Справа № 239/363/16-а
Суддя: Пархоменко О. Ф.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Новогродівський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Пархоменка О. Ф.

при секретарі Пригоді О. В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Віннікова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Новогродівка Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

22.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФУ в м.Новогродівка про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, вказуючи на те, що він, набувши право на призначення пенсії, 11.05.2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і надав всі необхідні документи. Рішенням ПФУ №12 від 14.06.2016 року йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, в зв»язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого п. «а» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»- не менше, як 21 рік. Це обумовлено тим, що до страхового стажу не було зараховано період навчання з 01.09.1983 року по 02.07.1990 року у Донецькому політехнічному інституті, оскільки мною не надано довідки про форму та термін навчання. В період навчання йому видавалася академічна відпустка, у зв»язку з тим, що він проходив військову службу у лавах ВС терміном 1 рік 10 місяців 16 днів, даний період йому було зараховано до страхового стажу. Крім того до страхового та пільгового стажу йому не зарахований період його роботи на шахті імені Максима Горького, у зв»язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків підприємством за вищевказані періоди. Також відповідачем було допущено і математичну помилку в підрахування стажу та замість правильного 14 років 11 місяців 14 днів, у них значиться 14 років 6 місяців 4 дні. В трудовій книжці є запис з відміткою конкретних дат його навчання, форма навчання була денною, що підтверджено також і військовим квитком ( є запис про воєнну кафедру). Але надати довідку про навчання він зараз не може, так як архів університету залишився в м.Донецьку, який знаходиться на території, не підконтрольній українській владі. Довідку же яку він отримав, ПФУ не приймає. Незарахування УПФУ періоду навчання та періоду роботи на шахті імені Максима Горького він вважає неправомірним. На шахті « Максима Горького» він працював на посадах гірничого майстра, виконуючого обов»язки начальника дільниці ВТБ, начальника дільниці підземним з повним робочим днем під землею. В період його роботи підприємством з нього були утримані страхові внески. Тому вважає посилання УПФУ на те, що підприємством не сплачувалися страхові внески є безпідставним, так як робітник не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов»язків підприємством. Просить визнати протиправним і скасувати рішення УПФУ в м.Новогродівка №12 від 14.06.2016 року про відмову йому в призначенні пенсії. Просить зобов»язати УПФУ зарахувати до його страхового стажу період навчання з 01.09.1983 року по 02.07.1990 року у Донецькому політехнічному інституті, зобов»язати УПФУ зарахувати до його страхового та пільгового стажу періоди роботи з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року на шахті імені «Максима Горького». Просить зобов»язати УПФУ призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач в судовому засіданні підтримує свої вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає, надав письмові заперечення, згідно яких УПФУ в м.Новогродівка позов не визнають, вказуючи на те, що відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля за списком робіт і професій, затвердженим КМУ, мають право на пенсію, незалежно від місця останньої роботи, зайняті повний робочий день на підземних роботах не менше 10 років, при стажі 25 років, після досягнення 50 років. Відповідно до наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 19 років 1 місяць 20 днів. До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1983 року по 02.07.1990 року у Донецькому політехнічному інституті, так як довідка про періоди та форму навчання від 14.06.2016 року видана з території, яка не контролюється українською владою. До страхового та пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року на «Шахті ім.Максима Горького», так як згідно даних персоніфікованого обліку страхові внески не сплачені. За таких умов позивач набуде право на пенсію в 60 років. Просить в позові відмовити.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Саме запис у трудовій книжці, а також уточнюючі довідки підтверджують стаж роботи позивача у спірному періоді під землею в якості гірничого майстра підземного та начальника дільниці підземного.

Судом встановлено, згідно трудової книжки позивача, що дійсно він 01.09.1983 року зарахований до Донецького політехнічного інституту, згідно наказу №01-686 від 22.08.1983 року, а 31.07.1990 року відрахований із складу студентів, в зв»язку із закінченням ДПІ, наказом №1963-03 від 05.07.1990 року (копія трудової книжки в матеріалах справи).

Згідно військового квитка №101218 від 26.10.1990 року в графі освіта вказаний Донецький політехнічний інститут, військова підготовка при інституті; проходження служби в рядах ВС з 30.06.1984 року по 15.05.1986 року. (копія військового квитка в матеріалах справи).

Згідно диплому НОМЕР_1 від 02.07.1990 року ОСОБА_1 в 1983 році вступив до Донецького політехнічного інституту і в 1990 році закінчив повний курс Донецького політехнічного інституту за спеціальністю «Технологія і комплексна механізація підземної розробки родовищ корисних копалин», рішенням Державної екзаменаційної комісії від 02.07.1990 року ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію гірничого інженера ( копія диплому в матеріалах справи).

Згідно листа Донецького національного технічного університету за №1-2/811 від 01.06.2016 року, який, згідно Наказу Міністерства освіти і науки України від 03.10.2014 року №1129, розміщений в м.Красноармійськ Донецької області, у відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо підтвердження факту його навчання в Донецькому політехнічному інституті в період з 1983 по 1990 роки, повідомлено, що в зв»язку з проведенням антитерористичної операції на території міста Донецька, захопленням невідомими особами будівель та приміщень Дон НТУ, у адміністрації університету відсутній доступ до архіву документів, що залишилися на території міста Донецька.

Згідно архівної довідки Донецького національного технічного університету Донецької народної республіки за №187/19-15 від 17.06.2016 року підтверджено, що в документах архівного фонду Донецького національного технічного університету значиться, що ОСОБА_1 з 01.09.1983 року зарахований студентом 1 курсу денного навчання гірничого факультету Донецького національного технічного університету за спеціальністю «Технологія і комплексна механізація підземної розробки родовищ корисних копалин» (наказ №01-686 від 22.08.1983 року). З 30.06.1984 року була надана академічна відпустка на період проходження ним військової служби в ВС СРСР ( наказ №05-1210 від 26.06.1984 року). З 27.06.1986 року вважався таким, що повернувся на денне навчання гірничого факультету тієї ж спеціальності (наказ №1330-03 від 30.06.1986 року). 31.07.1990 року відрахований з числа студентів, в зв»язку із закінченням інституту (наказ №1963-03 від 05.07.1990 року).

Вищенаведене свідчить, що позивач дійсно в період з 01.09.1983 року по 02.07.1990 року навчався у Донецькому політехнічному інституті, що підтверджено як дипломом та військовим квитком, так і записом в трудовій книжці, так і наданими довідками, а тому цей період повинен бути включений до загального страхового стажу. При цьому треба враховувати, що як диплом, так і військовий квиток були видані українською республікою.

Також судом встановлено, згідно трудової книжки позивача, що дійсно він 28.02.2008 року, згідно наказу №72к від 28.02.2008 року позивач був прийнятий на шахту імені Максима Горького м.Донецька гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті; 01.01.2014 року був переведений виконуючим обов»язки начальника дільниці підземним з повним робочим днем в шахті; 01.03.2014 року був переведений начальником дільниці підземним з повним робочим днем в шахті, наказ №18к від 03.03.2014 року, а наказом №95к від 30.11.2014 року був звільнений за ст.40 п.1 КЗпП України, в зв»язку з ліквідацією підприємства.

Судом досліджені надані позивачем табуляграми, в яких під кодом 503 та 581 значаться утримання з заробітної плати ОСОБА_1: прибутковий податок та пенсійний податок, проти яких представник відповідача не заперечує.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу - ОСОБА_1, з його заробітної плати були зроблені відрахування із суми заробітку для нарахування пенсії, в тому числі і в період з 28.02.2008 року по 30.11.2014 року на «Шахта імені Максима Горького» (копія відомостей в матеріалах справи).

Вищенаведене свідчить, що позивач дійсно в період з 28.02.2008 року по 30.11.2014 року працював на шахті ім.Максима Горького гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті, та виконуючим обов»язки начальника дільниці підземним з повним робочим днем в шахті, і начальником дільниці підземним з повним робочим днем в шахті, умови праці якої дають право на пільгове пенсійне забезпечення, передбаченого законодавством (список №1).

Згідно рішення №12 Управління Пенсійного фонду України в м.Новогродівці Донецької області про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії від 14.06.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії, згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як він має пільгового стажу 19 років 1 місяць 20 днів. До пільгового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1983 року по 02.07.1990 року у Донецькому політехнічному інституті, так як довідка про періоди та форму навчання від 14.06.2016 року видана з території, яка не контролюється українською владою. До страхового та пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року на «Шахті ім.Максима Горького», так як згідно даних персоніфікованого обліку страхові внески не сплачені.

Згідно повідомлення УПФУ в м.Новогродівці ОСОБА_1 за №943 від 14.06.2016 року на його заяву від 11.05.2016 року, повідомлено, що пенсія йому не призначена, так як він має страхового стажу 14р.6міс.4 дні за списком №1, 1р.10міс.16днів- військова служба.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача, оскільки хоча і мав місце факт щодо заборгованості шахтою імені Максима Горького перед Пенсійним фондом України по страхових внескам, але ці страхові внески за спірний період підприємством були утримані із заробітної плати позивача.

Пункт 5 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлює, що зарахунок сумм, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сумм страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Однако ця стаття встановлює відповідальність саме для страхувальників, банків та організацій, що здійснюють виплату і доставку пенсій та їх посадових осіб. Так в пункті 1 цієї статті визначено, що в разі виявлення своєчасно несплачених сумм страхових внесків, страхувальники зобов»язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Отжє із аналізу вищевказаної статті вбачається, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство- страхувальник, в якому працює позивач. Саме він нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи, що підтверджується індівідуальними відомостями про нараховану особу. За несвоєчасність сплати страхувальником нарахованих страховіх внесків із заробітної плати, застрахована особа відповідальності не несе.

В зв»язку з вищевказаним посилання відповідача при відмові в перерахунку пенсії на те, що підприємством, на якому працював позивач, не було сплачено страхові внески за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року, є безпідставними, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувалась сума страхових внесків, що підтверджується наданими ним табулеграмами, та він не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов»язків підприємством, на якому він працював.

Згідно статті 113 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"держава створює умови для функціонування системи загальнообов»язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб, стосовно здійснення пенсійних виплат. Відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу на підставі боргу підприємства перед Пенсійним фондом України по виплаті страхових внесків, відповідач порушив право позивача на перерахунок пенсії, а тому вимоги позивача є правомірними

Суд вважає рішення відповідача хибним, так як позивач працював на шахті імені Максима Горького з 2008 по 2014 рік, що підтверджено записом в трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, та в той період, коли шахта здійснювала свою діяльність на території України, та з його заробітної плати були утримані страхові внески за цей період. А тому рішення ПФУ №12 від 14.06.2016 року підлягає скасуванню.

Сукупність зазначених обставин свідчить про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо зобов»язання відповідача зарахувати спірний період до пільгового стажу.

Згідно довідки Новогродівського УСЗН за № від 21.05.2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстровані в АДРЕСА_2 взятий на облік, як особа, що переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та фактичне місце проживання АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст.13,14, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788, ст. 113 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 3,4,17,.9, 11, 12, 86, 99, 100, 159, 160, 162, 163, 186 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Новогродівка Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в місті Новогродівка Донецької області №12 від 14.06.2016 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в місті Новогродівка Донецької області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року на шахті імені «Максима Горького» міста Донецька.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в місті Новогродівка Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 11.05.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Новогродівський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: