Справа № 823/626/16
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року справа № 823/626/16

м. Черкаси

12 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

секретаря - Тараненка М.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 ОДПІ (Драбівського відділення) ГУ ДФС у Черкаській області ОСОБА_3 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції (Драбівського відділення) Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення ОСОБА_2 ОДПІ (Драбівського відділення) ГУ ДФС у Черкаській області від 16.06.2015 № 90-17 про збільшення суми грошового зобовязання з транспортного податку та податкову вимогу від 21.09.2015 № 3481-23.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення ОСОБА_2 ОДПІ (Драбівського відділення) ГУ ДФС у Черкаській області є протиправними та безпідставними, а тому мають бути скасовані, оскільки на момент придбання транспортного засобу Toyota Land Cruiser 150 (2010 року випуску) останній вже був у використанні та проходив раніше первинну реєстрацію у державних органах (знятий з первинного обліку 24.01.2012), на даний час використовується шостий рік (був придбаний у липні, а перереєстрований позивачем на себе 04.08.2012 року). Вказана дата, на думку позивача, не може бути датою початку використання транспортного засобу, згідно з якою проводиться розрахунок транспортного податку, а тому у відповідності до положень п.п.267.2.12 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України автомобіль Toyota Land Cruiser 150 - не може бути предметом оподаткування.

Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 ОДПІ (Драбівського відділення) ГУ ДФС у Черкаській області проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечив в повному обсязі з підстав викладених в запереченні. Додатково наголосив, що при прийнятті оскаржуваних рішень податковий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, а також представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 12.07.2012 між ТОВ «ОСОБА_4 Україна» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу № 0966/07/12, у відповідності до якого ТОВ «ОСОБА_4 Україна» (продавець) зобовязується передати у власність ОСОБА_1 (покупця) транспортний засіб - Toyota Land Cruiser 150 (2010 року випуску), номер кузову JTEBU3FJ405010611, що був у вжитку, а покупець прийняти та оплати товар за ціною, що визначена цим договором.

04.08.2012 зазначений транспортний засіб був поставлений ОСОБА_1 на облік, що підтверджується копією технічного паспорта на даний автомобіль.

16.06.2015 ОСОБА_2 ОДПІ (Драбівським відділенням) ГУ ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 90-17, яким позивачеві визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку в розмірі 25 000,00грн. А в подальшому, 21.09.2015 винесено податкову вимогу № 3481-23 на суму 25 000,00грн.

Зазначені рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Черкаській області та до ДФС України, які своїм листами залишили скарги позивача без розгляду, в звязку з пропущенням строку звернення.

Вважаючи оскаржувані рішення податкового органу протиправними та такими, що були прийняті з порушенням норм чинного законодавства, ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду за захистом порушених прав та інтересів зі сторони субєкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі за текстом - Кодекс № 2755).

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи № 71-VIII від 28.12.2014, яким ст. 267 Кодексу викладена у новій редакції та запроваджено новий податок - транспортний.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Кодекс № 2755 платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Приписи пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Кодексу № 2755 визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Кодексу № 2755 є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

При цьому, згідно п. 267.4 ст. 267 Кодексу № 2755 ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. Кодексу № 2755 базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Кодексу № 2755 закріплено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Кодексу № 2755 податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Тобто, суд дійшов висновку, що з 01.01.2015, у звязку з набранням чинності вказаними положеннями Кодексу № 2755, власники транспортних засобів віком до 5 років та об'ємом більше 3000 куб. см є платниками транспортного податку, таким в даному випадку є ОСОБА_1

Доводи, якими позивач обґрунтовує неправомірність та безпідставність прийнятих рішень суд сприймає критично та не бере до уваги з огляду на наступне.

Так, у відповідності до п.п.14.1.163 п.14.1 ст.14 ПК України, перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше. В свою чергу новим транспортним засобом є - транспортний засіб, що не має актів державної реєстрації уповноважених органів, у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію (п.п.14.1.124 п.14.1 ст.14 ПК України).

В судовому засіданні позивач зазначив, що у відповідності до інформації розяснення, яка міститься на офіційному сайті ДФС України, якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, то вони вважаються використовуваними. Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів датою початку використання транспортного засобу вважається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). У разі якщо календарну дату визначити неможливо, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Достовірність вищевказаної інформації була підтверджена представником податкового органу в ході розгляду справи.

Таким чином, з вищевказаного випливає, що датою коли вживаний автомобіль, який був ввезений на митну територію України почав використовуватись, є дата коли такий транспортний засіб первинно поставлений на облік в органах УДАЇ УМВС України.

При вивченні матеріалів справи суд дослідив лист-відповідь начальника Центру ДАІ № 7105 м. Золотоноші від 11.07.2015 № 507, що був адресований Драбівському відділенню ОСОБА_2 ОДПІ. Вказаним листом надано роздруківку з національної бази ДАІ по картці первинної реєстрації в Україні автомобіля Toyota Land Cruiser 150, днз СА 8154 ВН, номер кузова НОМЕР_1. З доданої до вказаного листа картки суд встановив, що спірний транспортний засіб був первинно поставлений на облік в Україні органом ДАІ 29.10.2010 року. Таким чином, закінченням 5 річного терміну його використання на території України є дата 29.10.2015 року. Натоміть, оскаржувані позивачем рішення контролюючого органу прийняті до закінчення зазначеного терміну (податкове повідомлення-рішення № 90-17 прийнято 16.06.2015, а податкова вимога № 3481-23 - 21.09.2015), а отже в межах 5 років з дати первинної реєстрації.

Вищевказані обставини, на думку суду свідчать, що автомобіль Toyota Land Cruiser 150, номер кузова НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 у відповідності до п.п.267.2.1 п.267.1 ст.267 ПК України є об'єктом оподаткування, в звязку з чим податковим органом на підставі п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України правомірно визначено позивачеві суму податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб на загальну суму 25 000,00грн., а тому податкове повідомлення-рішення ОСОБА_2 ОДПІ (Драбівського відділення) ГУ ДФС у Черкаській області № 90-17 від 16.06.2015 є правомірними та такими, що прийняте у відповідності до норм чинного законодавства.

Суд також зазначає, що оскільки податкове зобовязання в сумі 25 000,00грн. не було сплачене позивачем в добровільному порядку та у визначені законом терміни, податковим органом на законних підставах 21.09.2015 винесено податкову вимогу № 3481-23.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 05.08.2016 року