Справа № 820/3235/16
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 р.Справа № 820/3235/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Калиновського В.А. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Жданюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2016р. по справі № 820/3235/16

за поданням Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник, Лозівська об'єднана державна податкова інспекця Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до суду з поданням та просив підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, застосованого на підставі рішення в.о. начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 10.06.2016 року №4274/10/20-27-14-18.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2016р. по справі №820/3235/16 в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2016р. по справі №820/3235/16 позивач подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити подання та підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, застосованого на підставі рішення в.о. начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 10.06.2016 року №4274/10/20-27-14-18.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача та представника позивача колегія суддів встановила, що відповідно до направлень на перевірку №3065 від 27.05.2016 року, №3066 від 27.05.2016 року та наказу №1370 від 26.05.2016 року контролюючим органом здійснено вихід за місцем реєстрації ФОП ОСОБА_1 з метою ознайомлення та вручення направлень на проведення фактичної перевірки.

01.06.2016 року було здійснено вихід за місцями здійснення діяльності АДРЕСА_1

Під час даного виходу встановлено, що на торгівельній точці знаходиться лише реалізатор, у якого не має прав підписувати направлення.

За результатами зазначеного виходу для вручення платнику податків направлень на проведення перевірки посадовими особами податкового органу складено акт недопуску до проведення фактичної перевірки №292/20/27/РРО/28876110 від 01.06.2016 року.

Начальником аудиту було надано на ім'я керівника податкового органу звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 10.06.2016 року із відповідними документами.

За результатом розгляду звернення прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 від 10.06.2016 року № 4274/10/20-27-14-18.

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні виходячи з наступного.

Підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту передбачено пунктом 94.10 статті 294 Податкового кодексу України. Згідно із зазначеною нормою ОСОБА_2 на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

Відповідно до п.п. 94.2.3 зазначеної статті арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до положень ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, перелічених в ст. 80 ПК України.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред'явлення направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби складається акт, який засвідчує факт відмови.

У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки (абзац 8 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 вказаного Кодексу у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Таким чином відмова платника податків від підпису у направленні на перевірку та складення посадовими особами акту, який засвідчує факт такої відмови, не є тотожним акту, який має складатись посадовими особами у разі відмови платника податку у допуску посадових (службових) осіб Державної податкової служби до проведення перевірки.

В даному випадку відмови платника податку у допуску посадових (службових) осіб Державної податкової служби до проведення перевірки не було, а мала місце відмова від підпису у направленні на перевірку особою (реалізатор), яка не мала відповідних повноважень.

Суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що керівник контролюючого органу, приймаючи рішення про застосування адміністративного арешту на підставі акту недопуску до проведення фактичної перевірки, не дотримався вимог ст.94 ПК України, приписами якої передбачено наявність такої підстави для накладення адміністративного арешту як відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу, що має бути оформлено відповідним актом відповідно до вимог ПК України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не надано належних доказів правомірності своїх дій.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2016р. по справі № 820/3235/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_2
Повний текст ухвали виготовлений 01.08.2016 р.