Справа № 216/847/16-а
Суддя: Бондарєва О. І.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/847/16-а
провадження № 2-а/216/34/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді - Бондарєвої О.І.

при секретарі - Городнічевій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, про визнання дій та рішень суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 09.09.2010 року Позивач перебуває на обліку управлінні Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області (далі - Відповідач)) та отримую пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно діючого законодавства Позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація пенсії наростаючим підсумком із застосуванням базового місяця - серпень 2010 року. Враховуючи страховий стаж 37 років 11 місяців 13 днів, з яких 15 років 7 місяців 24 дня - робота на посадах державного службовця, розмір призначеної пенсії державного службовця у Позивача склав 85% від сум заробітної плати, на які нараховується внесок на обов'язкове державне пенсійне страхування. Але, при визначенні вищевказаних сум заробітної плати Відповідачем не було включено матеріальні виплати у формі допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також не враховано індексації заробітної плати, на всі які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач відмовився добровільно усунути вищезазначені порушення у зв'язку з чим Позивач був змушений звернутися до Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу з позовом, за результатами розгляду якого судом 08.07.2014 року прийнято постанову у справі №216/1067/14- а.

Розглянувши 03.03.2015 року апеляційну скаргу управління, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановив:

- постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 08.07.2014 року у справі №216/1067/14-а - скасувати.

- позов Позивача задовольнити частково.

- визнати протиправними та скасувати рішення УПФУ в Криворізькому районі Дніпропетровської області від 20.12.2013 року про відмову Позивачу перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги зі скрутним становищем, індексації заробітної плати.

- зобов'язати УПФУ в Криворізькому районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок і виплату Позивачу пенсії урахуванням у складі заробітної плати сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги зі скрутним становищем відповідно до довідки УПФУ в Криворізькому районі Дніпропетровської області від 05.12.2013 №6010/06/31 починаючи 01.12.2013 року , з урахуванням раніше здійснених виплат.

При виконанні вказаного судового рішення Відповідач на свій розсуд застосував положення ст. 37 ЗУ «Про державну службу» в редакції, яка не існувала на час призначення мені пенсії, що призвело до незаконного зменшення розміру пенсії, а саме з 85% до 80%, тобто на 5% буле зменшено розмір пенсії та замість застосування базового місяця для індексації - серпень 2010 року було визначено новий базовий місяць для проведення індексації пенсії, а саме грудень 2013 року, що є незаконним.

03.02.2016 року Позивачем було подано заяву, в якій просилось виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року провести перерахунок з 01.12.2013 року в редакції ст.37 ЗУ «Про державну службу», яка діяла на дату призначення пенсії 09.09.2010 року, в розмірі 85% від суми заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та із застосуванням базового місяця для індексації - серпень 2010 року.

05.02.2016 року листом №678/02/29 Відповідач відмовив у проведенні перерахунку, оскільки законних підстав для вчинення вищезазначених дій не має.

Тобто, Відповідач при виконанні постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року у справі № 216/1067/14-а та проведенні перерахунку пенсії Позивача, без будь якого обґрунтування, грубо порушивши вимоги ст.58 Конституції України застосував положення ст.37 ЗУ « Про державну службу» в редакції, яка не існувала на час призначення пенсії Позивачу, що призвело де незаконного зменшення розміру пенсії, а саме : з 85% до 80%, тобто на 5% від суми заробітної плати.

Така позиція управління є незрозумілою та необґрунтованою, тому що незрозуміло, за яких обставин справи Відповідач дійшов висновку, що суд зобов'язав його при розрахунку розміру пенсії застосовувати, положення закону в новій редакції.

На день призначення пенсії позивачу, а саме 09.09.2010 року,діяла норма статті 37 Закону України "Про державну службу", яка регулювала питання пенсійного забезпечення державних службовців і згідно якої пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80-90 відсотків (відповідно стажу державної служби) від сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У позивача норма становила 85 % від сум заробітної плати відповідно до стажу державної служби. З матеріалів пенсійної справи випливає, що 09.09.2010 року позивачу призначена пенсія державного службовця у розмірі 85% заробітної плати яка визначена у відповідності до вимог норм пенсійного законодавства, чинного на час виникнення правовідносин та до моменту набранні законної сили змін до ст.37 ЗУ «Про державну службу».

Отже, законні підстави для застосування до спірних відносин приписів ст. 37 «Про державну службу» в редакції після внесення змін відсутні, що свідчить про безпідставність здійснення перерахунку розміру пенсії Позивача з урахуванням сум «Інших виплат» виходячи 5 80% розміру заробітної плати.

Крім того при виконанні постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року у справі № 216/1067/14-а Відповідач неправомірно визначив новий базовий місяць для проведення; індексації пенсії Позивачу, а саме - грудень 2013 року та припинив з 01.12.2013 виплати попередньої індексації. Хоча на дату виходу Позивача на пенсію - 09.09.2010 індексація нараховувалась та виплачувалась наростаючим підсумком із застосуванням базового місяця - серпень 2010 року.

Вищевказана зміна базового місяця спричинила припинення виплати індексації пенсії.

Відповідно до ст. 99, 100 КАС України для звернення до суду з захистом своїх прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів про факт порушення моїх прав, їй стало відомо в лютому 2016 року прийшовши на прийом до начальника управління з метою зясування чому при перерахунку пенсії на виконання судового рішення сума пенсі збільшилась на незначну суму. 03.02.2016 року Позивачем подано письмом заяву на яку 05.06.2016 року Відповідачем надано роз'яснення.

Позивач вважає, що дії Відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії, згідно ст. ст.37 ЗУ «Про державну службу» у розмірі 85% місячного заробітку та перевизначення базового місяця для індексації пенсії, є протиправними.

На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити, поновити пропущений процесуальний строк для звернення до суду за захистом порушених прав; визнати протиправним дії Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області щодо перерахунку пенсії з 01.12.2013 року пенсії ОСОБА_1 в редакції статті 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на дату, з якої проводився перерахунок, в ході виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року у справі № 216/1067/14-а, та перевизначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації пенсії з серпня 2010 року на грудень 2013 року при виконанні постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року у справі № 216/1067/14-а; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок і виплату пенсії Позивачу з 01.12.2013 року, відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року у справі №216/1067/14-а в редакції статті 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на дату призначення пенсії 09.09.2010 року в розмірі 85 відсотків від суми заробітної плати (з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі) та з перевизначенням базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації пенсії на серпень 2010 року; стягнути з Державного бюджету України на користь Позивача витрати по сплаті судового збору.

У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові заперечення , в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У контексті з положеннями ч. 1 ст. 6 КАС України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відповідно до норм статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони з додержанням наступних умов:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Стаття 171 КАС України зазначає, що під час вирішення питання щодо визнання оскаржуваного акту протиправним, суд адміністративної юрисдикції вирішує питання щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили оскаржуваних нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 162 КАС України встановлено, що одним зі способів захисту порушених прав позивача по справі є визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень.

При цьому протиправність полягає у незаконності чи невідповідності іншому правовому акту з вищою юридичною силою.

Так, з письмових матеріалів справи судом встановлено, що з 09.09.2010 року Позивач перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі, правонаступником якого є Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (а.с.10).

Позивачу була призначено пенсія за віком, як державному службовцю відповідно до Закону України "Про державну службу", у розмірі 85% середньомісячної заробітної плати (окладу) без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації.

Відповідач відмовився добровільно усунути вищезазначені порушення у зв'язку з чим Позивач був змушений звернутися до суду. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року позовні вимоги Позивача було задоволено частково та визнано протиправними та скасовано рішення Відповідача від 20.12.2013 року про відмову Позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги зі скритним становищем, індексації заробітної плати, та зобов'язано Відповідача здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії з урахуванням у складі заробітної плати сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги зі скрутним становищем відповідно до довідки Відповідача від 05.12.2013 року №6010/06/31 починаючи з 01.12.2013 року, з урахуванням раніше здійснених виплат (а.с. 14-15).

03.02.2016 року Позивач знову звернувся до Відповідача із заявою про роз'яснення їх дій щодо зменшення ставки заробітку з 85% до 80%, та зміни базового місця з серпня 2010 року на 01.12.2013 року(а.с. 6).

Листом від 05.02.2016 року за №678/02/29 позивачеві було відмовлено у перерахунку з посиланням на те, що пенсія їй призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 85% середньомісячної заробітної плати (окладу) без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації. На підставі Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року, справа №216/1067/14-а Позивачу з 01.12.2013 року було виконано перерахунок пенсії (розпорядження від 02.04.2015 р.), де до середньомісячної заробітної плати (окладу) зараховано матеріальну допомогу, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію. Перерахунок виконано згідно частини 1 ст. 37 із змінами Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 р. Після перерахунку пенсії призначена у розмірі 80% від суми заробітної плати, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Базовим місяцем для проведення індексації встановлено місяць підвищення пенсії, тобто 01.12.2013 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078 (зі змінами). На підставі чого виконати перерахунок неможливо, оскільки не має законних підстав. В разі незгоди з рішенням Відповідача позивачеві було запропоновано оскаржити його в органах вищого рівня або в судовому порядку (а.с.67).

Згідно до положень ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, що досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявністю страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, що мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців,- незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» перерахунок пенсії державних службовців здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року було визнано протиправними та скасовано рішення Відповідача від 20.12.2013 року про відмову Позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги зі скритним становищем, індексації заробітної плати, та зобов'язано Відповідача здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії з урахуванням у складі заробітної плати сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги зі скритним становищем відповідно до довідки Відповідача від 05.12.2013 року №6010/06/31 починаючи з 01.12.2013 року, з урахуванням раніше здійснених виплат. На виконання даного рішення суду Відповідачем було здійснено перерахунок пенсії вже з визначенням пенсії в розмірі 80% від суми заробітної плати та перевизначено базовий місяць.

Таким чином, у даному випадку перерахунок пенсії позивачу, як державному службовцю, було здійснено на виконання постанови суду, якою відновлюється порушене відповідачем право пенсіонера на пенсію в більшому розмірі ніж призначена, тому проведений перерахунок пенсії позивачу в розмірі 80 % є порушенням його конституційного права на соціальний захист, так як звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Відповідно до ст.ст.22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про державну службу») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. До спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону, які обмежень максимального розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, не встановлюють.

Тобто, що при розрахунку пенсії позивача застосуванню підлягає розмір пенсії, встановлений ст.37 Закону України «Про державну службу», саме в редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії, відповідно до якого розмір пенсії повинен становити 85 % від заробітної плати. Тобто відповідач повинен був застосовувати саме норми Закону України, які не встановлюють обмежень максимального розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, суд вважає, що перераховуючи пенсію позивачеві виходячи з 80 % від заробітної плати державного службовця, відповідач порушив конституційне право позивача, шляхом його звуження та обмеження, на отримання пенсії у розмірі вже призначеної пенсії, виходячи із 85 % від заробітної плати.

Доводи відповідача на правомірність перерахування пенсії позивачу у розмірі 80 % її заробітної плати з посилання на норму ст. 37 Закону України «Про державну службу», що була чинною на момент проведення перерахунку, є хибною, так як дана стаття у такій редакції застосується при призначені пенсії державному службовцю, який звернувся із заявою до Пенсійного фонду для призначення йому пенсії, а у даному випадку йде мова про перерахунок вже призначеної пенсії.

Крім того, статтею 1 Закону УРСР від 03 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

За приписами ст. 3 Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

В листі Міністерства праці та соціальної політики України від 30 грудня 2009 року № 228/10/136-09 щодо індексації грошових доходів зазначено: відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (зі змінами і доповненнями), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Згідно пункту 5 Порядку проведення індексації місяць, в якому відбулося підвищення грошових доходів населення за рахунок його постійних складових, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Грошові доходи, одержані за цей місяць, не індексуються. З наступного за базовим місяця наростаючим підсумком розраховується індекс для проведення подальшої індексації. Якщо сума підвищення заробітної плати за рахунок постійних складових менша від суми індексації, нарахованої відповідно до Порядку, то місяць такого підвищення не вважається базовим і індексація продовжується. У разі порівняння суми підвищення заробітної плати та суми індексації при визначенні базового місяця береться заробітна плата в частині постійних складових в розрахунку за повний відпрацьований місяць.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 27 січня 2011 № 150-10/136-11 щодо індексації грошових доходів у разі підвищення працівнику заробітної плати для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення заробітної плати та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться заробітна плата до підвищення (з урахуванням посадового окладу, доплат, надбавок, передбачених чинним законодавством, та премій) в розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Місяць встановлення надбавки, що передбачена чинним законодавством, та місяць, в якому збільшується її розмір за рахунок постійно зростаючого відсотка порівняно з попереднім періодом, вважаються базовими при проведенні індексації у разі, якщо сума підвищення грошових доходів перевищує суму індексації, яка б мала бути нарахована за відповідний місяць. При цьому місяць поновлення виплати передбаченої законодавством надбавки після тимчасової її невиплати не є підставою вважати місяць базовим для проведення індексації. У разі, якщо одночасно з поновленням виплати надбавки має місце збільшення її розміру, то в такому випадку місяць, в якому відбулося таке підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації.

Базовим з метою проведення індексації вважається місяць, в якому заробітна плата збільшилася за рахунок підвищення (установлення) її складових, що виплачуватимуться постійно. Інакше такий місяць не вважатиметься базовим, тому індексація має провадитися на загальних підставах. Щоб місяць підвищення вважався базовим, сума підвищення має перекрити суму індексації, яку могло бути нараховано в цьому місяці, а інакше індексацію потрібно здійснювати на загальних підставах. Виплата разових премій, надбавок і доплат не є підставою вважати місяць базовим, оскільки таке підвищення має тимчасовий характер.

Базовий місяць (серпень 2010 року) з 01.12.2013 року розмір пенсії, як державному службовцю після проведеного згідно з означеними судовими рішенням перерахунку, становить 3755,49 коп., що підтверджується запереченнями відповідача (а. с. 29-30).

За таких обставин, розмір пенсії внаслідок виконання рішення суду не є таким, що підвищився внаслідок дії загальних чинників. Нарахований за рішенням суду розмір пенсії позивача є таким, що підлягав виплаті при призначенні позивачу пенсії, але внаслідок протиправних дій відповідача не був нарахований та виплачений в належному розмірі.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги Позивача задовольнити повністю, визнавши протиправними дії Відповідача щодо перерахунку з 01.12.2013 року пенсії Позивачу в редакції статті 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на дату, з якої проводився перерахунок, в ході виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року у справі № 216/1067/14-а, та перевизначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації пенсії з серпня 2010 року на грудень 2013 року при виконанні постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року у справі № 216/1067/14-а та зобов'язати Відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії Позивачу з 01.12.2013 року, відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2013 року у справі №216/1067/14-а в редакції статті 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на дату призначення пенсії 09.09.2010 року в розмірі 85 відсотків від суми заробітної плати (з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі) та з перевизначенням базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації пенсії на серпень 2010 року.

Також, у відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому сума понесених витрат у розмірі 551,20 грн. - судового збору, підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.37 Закону України «Про державну службу», ст.ст.2, 6, 8, 9, 18, 94, 99, 158, 159, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити у повному обсязі.

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Визнати протиправним дії Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області правонаступником якого є Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо перерахунку пенсії з 01.12.2013 року пенсії ОСОБА_1 в редакції статті 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на дату, з якої проводився перерахунок, в ході виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року у справі № 216/1067/14-а, та перевизначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації пенсії з серпня 2010 року на грудень 2013 року при виконанні постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року у справі № 216/1067/14-а.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області правонаступником якого є Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2013 року, відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року у справі №216/1067/14-а в редакції статті 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на дату призначення пенсії 09.09.2010 року в розмірі 85 відсотків від суми заробітної плати (з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі) та з перевизначенням базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації пенсії на серпень 2010 року.

Стягнути з Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний адміністративний суд Дніпропетровської області поданням апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови сторонами.

Суддя Бондарєва О.І.