Справа № 826/26901/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

04 серпня 2016 року м. Київ№ 826/26901/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянув у порядку письмового провадження справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаПриватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни №26475421 від 25.11.2015р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 99,0 кв.м., що належала ОСОБА_1.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, про що надав відповідні письмові заперечення, в яких просив суд в позові відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. З заявами/клопотаннями до суду не звертався.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1, виданого 04.09.2001 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_1 (далі - позивач) визначено власником квартири АДРЕСА_1.

23.06.2006 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та позивачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №6-7ZF/06-2006H за яким позичальнику було надано кредит у сумі 65 000 доларів США, строком встановленим графіком погашення кредиту та зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та позивачем 24.06.2006 року було укладено іпотечний договір №6-7ZF/06-2006H, згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 99,0 кв.м., що є власністю ОСОБА_1.

12.12.2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», відповідно до Договору факторингу №1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до позивачки за її зобов'язаннями по кредитному договору №6-7ZF/06-2006H від 23.06.2006 року та Іпотечному договору №6-7ZF/06-2006H від 24.06.2006 року, внаслідок чого ТОВ «Кей - Колект» стало іпотекодержателем спірної квартири.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до позивача та поручителя про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №6-7ZF/06-2006H у розмірі 1 044 325 грн. 38 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2015 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» було відмовлено в задоволенні вищевказаного позову з підстав пропуску позовної давності. Вказане рішення набуло чинності 13.07.2015 року.

В подальшому рішенням від 25.11.2015 року №26475421 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з правомірністю зазначеного вище рішення позивач посилається на пропуск третьою особою строку позовної давності, та на приписи Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що реєстрація майна не є примусовим стягненням, а пропуск строку позовної давності може бути констатовано виключно судом.

За таких обставин, керуючись п. 46 Порядку № 868 від 17.10.2013 відповідач дійшов висновку про можливість реєстрації права власності на квартиру за третьою особою, з урахуванням чого просить суд в позові відмовити.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, умов цивільно-правової угоди, суд приходить до висновку що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

До вказаного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові № 21-41а16 від 14.06.2016 р.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни №26475421 від 25.11.2015р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 99,0 кв.м., що належала ОСОБА_1 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому, виходячи із положень п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справі № 826/26901/15 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 826/26901/15 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання протиправним та скасування рішення, - закрити.

2. Роз'яснити позивачу про його право на звернення до загального суду за правилами територіальної підсудності.

3. Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

4. Ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук