12.2014 р. Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на завершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 та видано Свідоцтво про право власності на вищенаведене нерухоме майно № НОМЕР_4.

Позивач вважає, що діями суб'єктів владних повноважень щодо затвердження вищезазначених документів та прийняттям відповідних рішень стосовно спірного майна, на підставі Рішення Тернопільського міськрайонного суду№ 2-2750/09 від 26.03.2009 р., яке було в подальшому скасовано, порушені її права як власника та звернулася із даним позовом до суду з метою захисту своїх прав шляхом їх скасування.

Визначаючись щодо позовних вимог щодо реєстраційних дій та документів, виданих на їх підтвердження на об'єкти: реєстраційний № 27316687 - об'єкт незавершеного будівництва, незавершений будівництвом житловий будинок, готовність 55%, та на нерухоме майно, з індексним номером: 31150437, (номер запису про право власності 8115862) 1/1 частини жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовано нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV ), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Частиною першою ст. 27 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Таким чином, як встановлено судом, та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи та не заперечується сторонами, а відтак, в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не підлягає доказуванню, Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації вчинено запис про право власності на нерухоме майно № 277 в книзі: 2 на об'єкт за реєстраційним № 27316687 - об'єкт незавершеного будівництва, незавершений будівництвом житловий будинок, готовність 55%, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22769634 від 19.05.2009 р., згідно якого, ОСОБА_2 належить 1/1 частка незавершеного будівництвом житлового будинку, готовність якого становила 55%, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1. На підтвердження такої реєстрації видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22769634 від 19.05.2009 р. та Свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, зазначені вище реєстраційні дії, та документи що посвідчують право власності, видані на їх підставі, вчинені Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2009 р. у цивільній справі № 2-2750/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку, відсоткової готовності, якого становить 55% та незавершених будівництвом надвірних будівель: літньої кухні з підвалом, гаража, хліва, навісу, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, укладений 17.08.2004, р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та визнано за ОСОБА_2 право власності на даний об'єкт, яке на момент реєстрації і видачі правовстановлюючих документів набрало чинності.

Судом також встановлено, та не заперечується сторонами, що 27.12.2010 р. рішенням Тернопільського міськрайонного суду у цивільній справі № 2-178/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування вартості будівництва та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про відшкодування вартості будівництва задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 2082500 грн. витрат на добудову житлового будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1 та 5 730 грн. судових витрат; позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про встановлення нікчемності правочинів задоволено, встановлено нікчемність договору купівлі-продажу майнових прав, а саме права вимоги передачі незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1, укладеного 12.08.2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, встановлено нікчемність договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1, укладеного 17.08.2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Проте, 31.03.2011 р. рішенням апеляційного суду Тернопільської області по справі № 22ц-484, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27.12.2010 р. по справі № 2-178/10, в частині стягнення коштів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 змінено, зменшено суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 до 889 822.45 грн.; виключено з рішення суду посилання на норми Сімейного кодексу (ст.ст. 74.63 ), як зайво зазначені, в решті рішення суду залишено без змін.

Незважаючи на вищевикладене, Державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції за заявою ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.06.2014 р. 17.12.2014 р. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 15397147 та зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на завершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 та видано Свідоцтво про право власності на вищенаведене нерухоме майно за № НОМЕР_4 від 17.12.2014 р.

Як свідчать матеріали наданої, Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції реєстраційної справи, підставою проведеної вищезазначеної реєстрації, відповідно до поданої ОСОБА_2 заяви, у тому числі було рішення Тернопільського міськрайонного суду у цивільній справі № 2-2750/09 від 26.03.2009 р. , яке як на момент проведення оскарженої позивачем державної реєстрації так і на час розгляду даної справи в суді було скасовано.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1952-IV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно із п. 4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141 (далі - порядок № 1141) ведення Державного реєстру прав передбачає, у тому числі, внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), скасування записів Державного реєстру прав.

Пунктом 38 Порядку № 1141 передбачено, що державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав.

Згідно із п. 41 Порядку № 1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частиною 2 ст. 11 КАС України, визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Обираючи належний спосіб захисту у спірних правовідносинах, проаналізувавши зміст вищезазначених норм законодавчих актів, якими врегульовано спірні правовідносини та співставивши їх із встановленими судом обставинами даної справи, враховуючи повноваження суду, встановлені ч. 2 ст. 162 КАС України, суд приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного позову, шляхом скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно № 277 в книзі 2 на об'єкт за реєстраційним № 27316687 - об'єкт незавершеного будівництва, незавершений будівництвом житловий будинок, готовність 55%, що розташований на земельній ділянці з і кадастровим номером: НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1 та рішення державного реєстратора на нерухоме майно Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції - ОСОБА_7, від 17.12.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за індексним номером: 18080917 про реєстрацію права приватної власності 1/1 частини жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Проте, в даних правовідносинах позивачаем також оскаржується витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22769634 від 19.05.2009 р. виданий Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, згідно якого, ОСОБА_2 належить 1/1 частка; незавершеного будівництвом житлового будинку, готовність якого становила 55%, Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер: НОМЕР_4, видане 17.12.2014 р. Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції, згідно якого ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 1/1 частини жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно, з індексним номером: 31150437, що видане 17.12.2014 р. Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції, згідно якого ОСОБА_2 належить на праві приватної власності (номер запису про право власності 8115862) 1/1 частини жилого будинку, запис про право власності № 8115862 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, згідно якого ОСОБА_2 належить на праві і приватної власності 1/1 частини жилого будинку, що знаходиться за адресою: І АДРЕСА_1, які не являються по своїй правовій природі рішенням органу владних повноважень, в розумінні ст. 17 КАС України. Зважаючи на це, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про їх скасування є такими, що не підлягають до задоволення.

Стосовно вимог про скасування Будівельного паспорту НОМЕР_3, виданого 20.01.2014 р. Відділом містобудування та архітектури Тернопільської районної державної адміністрації на замовлення ОСОБА_2 на будівництво індивідуального житлового будинку, літньої кухні, гаража на земельній ділянці із кадастровим номером НОМЕР_1, по АДРЕСА_1 (надалі Будівельний паспорт); повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 28.01.2014 року ТП 93 по будівництву нового індивідуального житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1, подане замовником будівництва ОСОБА_2 та погоджене Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, Декларації про готовність об'єкта до експлуатації будівництва індивідуального житлового будинку з господарською будівлею по АДРЕСА_1, поданої замовником будівництва ОСОБА_2 та зареєстрованої в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 17.07.2014 р. № ТП 56, код об'єкта 1110,3, технічний паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 виданий ТОВ «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» 02.12.2014 р. на замовлення ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

Вимоги про визнання недійсними та скасування повідомлення про початок робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації позивач обґрунтовує тим, що таке повідомлення подано з недостовірними даними, а саме до моменту набуття права на земельну ділянку.

Проте, як було встановлено судом, та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, право власності на земельну ділянку, на якій розташовано спірне майно виникло 13.12.2013 р., що передує даті реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт від 28.01.2014 р.

Разом з тим, судом встановлено, що первинні документи, на підставі яких було подане таке повідомлення про початок будівельних робіт, у заявника були наявні у повному обсязі та відповідали закону.

Крім того, при наданні оцінки підстав скасування такої Декларації щодо розбіжностей у поданих документах даних, суд погоджується із посиланням представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2, на п. 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, згідно до якого, відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним повідомленні, декларації несе Замовник.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі - Відділ містобудування та архітектури Тернопільської районної державної адміністрації при реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 28.01.2014 р. та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, при реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації будівництва індивідуального житлового будинку з господарською будівлею по АДРЕСА_1, діяли у спірних правовідносинах у порядку і спосіб та у межах закону.

Щодо вимог про визнання недійсними та скасування будівельного паспорту та технічного паспорту, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 1 ч. 2. ст. 18 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» 17.02 2011 р. N 3038-VI забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

Згідно із Постановою КМУ від 25.12.2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказами Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства N 73 від 26.11.2002 та Держбуду України 24.05.2001 N 127 - технічний паспорт є документом, який містить технічний опис нерухомого майна.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що ані будівельний паспорт, ані технічний паспорт не породжує жодних прав чи обов'язків, а отже не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, не є по своїй правовій природі рішенням органу владних повноважень, в розумінні ст. 17 КАС України, відтак вимоги про їх скасування є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі, аналізуючи наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 277 в книзі 2 на об'єкт за реєстраційним № 27316687 - об'єкт незавершеного будівництва, незавершений будівництвом житловий будинок, готовність 55%, що розташований на земельній ділянці з і кадастровим номером: НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1.

3. Скасувати рішення державного реєстратора на нерухоме майно Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції - ОСОБА_7, від 17.12.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за індексним номером: 18080917 про реєстрацію права приватної власності 1/1 частини жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 01.08.2016 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.