Справа № 740/2590/16-а
Суддя: Кобилецький І. Ф.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/2590/16-а
Провадження № 2-а/740/79/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 серпня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Кобилецького І.Ф.,

при секретарі - Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року (в ред. станом на 11.03.2002 року) у розмірі 90% згідно Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", відповідно довідки виданої прокуратурою Чернігівської обл. 29.06.2016 року № 18-229 про заробітну плату для перерахунку пенсії станом на 01.12.2015 року без обмеження її максимального розміру з 01.12.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 25 січня 2006 року він перебуває на обліку в Ніжинському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду Чернігівської обл. та отримує пенсію за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" (в ред. від 11.03.2002 року), в розмірі 90% середнього заробітку прокурора Ніжинського району прокуратури Чернігівської обл.

За минулий період пенсія йому перераховувалась в розмірі 90% середнього заробітку у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

04.07.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії за вислугу років з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 та виплату заборгованості, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат. До заяви долучив довідку про заробітну плату від 29.06.2016 року № 18-229, видану прокуратурою Чернігівської обл.

Листом від 06.07.2016 року № 3093/03-12 відповідачем йому було відмовлено в перерахунку, у зв'язку з тим, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених, зокрема і Законом України "Про прокуратуру" не призначаються, а раніше призначені пенсії перерахунку не підлягають.

Позивач ОСОБА_1 за викликом у судове засідання не з'явився і подав до суду письмову заяву, в якій він підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача за викликом у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

З Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області до суду надійшло письмове заперечення на позов, у якому відповідач просить розглянути справу за відсутності його представника.

З урахуванням того, що в судове засідання не з"явились всі особи, які беруть участь у справі, то у відповідності до ч.6 ст.12 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У письмовому запереченні на позов Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області не визнає позовні вимоги позивача і просить відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, що відповідно до п.20 ст. 86 ЗУ "Про прокуратуру" умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення заробітку, який враховувався для перерахунку пенсії, був визначений постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

Порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМУ, однак відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до ЗУ "Про прокуратуру" та ряду інших законів.

Таким чином, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними законами, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

У п. 6 постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 (із змінами з 01.12.2015) зазначено, що у всіх випадках призначення пенсій заробіток для призначення пенсії не може перевищувати сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на момент призначення пенсій, що свідчить про відсутність права на перерахунок раніше призначених пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Тому відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача з 25 січня 2006 року та отримує пенсію за вислугою років, згідно Закону України "Про прокуратуру".

В матеріалах справи міститься копія довідки про розмір заробітної плати № 18-229 від 29.06.2016 року, видана прокуратурою Чернігівської обл. (а.с. 10)

Копією листа № 3093/03-12 від 06.07.2016 року підтверджується, що відповідачем було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії ( а.с. 8).

У відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч. 13 вищевказаної статті обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Так, ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

В правовій позиції ВСУ від 15.07.2014 року по справі № 21-2432а15 |127/11720/14-а, зазначено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла такого правового висновку: внесені Законом N 3668-VI зміни до статті 50-1 Закону N 1789-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (N 21-348а13).

Положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року не зазнали.

Крім того, положення ч. 14 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо обмеження максимального розміру пенсії, рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано неконституційним, а тому розмір перерахованої пенсії повинен виплачуватись без обмеження її максимального розміру.

Згідно абзацу 1-2 ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст. 35, ч.2 ст. 38, ч.3 ст. 42 і ч.5 ст.48 цього Закону, провадиться у такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії 04 липня 2016 року, тобто до 15 числа, а тому в силу ст. 45 вищезазначеного Закону, перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01 липня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 у адміністративному позові просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку розміру пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії.

Враховуючи те, що відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, суд вважає за необхідне для повного захисту прав позивача визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії неправомірними та зобов'язати його здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" у розмірі 90% згідно з постановою КМУ № 1013 від 09.12.2015 року, відповідно до довідки виданої прокуратурою Чернігівської обл. про заробітну плату для перерахунку пенсії, без обмеження максимального розміру, з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01 липня 2016 року.

Згідно ст. 94 КАС України слід стягнути з відповідача на користь позивача 551 гривню 20 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 94, 158, 160-163 КАС України, ст. 50-1 ч. 1, ч. 13, ч. 18 Закону України "Про прокуратуру", суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1, у розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 29.06.2016 року № 18-229 про заробітну плату (згідно Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013), відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (в ред. станом на 11.03.2002 року № 2377-ІV) без обмеження її максимального розміру з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 липня 2016 року.

Стягнути з Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на користь ОСОБА_1 551 ( п'ятсот п'ятдесят одну ) гривню 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кобилецький І.Ф.