Справа № 2-а-150/2010
Суддя: Алєксєєнко В. М.
Дата ухвалення: 2010-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Немирівський районний суд Вінницької області
Справа № 2-а-150/2010 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2010 року Немирівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Оцупок О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Вінниці ГУМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2010 року в Немирівський районний суд з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Вінниці ГУМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В. своєму позові він вказав, що 12 лютого 2010 року, біля 11.20 год. ранку на вулиці Соборній в м. Вінниці ГУМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 було складено протокол серія АВ № 122236 про адміністративне правопорушення, згідно якого він, здійснив порушення додатку 1 ПДР України, керував автомобілем марки «Тойота Кемрі» д/н НОМЕР_1, не виконавши вимоги дорожнього знаку 3.1 (рух заборонено). Також інспектором було складено постанову серія АВ № 189753 за порушення ст.122 ч.І КУпАП та піддано штрафу у сумі 260 грн.

ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, яка підлягає скасуванню зі слідуючих підстав:

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим кодексом та іншими законами України.

При накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При винесені оскаржуваної постанови цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову, вимоги закону не враховані.

Також порушено його права, передбачені ст. 268 КУПАП, відповідно до якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема: ознайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Переважної більшості наданих йому цим законом прав він був не тільки позбавлений, що є грубим порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення, вказані права не були йому роз'яснені. *

В додатку 1 ПДР України є в наявності графічні зображення дорожніх знаків, під якими вказані їхні назви. Дорожній знак 3.1 «Рух заборонено» відносяться до заборонених знаків, які відповідно до пункту 8.4 (в) ПДР України запроваджують або скасовують певні обмеження у русі. Таким чином, на думку працівника ДАІ, він порушив ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

ОСОБА_1 жодних порушень ПДР України не допустив, при керуванні дотримувався вимог всіх дорожніх знаків, дорожньої розмітки, зокрема на вул. Соборній в м. Вінниці.

12 лютого 2010 року він керував автомобілем «Тойота Кемрі», д/н НОМЕР_1, у напрямку вул. Соборної зі сторони мосту через р. ОСОБА_3 з проспекту Коцюбинського. Разом з ним знаходився його товариш - ОСОБА_4, житель вул. Соборної м. Вінниці, який попросив відвезти його до своєї матері по місцю свого проживання, яка раптово стала перебувати у тяжкому фізичному стані в зв'язку із гіпертонічним кризом. Так як їхня допомога була потрібна негайно, він з метою скоротити шлях, вирішив проїхати по вулиці Соборній. Так, дійсно, на початку цієї вулиці зі сторони мосту через річку знаходився знак 3.1 «Рух заборонений», який він чітко бачив, однак, враховуючи надзвичайну ситуацію, необхідність негайної допомоги, проїхав по цій вулиці. Проїхавши приблизно два Т-образних перехрестя з другорядними дорогами, його було зупинено працівниками ДАІ, якому він намагався пояснити, що є надзвичайна ситуація по причині тяжкої хвороби матері його пасажира та дія вказаного вище знаку вже закінчена по

причині проїзду не менше двох перехресть.

ОСОБА_1 вважає, що в даній ситуації діяв у відповідності до вимог ПДР України і до вимог КУпАП зі слідуючих підстав:

Відповідно до заключних положень п.З «Заборонені знаки», розділу 33 «Дорожні знаки» є в наявності норма, яка встановлює, що «не поширюється дія знаків ...3.1-3.8, 3.11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян, які проживають або працюють у цій зоні...». Таким чином, підвозивши пасажира, який проживає на вулиці Соборній, де рух заборонено, його автомобіль фактично підпадав під дію вказаної норми.

Відповідно до вказаних вище положень ПДР України, «зона дії знаків 3.1... - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, ...». Його було зупинено тоді, коли він вже проїхав більше двох Т-образних перехресть після встановленого забороненого знаку, тобто на місці зупинки вказаний знак «Рух заборонено» вже не дів.

Відповідно до ст. 18 КУпАП України не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином враховуючи раптовий стан матері його товариша, а також те, що іншими способами як най скоріше надати допомогу не було можливості, а наслідки могли бути фатальними, тому-то він знаходився в стані крайньої необхідності.

Незважаючи на дані факти та пояснення свідка, якого не вписано до протоколу про адміністративне правопорушення, працівник ДАІ ОСОБА_2, все таки незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на вище викладене, він вважає, що в його діях відсутні ознаки порушення ПДР України та відсутній склад правопорушення, яке передбачене ст.122 ч.І КУпАП.

Згідно до ст. 247 п. 1 ч. 1 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що інспектор ДПС В ДАІ ОСОБА_2 діяв неправомірно і постанова про накладення на нього адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити з мотивів викладених в позові.

Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив, тому відповідно до ч. 4 ст. 128 КУпАП суд вважає за можливе справу розглянути в його відсутність та вирішити на підставі наявних у ній доказів.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки:

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як видно з постанови винесеної інспектором ДПС ВДАІ м. Вінниці ГУМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 серії АВ № 189753 водій ОСОБА_1 12.02.2010 року о 11.10 год. в м. Вінниця по вул. Соборна керував автомобілем НОМЕР_2, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 (рух заборонено), що підтверджується копією постанови (а. с. 4).'

Відповідно до ст. 18 КУпАП України не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Враховуючи, що в судовому засіданні доведено факт, що позивач спішив до людини яка потребувала невідкладної допомоги в зв'язку з різким погіршенням станом здоров'я, тому він діяв в стані крайньої необхідності і відповідно до ст. 17 КУпАП це є обставиною, що виключає адміністративну відповідальність, так як особа, яка була в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема: опис обставин установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Інспектором ДПС В ДАІ м. Вінниці ГУМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 не дотримано вимог ст. 256 КУпАП, щодо змісту протоколу, не вказано про наявність чи відсутність свідків.

За таких обставин, суд вважає, що інспектором ДПС ВДАІ м. Вінниці ГУМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2, не було зібрано достатньо доказів, які б давали підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підставі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги. Позивач довів свою позицію щодо даної справи, дані докази ніким не оспорюваїись.

Суд також звертає увагу, що вирішуючи питання про адміністративне стягнення працівник Державтоінспекції, в порушення вимог ст. ст. 33, 280 КУпАП, не з'ясував характер вчиненого діяння, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, що є самостійною підставою для скасування постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 17, 18, 128, 247, 283, 288, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 7-14, 111, 112, 121, 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати дії інспектора ДПС ВДАІ м. Вінниці ГУМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 - неправомірними та постанову від 12.02.2009 року Серії АВ 189753 стосовно накладення адміністративного стягнення за ст. 122 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в сумі 260 (двісті шістдесят) гривень на ОСОБА_1 скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Немирівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20- днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя: