Справа № 304/376/16-а
Суддя: Чепурнов В. О.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/376/16-а
Провадження № 2-а/304/14/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

при секретарі Гавій Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Перечинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Перечинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, у якому просить визнати за позивачем право на пенсію у звязку з втратою годувальника та зобовязати відповідача призначити їй таку пенсію. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач перебувала у шлюбі із ОСОБА_4, за період якого у них народилося шестеро дітей. У звязку із смертю ОСОБА_4 вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії у звязку із втратою годувальника. Однак їй було відмовлено у призначенні такої пенсії через недостатність у ОСОБА_4 трудового стажу, необхідного для її призначення, який за висновком відповідача склав 2 роки 3 місяці 8 днів, тоді як для призначення пенсії у звязку з втратою годувальника необхідний стаж має складати 3 роки. Оскільки, згідно записів трудової книжки ОСОБА_4 його трудовий стаж склав 3 роки 4 місяці 24 дні, що дає позивачу право на отримання пенсії у звязку з втратою годувальника, тому просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечив, попередньо подавши суду письмове заперечення, в якому посилається на те, що з набранням 01 січня 2004 року чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії залежить від розміру заробітної плати, з якої сплачено страхові внески та страхового стажу. Так, відповідачем проведено розрахунки стажу на підставі трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) ОСОБА_4 для визначення права на отримання пенсії його дружиною ОСОБА_1 у звязку з втратою годувальника. Згідно записів трудової книжки його загальний стаж склав 3 роки 6 місяців 8 днів, а згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу 2 роки 4 місяці 6 днів, що підтверджується даними персоніфікованого обліку, якими підтверджено сплату страхових внесків до Пенсійного фонду з 01 серпня 2004 року. Оскільки, стаж ОСОБА_4, який є необхідним для призначення пенсії складає 3 роки, так як на дату смерті такий досяг 27 років, тому право на призначення пенсії у звязку з втратою годувальника у ОСОБА_1 відсутнє.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 11 цього Кодексу розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як передбачено ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Встановлено, що 26 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Перечинському районі Закарпатської області з заявою, в якій просить призначити пенсію по втраті годувальника згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а також додала трудову книжку померлого годувальника.

Відповідно до листа за № 530/03 від 14 березня 2016 року, рішенням комісії № 5 від 02 березня 2016 року управління Пенсійного фонду України в Перечинському районі Закарпатської області позивачу відмовлено у призначенні пенсії у звязку із втратою годувальника, у звязку з відсутністю в годувальника на день смерті страхового стажу необхідного для призначення такого виду пенсії (а. с. 20).

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_5), незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до положень ст. 32 цього Закону особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема для інвалідів II та III груп від 27 років до досягнення особою 28 років включно 3 роки.

Так, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_4 серії АХ № 185098, заповненої 31 жовтня 2001 року, а також наданого відповідачем у судовому засіданні розрахунку стажу згідно такої, загальний стаж ОСОБА_4 (п/с 52897) склав 3 роки 6 місяців 18 днів (а. с. 17-19, 46).

Разом з цим, посилаючись на положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, відповідач відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника, прийняв до уваги страховий стаж ОСОБА_4, обчислений за даними системи персоніфікованого обліку, який склав 2 роки 6 місяців 8 днів (а. с. 45).

При цьому, відповідач безпідставно не врахував періоди роботи годувальника ОСОБА_4 у різний час з лютого до серпня 2008 року, вказуючи на відсутність щомісячної сплати страхових внесків, тоді як такі були внесені роботодавцем ФГ «Рідний край» у вересні місяці 2008 року однією сумою в розмірі 3 566,11 грн. (а. с. 44 зворот). За таких обставин страховий стаж ОСОБА_4, що дає право на отримання пенсії у звязку з втратою годувальника складає 3 роки 9 днів.

У відповідності до ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає сплачені страхові внески належною сплатою та приходить до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника, а тому її права підлягають відновленню шляхом зобовязання Перечинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити пенсію по втраті годувальника з дня подачі заяви, а саме з 26 лютого 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. ст. 9, 32, 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 1, 2, 3, 17, 71, 72, 86, 94, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Перечинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на пенсію у звязку з втратою годувальника за померлим ОСОБА_4 та зобовязати Перечинське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити таку починаючи з 26 лютого 2016 року.

Стягнути з Перечинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_6