Справа № 806/1120/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Житомир справа № 806/1120/16

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

24 червня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він звертався із заявами до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 та 129,0 га на території Бежівської сільської ради Черняхівського району з правом передачі в оренду для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами с.Бежів. 11 січня 2016 року, 9 грудня 2015 року та 28 січня 2016 року відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок. Не погодившись із вказаними відмовами позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. 21 березня 2016 року постановою Житомирського окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, вищевказані відмови було визнано протиправними та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою із врахуванням позиції суду. Після набрання вказаною постановою законної сили позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про виконання даної постанови суду. 30 травня 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області надано відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 та 129,0 га., у зв'язку із тим, що з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів" від 18 лютого 2016 року №1012-VIII передача земель державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі для ведення фермерського господарства, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах). Просить визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30 травня 2016 року за №Р-5201/0-1597/6-16, щодо надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га та 129,0 га, розташованих на території Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, площею 42,0 га та 129,0 га на території Бежівської сільської ради Черняхівського району з правом передачі в оренду, для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами с.Бежів.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили адміністративний позов задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві. У судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог пояснили, що посилання відповідача на Закон України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів" від 18 лютого 2016 року №1012-VIII не має під собою жодного правового підґрунтя, оскільки заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га та 129,0 га на території Бежівської сільської ради Черняхівського району з правом передачі в оренду, для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення подані 11 січня 2016 року, 9 грудня 2015 року та 28 січня 2016 року і згідно постанови Житомирського окружного суду (справа №806/180/16) від 21 березня 2016 року, тому на думку позивача та представника позивача, повинні бути розглянуті саме згідно законодавства, яке діяло на той час, тобто до 18 лютого 2016 року.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила у задоволенні позову відмовити з підстав, що викладені у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с.28-31). У судовому засіданні пояснила, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській діяло у межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією України та Законами України, оскільки з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів" від 18 лютого 2016 року №1012-VIII передача земель державної чи комунальної власності або права на них, у тому числі для ведення фермерського господарства, підлягають продажу окремими лотами на земельних торгах. Крім того пояснила, що ОСОБА_1 звернувся до суду у 2016 році, маючи на меті скасувати листи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо розгляду його заяв від 11 січня 2016 року, 9 грудня 2015 року та від 28 січня 2016 року, якими йому було відмовлено у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 171 га, розташованих на території Бежівської сільської ради Черняхівського району. Постановою суду від 21 березня 2016 року в адміністративній справі №806/180/16 зобовязано Головне управління повторно розглянути заяви ОСОБА_1 та прийняти рішення у межах наданих повноважень. На виконання рішення суду, заяви позивача були повторно розглянуті та 30 травня 2016 року ОСОБА_1 було надано відповідь, обґрунтовану іншими підставами, ніж ті, що були визнані судом протиправними.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, площею 42,0 га та 129,0 га на території Бежівської сільської ради Черняхівського району з правом передачі в оренду, для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами с.Бежів. До вищевказаних заяв були долучені графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та орієнтовний розмір земельних ділянок, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, а також додано документи, що підтверджують досвід роботи позивача у сільському господарстві, наявність освіти та інші документи.

9 грудня 2015 року листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовлено ОСОБА_1 у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 129,0 га. Вказана відмова мотивована тим, що дана земельна ділянка знаходиться у різних масивах, що відображено на викопіюванні, та відповідно не створює єдиного земельного масиву.

11 січня 2016 року листом Головного управлінням Держгеокадастру у Житомирській області відмовлено ОСОБА_1 у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 42,0 га. Вказана відмова мотивована тим, що дана земельна ділянка знаходиться у різних масивах, що відображено на викопіюванні, та відповідно не створює єдиного земельного масиву.

28 січня 2016 року листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовлено ОСОБА_1 у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 129,0 га. Вказана відмова мотивована тим, що на даній земельній ділянці розташовані електроопори, з відповідним правом користуванням земельною ділянкою ДП НЕК Укренерго, а тому площа земельних ділянок не відповідає площі, вказаній в заяві.

Не погодившись із вказаними відмовами позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

21 березня 2016 року постановою Житомирського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №806/180/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобовязання вчинити дії, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, визнано протиправними відмови Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 9 грудня 2015 року №19-6-7777.7-7800/25-15, від 11 січня 2016 року №19-6-7777.71-100/2-16, від 28 січня 2016 року №Р-20/0-816/6-15 та від 2 березня 2016 року №Р-842/0-846/6-16 щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га та 129,0 га, розташованих на території Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Зобовязано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га та 129,0 га, розташованих на території Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області та прийняти рішення в межах наданих повноважень (а.с.13-19).

Вказана постанова набрала законної сили 17 травня 2016 року.

Після набрання вказаною постановою законної сили позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про виконання даної постанови суду.

30 травня 2016 року листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №Р-5201/0-1597/6-16 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 та 129,0 га., вказана відмова мотивована тим, що із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів" від 18 лютого 2016 року №1012-VIII передача земель державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі для ведення фермерського господарства, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) (а.с.12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 14 Конституції України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Отже, суб'єктивне право власності на землю не є безумовним, воно виникає і реалізується на підставах та у порядку, визначеному Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом "в" частини 3 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України, якою визначається порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Абзацом першим частини 3 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 134 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Законом України від 18 лютого 2016 року №1012-VІІІ «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» (далі Закон України №1012-VІІІ) частину 2 статті 134 Земельного кодексу України «Обовязковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах)» викладено у наступній редакції: «Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів; використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями; будівництва об'єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів; надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні; надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено; розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону; надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала; будівництва, обслуговування та ремонту об'єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об'єктів зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу); будівництва об'єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об'єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд); передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва; надання земельних ділянок суб'єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання субєктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим; поновлення договорів оренди землі; передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності; надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків.

Тобто з частини 2 статті 134 Земельного кодексу України видалено таку підставу для отримання земельної ділянки на безконкурентних засадах, як передача громадянам земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Особливості надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства визначені Законом України від 19 червня 2003 року №973-IV "Про фермерське господарство" (далі Закон України №973-IV).

Зазначений закон є спеціальним нормативно-правових актом при регулюванні питань передачі земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства та, відповідно, має пріоритетне застосування до спірних правовідносин у порівнянні із положеннями статті 123 Земельного кодексу України.

Законом України від 31 березня 2016 року №1067-VІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про фермерське господарство» щодо стимулювання та створення сімейних фермерських господарств», статтю 7 Закону України «Про фермерське господарство» викладено у такій редакції: «надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України".

Прикінцеві та перехідні положення Закону України №1012-VІІІ передбачають вичерпний перелік виключень, коли при отриманні земельних ділянок для ведення фермерського господарства застосовуються норми, які діяли до вступу у силу Закону України №1012-VІІІ, тобто до 18 лютого 2016 року, а саме: фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених положеннями частини другої статті 134 Земельного кодексу України, що виключаються цим Законом.

Закон України №1012-VІІІ набрав законної сили 3 квітня 2016 року.

З аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області позбавлене повноважень щодо надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства на безконкурентних засадах.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

30 травня 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, з урахуванням вимог постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року у справі №806/180/16, було повторно розглянуто заяви ОСОБА_1 про погодження проекту землеустрою, за результатами розгляду яких ОСОБА_1 відмовлено у їхньому задоволенні, оскільки при повторному розгляді заяв у Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вже були відсутні підстави для їх задоволення, оскільки на час повторного розгляду заяви вже набрав чинності Закон України №1012-VIII, згідно з яким передача земель державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі для ведення фермерського господарства, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

Посилання позивача на те, що заяви були подані ним вперше у 2015 році не береться судом до уваги, оскільки заяви були на той час розглянуті із прийняттям відповідних рішень про відмову а саме: 9 грудня 2015 року, 11 січня 2016 року та 28 січня 2016 року, які були оскаржені позивачем у судовому порядку.

Суд визнав протиправними рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 9 грудня 2015 року, від 11 січня 2016 року та від 28 січня 2016 року про відмову з підстав за яких вони були прийняті і зобовязав Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га та 129,0 га.

Повторний розгляд заяв позивача відбувся 30 травня 2016 року, тобто після набрання законної сили постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року та згідно законодавства яке діяло на час їх розгляду та з урахуванням висновків, що викладені у зазначеному рішенні суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області при розгляді заяв ОСОБА_1 діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, тому підстави для визнання протиправною відмови щодо надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га та 129,0 га, розташованих на території Бежівської сільської ради Черняхівського району з правом передачі в оренду, для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами с.Бежів та зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок відсутні, а позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій, а тому суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 02 серпня 2016 р.