Справа № 539/981/15-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Київ К/800/7371/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Амєліна С.Є.,
Ємельянової В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області (далі УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області) про зобов`язання вчинити певні дії та визнання рішення неправомірними,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про зобов`язання провести перерахунок пенсії, згідно з довідкою про заробітну плату за роботу в зоні відчуження. В обґрунтування вимог зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного із роботами по ліквідації аварії. Вказує, що звернувся до УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про перерахунок пенсії на підставі довідки Відкритого акціонерного товариства «Полтавське САТП-1603» від 02 лютого 2015 року № 50 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження на підставі постанов Уряду СРСР, з яких знято гриф «таємно». Проте, листом від 03 березня 2015 року № 1862/02-06 відповідач відмовив йому у проведенні перерахунку пенсії через неправильне обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження. Вважаючи дії УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області неправомірними, просив суд зобов`язати відповідача з 2015 року перерахувати та сплачувати пенсію на підставі довідки № 50 про заробітну плату в сумі 1523,64 крб за період із 01 червня по 31 серпня 1986 року, обчислену відповідно до постанов Уряду на підставі пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі постанова КМ України № 1210).

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2016 року, позов задоволено. Визнано неправомірним і скасовано рішення УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області від 02 березня 2015 року № 83 щодо відмови у перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки від 02 лютого 2015 року № 30, виданої ВАТ «Полтавське САТП-1603». Зобов`язано УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області перерахувати та сплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки ВАТ «Полтавське САТП-1603» від 02 лютого 2015 року № 30, перерахованої заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 01 червня по 31 серпня 1986 року із суми 1523,64 крб, яка була нарахована на підставі діючих Постанов Уряду, регламентуючих порядок оплати праці у 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС та пункту 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 1210, починаючи з 01 лютого 2015 року з урахуванням сплаченого.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, норм Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII), постанови КМ України № 1210. Вказує, що правильність обчислення заробітку, отриманого в зоні відчуження підтверджується первинними документами, зокрема, архівною довідкою Центрального архіву Міністерства оборони України від 10 вересня 2013 року № 78588 і не суперечить постановам Уряду, згідно з якими повинна була здійснюватись оплата праці в зоні відчуження у 1986 році.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 працював на Полтавській спецавтобазі № 2 (правонаступник ВАТ «Полтавське САТП-1603») і з 01 червня по 31 серпня 1986 року був призваний на військові збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного із роботами по ліквідації аварії та отримує пенсію, призначену відповідно до статті 57 Закону № 796-ХІІ.

У лютому 2015 року позивач звернувся до ВАТ «Полтавське САТП-1603» з проханням перерахувати заробітну плату за роботу в зоні відчуження, оскільки вважав, що розмір виплаченого йому заробітку за цей період не відповідав положенням нормативно-правових актів, які діяли на той час і були під грифом «таємно» та для службового користування, зокрема, постанови Ради міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних спілок від 10 червня 1986 року №207-7; постанови ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, всесоюзної центральної ради професіональних спілок від 07 травня 1986 року № 524-156; розпорядження РМ СРСР від 23 травня 1986 року № 1031 рс «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС»; розпорядження РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964 рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати»; постанови РМ СРСР всесоюзної центральної ради професійних спілок від 05 червня 1986 року № 665-195; постанови РМ УРСР від 08 травня 1986 року № 168-5 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств організацій зони ЧАЕС» та листа Держкомпраці УРСР від 23 вересня 1986 року №136-с.

02 лютого 2015 року ОСОБА_1 перераховано заробітну плату за період з 01 червня по 31 серпня 1986 року, з урахуванням вказаних нормативних актів та видано нову довідку № 50 для перерахунку пенсії відповідно до постанови КМ України № 1210, яку він разом із іншими документами надав УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області для перерахунку пенсії.

Листом УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області від 03 березня 2015 року № 1862/02-06 позивачу повідомлено про відмову у перерахунку пенсії на підставі рішення відповідача № 83, оскільки обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за червень-серпень 1986 року ВАТ «Полтавське САТП-1603» провело з порушенням норм чинного законодавства.

Як встановлено судами, перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 здійснений підприємством у зв`язку з розсекреченням нормативних актів за період його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з урахуванням постанови Ради Міністрів СРСР №524-156, тобто сума заробітку розрахована за підвищеними на 100% тарифними ставками (посадовими окладами), незалежно від населеного пункту, де вони перебували, відповідно до постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 655-195 (підвищення тарифної ставки на 100%) і постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 (максимальний розмір премії 60% на кратну оплату праці).

Відповідно до пункту 10 постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 655-195, Міністерству цивільної авіації та Державному комітету СРСР по гідрометеорології та контролю природного середовища надано право здійснювати оплату праці інженерів, техніків та інших робітників, зайнятих на обслуговуванні літаків, гелікоптерів та іншого обладнання, що використовується для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, а також робітників, зайнятих дезактивацією цієї техніки та заражених ділянок місцевості, по підвищеним на 100% тарифним ставкам (окладам).

Отже, за приписами наведеної норми, такі виплати здійснювали Міністерство цивільної авіації та Державний комітет СРСР по гідрометеорології та контролю природного середовища, яким надано право, а не обов`язок, здійснювати оплату праці осіб по підвищеним на 100% тарифним ставкам (окладам), за умови зайнятості цих осіб на обслуговуванні літаків, гелікоптерів та іншого обладнання, що використовується для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, а також робітників, зайнятих дезактивацією цієї техніки та заражених ділянок місцевості.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують виділення коштів уповноваженими установами Полтавській спецавтобазі № 2 у 1986 році для здійснення таких виплат працівникам, задіяним у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС та виконання позивачем саме таких робіт, оплата яких здійснювалась за підвищеними на 100% тарифними ставками.

Частиною 1 статті 54 Закону № 796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

З 01 січня 2012 року набрала чинності постанова КМ України №1210, якою затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пунктом 7 якої встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Водночас, частиною 4 статті 15 Закону № 796-ХІІ встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Отже, розмір призначеної за Законом № 796-ХІІ пенсії, обчислюється виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, який зазначається у довідках, виданих підприємствами, установами та організаціями, на яких працювали особи, що мають право на таку пенсію.

При цьому, пунктом 7 постанови КМ України №1210 визначений перелік обов`язкових відомостей, які повинні бути зазначені у таких довідках. Відсутність таких даних у довідці виключає можливість проведення перерахунку пенсії відповідно до цього пункту.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 796-ХІІ військовозобов`язаним, вільнонайманим, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території радіаційного забруднення, оплата праці провадиться згідно зі статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 04 листопада 2015 року (справа № 21-3120а15).

Враховуючи те, що відповідач неодноразово звертав увагу на те, що довідка ВАТ «Полтавське САТП-1603» від 02 лютого 2015 року № 50 складена з порушенням норм законодавства, оскільки відсутні підстави для застосування кратності до тарифної ставки, підвищеної на 100 відсотків, а суму премії у розмірі 60 відсотків нараховано за відсутності первинних документів підприємства, що підтверджують встановлення такого розміру премії на підприємстві у 1986 році за роботу в зоні ЧАЕС, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, так як позивачу проведено умовний розрахунок заробітної плати, яку він міг би отримати при застосуванні нормативних актів 1986-1988 років.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що судами не допущено порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
С.Є. Амєлін
В.І. Ємельянова