Справа № 806/457/16
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"01" серпня 2016 р. Справа № 806/457/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" травня 2016 р. у справі за позовом Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до ОСОБА_3 про стягнення 7104,34 грн. ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - Бердичівська ОДПІ) звернувся до суду з позовом, в якому просила стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 податковий борг у сумі 7104,34 грн., який складається з несплачених узгоджених грошових зобов'язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 31.10.2014 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, від 17.07.2015 року № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 та нарахованої пені на суму занижень податкових зобов'язань.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду 26.05.2016 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід Державного бюджету України в особі Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області податковий борг в сумі 7099,43 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами документальної не виїзної перевірки контролюючим органом, що проводилася з 09.07.2014 по 11.07.2014, відносно дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою ОСОБА_3, складено акт перевірки №3//НОМЕР_5 від 11.07.2014 року, яким встановлено порушення ОСОБА_4 ст. ст. 49,51,52,53,54,55,57 Митного кодексу України та п 190.10 ст.190 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення якими збільшено суму грошового зобов'язання:

- № НОМЕР_1 від 31.10.2014 року (а.с.17) за основним платежем ввізне мито на 1072,90 грн., за штрафними санкціями - на 268,23 грн.;

- № НОМЕР_2 від 31.10.2014 року (а.с.19) за основним платежем податок на додану вартість на 2360,39 грн., за штрафними санкціями - на 590,10 грн.;

- № НОМЕР_3 від 17.07.2015 року (а.с.33) за основним платежем ввізне мито на 399,19 грн., за штрафними санкціями - на 199,60 грн.;

- № НОМЕР_4 від 17.07.2015 року (а.с.32) за основним платежем податок на додану вартість на 878,22 грн., за штрафними санкціями - на 439,11 грн.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи податкові повідомлення-рішення від 31.10.2014 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 направлялись відповідачу, однак поштове відправляння повернулось по закінченню терміну зберігання (а.с.12-14), тому вважається врученим 03.12.2014 року відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України; податкові повідомлення-рішення від 17.07.2015 року № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 були отримані відповідачем 21.07.2015 року (а.с.40-41).

На зазначені в податкових повідомленнях-рішеннях від 31.10.2014 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, від 17.07.2015 року № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 суми занижень податкових зобов'язань нарахована пеня у розмірі, відповідно, 183,86 грн. (а.с.18), 404,50 грн. (а.с.20), 94,79 грн. (а.с.35), 208,54 грн. (а.с.36).

У зв'язку з несплатою відповідачем сум грошового зобов'язання у встановлений строк, відповідачу, відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України, була надіслана податкова вимога від 14.08.2015 року № 50-23, яку відповідач отримав (а.с.15).

Крім того, матеріали справи не містять доказів судового чи адміністративного оскарження зазначених вище рішень контролюючого органу, тому вважаються відкликаними відповідно до ст. 60 ПК України, та визначені в них суми грошового зобов'язання є узгодженими.

З огляду на вищезазначене, суду першої інстанції дійшов висновків, що грошове зобов'язання ОСОБА_3Л з податку на доходи фізичних осіб в сумі 7099,43 грн. узгоджене та підлягає стягненню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

На час перевірки та винесення податкових повідомлень-рішеннь, порядок нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб - врегульвано нормам Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено податковий борг як суму узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Днем узгодження грошового зобов'язання платника податків згідно пункту 56.17. статті 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI є день закінчення процедури адміністративного оскарження, яким є, зокрема, день, наступний за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк (підпункт 56.17.1. пункту 56.17. статті 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI).

Відповідно до п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як убачається з матеріалів справи та податкових повідомлень-рішень від 31.10.2014 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, від 17.07.2015 року № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 з зазначеними сумами грошових зобов'язань, нарахованої пені свідчить про те, що ОСОБА_3 має податковий борг в розмірі 7099,43 грн. та не скористався своїм правом на адміністративне та судове оскарження, а тому грошові зобов"язання відповідача стали узгодженими.

Відповідно до п.4 ст.102 Податкового кодексу України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

З огляду на вищезазначене, коли відповідачем не погашено самостійно податковий борг, який узгоджено, податковий орган з дотриманням строків, звернувся до суду про стягнення грошових зобов"язань в судовому порядку, а тому є безпідставними доводи апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом.

Згідно з пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи; стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно обставин встановлених під час розгляду справи, податковий борг виник у платника податків ОСОБА_3, а тому саме з вказаного платника такий борг стягується.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" травня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "02" серпня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Б.Хмельницького,24 А,м.Бердичів,Житомирська область,13300

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,13300

4-третій особі: - ,