Справа № 826/3688/15
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/3688/15 Головуючий у 1-й інстанції:Качур І.А. Суддя-доповідач:Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

26 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

при секретарі Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксування технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Дивосвіт» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Дивосвіт» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Телерадіокомпанія «Дивосвіт» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправними та скасування рішення від 12.02.2015 № 144 в частині оголошення попередження за перешкоджання у здійсненні контролюючих та наглядових повноважень, передбачених чинним законодавство.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2016 року касаційну скаргу ТОВ «Телерадіокомпанія «Дивосвіт» задоволено частково, рішення судів попередніх інстанцій скасовані, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року, з урахуванням висновків зазначених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовими рішеннями, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позв задовольнити повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12.02.2015 на підставі акта перевірки від 02.02.2015 № 8 ПП/Кв/С/А/15(І) відповідачем прийнято рішення № 144, яким за перешкоджання Національній раді України з питань телебачення і радіомовлення у здійсненні нею контролюючих та наглядових повноважень, передбачених чинним законодавством, позивачу оголошено попередження.

Вказане попередження обґрунтовано тим, що ТОВ «Телерадіокомпанія «Дивосвіт» станом на кінець грудня 2014 року та початок січня 2015 року не знаходилось за адресою, зазначеною в Державному реєстрі телерадіокомпаній (вул. Отто Шмідта, буд. 6, м. Київ, 04107), внаслідок чого контролюючий орган був позбавлений можливості здійснити наглядову функцію.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення є правомірним.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» (далі - Закон) Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цим законом.

Згідно з ч. 4 ст. 7 вказаного Закону, єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення, незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач, є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» передбачено, що Національна рада здійснює: нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами вимог законодавства України щодо реклами та спонсорства у сфері телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій; нагляд за дотриманням ліцензіатами визначеного законодавством порядку мовлення під час проведення виборчих кампаній та референдумів; нагляд за дотриманням стандартів та норм технічної якості телерадіопрограм; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями законодавства України у сфері кінематографії; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями вимог законодавства України щодо частки вітчизняного продукту у їх програмах (передачах) та щодо вживання мов при здійсненні телерадіомовлення; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями законодавства у сфері захисту суспільної моралі; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями вимог законодавства щодо складу їх засновників (власників), а також частки іноземних інвестицій у їх статутному капіталі; застосування в межах своїх повноважень санкцій відповідно до закону; офіційний моніторинг телерадіопрограм.

Контроль здійснюється шляхом подання Національною радою запитів про надання інформації до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб, запитів на отримання інформації з державних реєстрів, а також запитів про надання інформації до компетентних органів іноземних держав відповідно до міжнародних нормативно-правових актів, ратифікованих Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

Приписами ч. 1 ст. 61 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» встановлено, що телеглядачі і радіослухачі мають право звертатися до телерадіоорганізації, її засновників, Національної ради, Державного комітету телебачення і радіомовлення України із зауваженнями та пропозиціями щодо змісту і технічної якості відповідних програм або передач і отримувати письмово або безпосередньо у передачах відповідь на звернення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, до відповідача неодноразово надходили усні та письмові зверненнями, в яких радіослухачі звертали увагу державного регулятора на ознаки порушень законодавства України, яке регулює відносини у сфері телебачення і радіомовлення» (ст. 28 Закону України «Про інформацію»: «розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі»; п. 2 ст. 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення»: поширення інформації, яка посягає на честь, гідність особи та інші ознаки порушення), які на їх думку, містились в ефірі ліцензіата.

Так, зі змісту звернення ОСОБА_2, вбачається, що останній доводив до відома Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про те, що зокрема, у передачі «Свежий взгляд», що йшла в ефірі радіо «Вести» ІНФОРМАЦІЯ_1, було допущено відповідні глибинні образи і приниження українців за національною ознакою, посягання на честь гідність українців, а також розпалювання міжетнічної ворожнечі між вірменською та азербайджанською громадами України», з огляду про що заявник просив Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення застосувати до радіо «Вести» відповідні санкції.

На підставі вказаної скарги, стосовно діяльності ТОВ «Телерадіокомпанія «Дивосвіт», та на виконання законних повноважень передбачених ст. 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» відповідач листом від 19.12.2014 вих. № 17/2699 звернувся до позивача за адресою, зазначеною у Державному реєстрі телерадіоорганізацій (вул. Отто Шмідта, буд. 6, м. Київ, 04107), з проханням у семиденний термін надати добовий запис ефірної трансляції радіоканалу «Вести Радио» у м. Києві за 16.12.2014. Однак, лист до компанії фактично не надійшов і був повернутий відповідачу із зазначенням, що адресат вибув.

16 січня 2015 року відповідачем на вказану адресу позивача, повторно був надісланий лист за №17/71 рекомендованою поштовою кореспонденцією із повідомленням про вручення, який також був повернутий до відповідача із зазначенням, що адресат вибув.

З огляду на викладене, Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення було зроблено висновок про те, що станом на 16.01.2015 ТОВ «Телерадіокомпанія «Дивосвіт» не знаходиться за адресою, зазначеною в ліцензії серії НР № 00184-м.

Крім того, у зв'язку з розглядом відповідачем питання про призначення позапланової перевірки, лист запрошення на засідання 29.01.2015 було доставлено до ТОВ «ТРК «Дивосвіт» наручно, за адресою, що була вказана на веб-сайті ліцензіата (м. Київ, вул. Шовковична, 42-44), однак і за цією адресою відповідної компанії чи її представників не було.

Рішенням від 29.01.2015 № 102 відповідач призначив позапланову перевірку діяльності ТОВ «Телерадіокомпанія «Дивосвіт» на предмет дотримання вимог ч. 4 ст. 35 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», якою встановлено, що зміни до статуту компанії в частині місцезнаходження позивача були внесені загальними зборами учасників 27.01.2015, а офіційно вони затверджені 29.01.2015.

Доводи апелянта відносно того, що вказані повідомлення відповідача про надання добових записів ефірної трансляції ним не були отримані, у зв'язку з процесом переїзду та налагодження роботи за новою адресою: м. Київ, вул. Шовковична, 42-44, що тривав кілька днів, колегією суддів до уваги не беруться з огляду на те, що позивач звернувся до Національної ради із заявою про переоформлення ліцензії в зв'язку зі зміною місцезнаходження лише 29.01.2015, та за результатами розгляду якої рішенням відповідача від 26.02.2015 № 275 переоформлено ліцензію позивача в зв'язку зі зміною місцезнаходження.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що оскільки позивач, станом на дати направлення контролюючим органом листів від 19.12.2014 та від 16.01.2015 про надання добових записів ефірної трансляції, не знаходився за адресою місцезнаходження, то відповідач був позбавлений можливості перевірити відповідність ефірних трансляцій вимогам чинного законодавства України, що в свою чергу призвело до перешкоджання позивачем у здійсненні Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення контролюючих та наглядових повноважень та стало підставою для прийняття відповідачем рішення від 12.02.2015 №144.

Твердження апелянта щодо відсутності у відповідача законодавчо встановлених повноважень здійснювати контрольно-наглядові функції колегією суддів оцінюються критично з огляду на наступне.

Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», Законом України «Про телебачення і радіомовлення», Законом України «Про інформацію» та ін.

Відповідно до норм вказаних законів відповідач наділений такими повноваженнями як нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями вимог законодавства у галузі телерадіомовлення, контроль за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов і умов ліцензії, здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог законодавства України у сфері телебачення та радіомовлення.

З огляду на викладене вбачається, що відповідач у своїй діяльності наділений повноваженнями як для здійснення наглядової функції, так і контролюючої з метою дотримання вимог чинного законодавства в сфері теле- та радіомовлення, в тому числі, з метою захисту прав радіослухачів на звернення із зауваженнями щодо змісту відповідних програм і передач.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «Телерадіокомпанія «Дивосвіт» слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Дивосвіт» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.