Справа № 2а/2470/2592/11
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 р. м. Чернівці Справа № 2а/2470/2592/11

14:55

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Боднарюка О.В.;

при секретарі судового засідання Самокішин М.І.;

з участю:

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_3 до Територіальної Державної інспекції праці у Чернівецькій області,-

ВСТАНОВИВ :

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання покладених на них обовязків та залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду, та ненадання рішення за результатами розгляду заяви, визнати протиправною; зобовязати відповідача розглянути заяву від 06 червня 2011 року №0123 та надати рішення за результатами її розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 06 червня 2011 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до територіальної Державної інспекції праці у Чернівецькій області з заявою №0123, в якій просив ретельно перевірити дотримання трудового законодавства та законодавства про оплату праці у Хотинському відділенні ПриватБанку, оскільки останній після проходження стажування було відмовлено у прийомі на роботу та не оплачено стажування.

15 липня 2011 року представник позивача отримав від відповідача лист, з якого вбачається, що зава від 06 червня 2011 року по суті не розглянута. Відповідач надіслав 07 серпня 2011 року письмовий запит до ПриватБанку, щодо надання документів для проведення перевірки питань, вказаних в заяві.

Не отримавши письмової відповіді або рішення про результати розгляду заяви від 06 червня 2011 року, представник позивача 22 серпня 2011 року вдруге звернувся до відповідача.

27 серпня 2011 року представник позивача отримав від відповідача лист в якому зазначено, що заява від 06 червня 2011 по суті не розглянута. Відповідач направив лист до начальника ТДІП у Дніпропетровській області, для перевірки порушених питань, вказаних в заяві від 06 червня 2011 року.

Позивач вважає, що бездіяльність відповідача, щодо залишення зави від 06 червня 2011 року №0123 без належного розгляду та ненадання рішення за результатами розгляду заяви, є протиправною.

Відповідач надав до суду заперечення на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив наступне. Відповідно до вимог чинного законодавства працівники інспекції діяли в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано. Тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, та просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених в запереченні. Пояснивши при цьому, що інспекцією вчинено всі можливі заходи необхідні для надання запитуємої інформації, однак ПриватБанк ігнорує на направлені відповідачем запити, у звязку з чим неможливо надати позивачу всю необхідну інформацію.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

06 червня 2011 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до територіальної Державної інспекції праці у Чернівецькій області з заявою №0123, в якій просив ретельно перевірити дотримання трудового законодавства та законодавства про оплату праці у Хотинському відділенні ПриватБанку. А саме: фактичної наявності трудових відносин; наявності облаштування робочого місця для ОСОБА_4; наявності табелів обліку відпрацьованого ОСОБА_4 робочого часу; правомірність не нарахування та невиплати найманій працівниці ОСОБА_4 заробітної плати в розмірах, наближених до мінімального розміру доходу, з якого справляються страхові внески (а.с. 6).

08 липня 2011 року відповідач направив на адресу представника позивача лист, яким повідомив про те, що головний державний інспектор праці у Хотинському районі з 06.06.2011 року по 25.06.2011 року перебував у відпустці, а з 05.07.2011р. по 08.07.2011р. знаходився на лікарняному. Після виходу з лікарняного інспектором проведено перевірку Хотинського відділення ПриватБанку та встановлено, що вся документація щодо прийому-звільнення працівників, накази установи, а також розрахункові документи знаходяться в Чернівецькій філії ПАТ КБ ПриватБанк.

На адресу Чернівецької філії ПАТ КБ ПриватБанк одразу ж було направлено запит щодо надання документів для проведення перевірки питань, вказаних у зверненні стосовно ОСОБА_3 (а.с. 8).

22 липня 2011 року відповідач направив на адресу представника позивача лист в якому зазначив, що станом на 22 липня 2011 року жодного документа до перевірки надано небуло. Відповідно до пояснень працівників банку, в тому числі керуючого, нарахування виплата (зарахування на картки співробітників філії) заробітної плати, прийом та звільнення працівників здійснюється працівниками Головного офісу ПАТ КБ ПриватБанк, який розташований у м. Дніпропетровськ (а.с. 9).

05 серпня 2011 року відповідач направив на адресу представника позивача та начальнику ТДІП у Дніпропетровській області лист в якому просив провести перевірку законодавства про працю відносно ОСОБА_3 (а.с. 11).

22 серпня 2011 року представник позивача вдруге звернувся до відповідача зі скаргою в якій вказав про невиконання його клопотання від 06 червня 2011 року, та вдруге просив провести перевірку додержання працівниками Хотинського відділення ПриватБанку дотримання трудового законодавства та законодавства про оплату праці (а.с. 7).

25 серпня 2011 року відповідач повторно направив на адресу представника позивача лист від 22 липня 2011 року та копію листа до ТДІП у Дніпропетровській області (а.с. 10).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 40 Конституції України передбачає, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст.3 Закону № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі Закон №393), заява (клопотання) це - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до ст.19 Закону № 393 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують.

Згідно вимог ст.20 Закону № 393 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Аналізуючи встановлені обставини справи вбачається, що відповідач всупереч вимог ст.19 та ст.20 Закону № 393/96-ВР не розглянув та не надав у встановлений законом строк інформацію на заяву позивача від 06 червня 2011 року про результати перевірки і суть прийнятого рішення.

При цьому відповідач отримавши заяву від 06 червня 2011 року приступив до її виконання з порушенням встановлених строків - 08 липня 2011 року, мотивуючи це тим, що інспектор праці у Хотинському районі з 06.06.2011 року по 25.06.2011 року перебував у відпустці, а з 05.07.2011р. по 08.07.2011р. знаходився на лікарняному. Наведені посилання відповідача розцінюються судом, як такі, що не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки відповідач не позбавлений був права призначити перевірку прийнятої заяви іншим уповноваженим працівником ТДІ праці у Чернівецькій області, що б відповідало окрім іншого принципу верховенства права.

Згідно п.1.2 Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21 березня 2003 р. N 72, цей Порядок (окрім іншого) визначає процедуру здійснення державного нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 1.4 Порядку визначено, що перевірки проводяться посадовими особами Держнаглядпраці та ТДІП (в тому числі) за зверненнями громадян.

Пунктом 4.1 Порядку визначено, що за результатами кожної перевірки обов'язково складається акт перевірки, а в разі виявлення порушень законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування - припис щодо їх усунення.

Із встановлених обставин справи вбачається, що відповідачем на виконання і перевірки заяви від 06 червня 2011 року не складались службові документи (акти), які б підтверджували факт належного виконання покладених на них обовязків, що б у свою чергу дало можливість зафіксувати обставини відмови у наданні обєктом контролю документів необхідних для перевірки.

Посилання відповідача на обставину відмови обєкта контролю в наданні необхідних для перевірки документів в звязку з чим неможливо реалізувати покладені обовязки, розцінюються судом як такі, що не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки відповідачем не вжито будь-яких законних заходів реагування для усунення таких перешкод. Відповідач не звертався як до правоохоронних органів для усунення перешкод за для проведення перевірки та не застосовано власне адміністративне реагування маючи при цьому необхідні повноваження, зокрема застосування до обєкту контролю статті 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю або створення перешкод для діяльності цих органів».

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вказаних вище норм законодавства та встановлених обставин справи суд вважає, що Територіальною Державною інспекцією праці у Чернівецькій області допущено протиправну бездіяльність, яка виразилась в неналежному виконанні покладених обовязків, а тому адміністративний позов як обґрунтований слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, а тому судові витрати - судовий збір в сумі 3,40 грн. понесені позивачем, підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 76, 79, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Територіальної Державної інспекції праці у Чернівецькій області, щодо неналежного виконання покладених обов'язків та залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду та ненадання рішення за результатами розгляду заяви.

3.Зобов'язати Територіальну Державну інспекцію праці у Чернівецькій області розглянути заяву від 06.06.2011 року №0123 та надати рішення за результатами її розгляду.

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 3,40 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі складена 25 листопада 2011 року.

Суддя О.В. Боднарюк