Справа № 826/24602/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 серпня 2016 року № 826/24602/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрон- Україна" до Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газтрон-Україна" звернулось до суду з адміністративним позовом до Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. В обгрунтування позовних вимог Позивач посилається на наступне.

28 серпня 2015 року між ТОВ «Газтрон-Україна» (далі - Позивач) та компанією INCOMP TRADING LIMITED, що зареєстрована та діє згідно законодавства Об'єднаного Королівства Великобританія, був укладений Контракт №Ref 28/06 на поставку сировини (далі - Контракт). Згідно даного Контракту Продавець зобов'язується поставити Покупцю - ТОВ «Газтрон-Україна», широку фракцію легких вуглеводнів (далі - ШФЛВ) на умовах, зазначених у Додатках, яка відповідно до п. 2.5. Контракту підлягає подальшій переробці на потужностях Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» згідно умов окремого договору на переробку. Договір №434/6-П/Б по наданню послуг по переробці вуглеводневої сировини було укладено між Позивачем та ПАО «Укргазвидобування» 07.09.2015 року.

На виконання Контракту та додатку №1 до Контракту від 07.09.2015 Постачальник зобов'язався поставити у вересні-жовтні 2015 року сировину у кількості 3000 мт +/- 10 %, на умовах DAP згідно Інкотермс 2010.

У період з 25.09.2015 по 8.10.2015 Позивачем було подано до митного оформлення в режимі імпорту митні декларації на вищевказаний товар та документи, передбачені чинним законодавством, серед яких зокрема:

- Зовнішньоекономічний Контракт № Ref 28/06 на поставку сировини від 28 серпня 2015 року з додатками;

- Договір № 434/6-П/Б по наданню послуг по переробці вуглеводневої сировини від 07.09.2015р;

- лист Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 23.04.2015 № 04/31-843;

- лист ДП «Науково-дослідний інститут нафтопереробної та нафтохімічної промисловості «МАСМА» вих. № 1/10-138 від 21.04.2015 p.;

- Експертний висновок № В-277 від 02.02.2015 р. Полтавської торгово-промислової палати

- Технічні умови ТУ 38.101524-83 "Фракция широкая легких углеводородов".

25.09.2015 року у відповідності до ст. 259 Митного кодексу України (МКУ)

декларантом Позивача було подано попередню митну декларацію №903080000/2015/794, за якою заявлено до митного оформлення в режимі імпорт 1 614 840 кг ШФЛВ. В графі 36 «Преференція» даної митної декларації було зазначено код пільги 130 згідно Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.12 №1011. Даний код пільги передбачає звільнення від сплати акцизного податку на підставі ст. 213.3.6. Податкового кодексу України.

Відповідачем було відмовлено в митному оформленні товару за даною митною декларацією та видано картку відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі - картка відмови) №903080000/2015/00033, в якій зазначено причина відмови: порушено вимоги ст. 257. МКУ, ст. 213.3.6 Податкового кодексу України в частині заповнення гр. 47 та гр. 36, безпідставно застосована преференція по сплаті акцизного податку у зв'язку з відсутністю ліцензії на право виробництва. Для ввезення товару на митну територію України, уникнення простоїв транспорту та виконання умов Контракту декларантом Позивача було подано нову попередню митну декларацію №903080000/2015/799 без зазначення пільги 130 у графі 36, яка була оформлена Відповідачем.

У відповідності до ст. 260 та 261 МКУ для митного оформлення обсягу товару, зазначеного у попередній митній декларації №903080000/2015/000799 було подано три митні декларації:

1. 28.09.2015 року - тимчасова митна декларація №903080000/2015/000820, за якою було заявлено до митного оформлення 709 800 кг ПІФЛВ. Відповідачем було відмовлено в митному оформленні даного товару та 01.10.2015 видано картку відмови №903080000/2015/00040, в якій причиною відмови вказано: порушення вимог ст. 257 Митного кодексу України, наказу Мінфіна від 30.05.2012 №651 в частині заповнення граф 47 та 36 МД, неправомірно застосована преференція по сплаті акцизного податку. Складено протокол про ПМП №0002/90308/15.

2. 30.09.2015 року - тимчасова митна декларація №903080000/2015/000849, за якою було заявлено до митного оформлення 658 810 кг ШФЛВ, проте Відповідачем було відмовлено в митному оформленні даного товару та 02.10.2015 видано картку відмови №903080000/2015/00042, в якій причиною відмови вказано: порушення вимог ст. 257 Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 в частині заповнення граф 47 та 36 МД, неправомірно застосована преференція по сплаті акцизного податку. Складено протокол про ПМП №0004/90308/15.

3. 01.10.2015 року - додаткова декларація № 903080000/2015/000862, за якою було заявлено до митного оформлення 253 230 кг ШФЛВ, проте Відповідачем було відмовлено в митному оформленні даного товару та 02.10.2015 видано картку відмови №903080000/2015/00043, в якій вказана та ж причина відмови у митному оформленні товару, що і в попередніх картках відмови.

30.09.2015 року декларантом Позивача було подано попередню митну декларацію № 903080000/2015/000848 на 691450 кг ШФЛВ, в графі 36 якої було зазначено код пільги 130. Відповідачем було так само відмовлено в митному оформленні товару за даною митною декларацією та 30.09.2015р. видано картку відмови №903080000/2015/00038, в якій зазначено причина відмови: порушено вимоги ст. 257. МКУ, ст. 213.3.6 Податкового кодексу України в частині заповнення гр. 47 та гр. 36, безпідставно застосована преференція по сплаті акцизного податку у зв'язку з відсутністю ліцензії на право виробництва. Через що Позивач подав нову попередню митну декларацію №903080000/2015/850 без застосування преференції, вона була прийнята Відповідачем до митного оформлення.

Для подальшого митного оформлення товару, переміщеного через митний кордон України на підставі попередньої митної декларації №903080000/2015/850 Позивачем було подано дві додаткові декларації - від 06.10.2015 №903080000/2015/000909 та від 08.10.2015 №903080000/2015/000944 із зазначенням у графі 36 коду пільги 130.Відповідачем 13.10.2015 знову було видано картки відмови по даним деклараціям відповідно №903080000/2015/00063 та №903080000/2015/00065 із зазначенням таких самих причин відмови у митному оформленні товарів, що і в попередніх випадках.

02.10.2015 року Позивачем було подано попередню митну декларацію №903080000/2015/000866 на 662 120 кг ШФЛВ із зазначенням у графі 36 коду пільги 130. Відповідачем було відмовлено в митному оформленні товару за даною митною декларацією та видано картку відмови №903080000/2015/00041, в якій зазначено причиною відмови: порушено вимоги ст. 257. МКУ, ст. 213.3.6 Податкового кодексу України в частині заповнення гр. 47 та гр. 36, безпідставно застосована преференція по сплаті акцизного податку у зв'язку з відсутністю ліцензії на право виробництва. Знову Позивач був вимушений подати нову попередню митну декларацію №903080000/2015/873 без застосування преференції, вона була прийнята Відповідачем до митного оформлення.

Для подальшого митного оформлення товару, переміщеного через митний кордон України на підставі попередньої митної декларації №903080000/2015/873 Позивачем 06.10.2015 року було подано додаткову декларацію №903080000/2015/000907 із зазначенням у графі 36 коду пільги 130. Відповідачем 13.10.2015 було видано картку відмови №903080000/2015/00062 із зазначенням таких самих причин відмови у митному оформленні товарів, що і в попередніх випадках.

Загалом Позивачем отримано від Відповідача дев'ять карток відмови у митному оформленні товару ШФЛВ.

Позивач вважає протиправними дії Енергетичної митниці ДФС з відмови у митному оформленні із застосуванням преференції та просить скасувати картки відмови.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представники відповідача Енергетичної митниці ДФС в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснивши, що Енергетичною митницею ДФС було відмовлено у митному оформленні, оскільки Позивач безпідставно застосував преференцію по сплаті акцизного податку, зазначивши код пільги 130 у графі 36 митних декларацій, в зв'язку з відсутністю ліцензії на виробництво. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідач Енергетична митниця ДФС у відповідності до ст. 14 Митного кодексу України є митним органом, який на території закріпленого за ним регіону в межах своєї компетенції здійснює митну справу та забезпечує комплексний контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи, керівництво і координацію діяльності підпорядкованих йому митниць та спеціалізованих митних установ і організацій.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 Митного кодексу України).

Судом встановлено, що згідно контракту №Ref 28/06 на поставку сировини Постачальник зобов'язався поставити у вересні-жовтні 2015 року сировину у кількості 3000 мт +/- 10 %, на умовах DAP згідно Інкотермс 2010. У період з 25.09.2015 по 8.10.2015 Позивачем було подано до митного оформлення в режимі імпорту митні декларації на вищевказаний товар, а саме:

- попередню митну декларацію №903080000/2015/794 від 25.09.2015, за якою заявлено до митного оформлення в режимі імпорт 1 614 840 кг ШФЛВ,

- тимчасова митна декларація №903080000/2015/000820 від 28.09.2015, за якою було заявлено до митного оформлення 709 800 кг ШФЛВ,

- тимчасова митна декларація №903080000/2015/000849 від 30.09.2015, за якою було заявлено до митного оформлення 658 810 кг ШФЛВ,

- попередню митну декларацію № 903080000/2015/000848 від 30.09.2015, за якою було заявлено до митного оформлення 691450 кг ШФЛВ,

- додаткову декларацію № 903080000/2015/000862 від 01.10.2015, за якою було заявлено до митного оформлення 253 230 кг ШФЛВ,

- попередню митну декларацію №903080000/2015/000866 від 02.10.2015, за якою було заявлено до митного оформлення 662 120 кг ШФЛВ,

- додаткову декларацію №903080000/2015/000909 від 06.10.2015, за якою було заявлено до митного оформлення 583 350 кг ШФЛВ,

- додаткову декларацію №903080000/2015/000907 від 06.10.2015, за якою було заявлено до митного оформлення 662 120 кг ШФЛВ,

- додаткову декларацію №903080000/2015/000944 від 08.10.2015, за якою було заявлено до митного оформлення 108 100 кг ШФЛВ.

За всіма цими деклараціями Позивачем була застосована пільга зі сплати акцизного податку, про що було зазначено у графі 36 коду пільги 130. Відповідачем за Вищезгаданими деклараціями були видані картки відмови, за наступними номерами відповідно: картка відмови №903080000/2015/00033 від 25.09.2015, картка відмови №903080000/2015/00040 від 01.10.2015, картка відмови №903080000/2015/00042 від 02.10.2015, картка відмови №903080000/2015/00038 від 30.09.2015, картка відмови №903080000/2015/00043 від 02.10.2015, картка відмови №903080000/2015/00041 від 02.10.2015, картка відмови №903080000/2015/00063 від 13.10.2015, картка відмови №903080000/2015/00062 від 13.10.2015, картка відмови №903080000/2015/00065 від 13.10.2015.

У відповідності до статті 213.3.6. Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування під час реструктуризації державного і гарантованого державою боргу та його часткового списання» № 702-VIII від 17.09.2015 p., звільняються від оподаткування акцизним податком операції з ввезення на митну територію України підакцизних товарів (продукції), що використовуються як сировина для виробництва підакцизних товарів (продукції), за умови подальшого виготовлення з такої сировини готової продукції на митній території України, з якої сплачується акцизний податок, або реалізації такої продукції (підакцизних товарів) на експорт, та пред'явлення контролюючому органу ліцензії на право виробництва. Ця норма не поширюється на операції з ввезення нафтопродуктів.

Позивач ввозить ШФЛВ як сировину для переробки на виробничих потужностях ПАТ «Укргазвидобування». В процесі переробки ШФЛВ отримується деетанпропанбутанізований конденсат та газ вуглеводневий скраплений для автомобільного транспорту марки ПБА, про що зазначено в п. 2.3.3. Договору №434/6-П/Б по наданню послуг по переробці вуглеводневої сировини від 07.09.2015. Дані товари є підакцизними і при їх реалізації на митній території України Позивачем має сплачуватися акцизний податок.

Вищезазначене підтверджується поданими разом з митними деклараціями до митного оформлення документами, а саме:

- Контрактом №Ref 28/06 на поставку сировини від 28.08.2015 р. - п.2.5. якого вказує, що сировина ШФЛВ підлягає подальшій переробці на потужностях ПАТ «Укргазвидобування»;

- Договором №434/6-П/Б по наданню послуг по переробці вуглеводневої сировини від 07.09.2015, підписаним між ТОВ «Газтрон-Україна» та ПАТ «Укргазвидобування»;

- листом Міненерго вугілля від 23.04.2015 № 04/31 -843;

- експертним висновком Полтавської ТПП №В-277 від 02.02.2015;

- ТУ 38.101524-83.

Відповідно до вказаного листа Міненерговугілля від 23.04.2015 №04/31-843, Експертного висновку № В-277 від 02.02.2015 p., які були подані Позивачем під час митного оформлення, ШФЛВ не є нафтопродуктом, що також підтверджується ДСТУ 3437-96 «Нафтопродукти. Терміни та визначення», яким визначений перелік товарів, що є нафтопродуктами, та який не містить такого товару, як Широка фракція легких вуглеводнів. Даний державний стандарт затверджено і введено в дію наказом Держстандарту України від 17 жовтня 1996 року №428. Як вказується у п.1.1., п.1.2. ДСТУ цей стандарт установлює терміни та визначення стосовно нафтопродуктів та їхніх властивостей, а терміни встановлені цим стандартом є обов'язковими для використання у документації всіх типів, науково-технічній, навчальній та довідковій літературі.

Згідно з Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 2 вересня 2008 р. за №805/15496, нафтопродукт - це продукт, отриманий під час перероблення нафти, газового конденсату або їх суміші, за винятком продуктів нафтохімії.

ШФЛВ отримується під час переробки нестабільного газового конденсату (припинення зміни фізико-хімічного складу конденсату) і стабілізації нафти (видалення з нафти, що виходить з нафтових свердловин, залишкової кількості вуглеводневих газів і легких рідких фракцій після первинної дегазації), що підтверджується експертним висновком №В- 277 від 02 лютого 2015р. Полтавської торгово-промислової палати

Стабілізація нафти не є процесом її переробки, у розумінні дефініції «нафтопродукт», а є лише процесом підготовки нафти до процесу переробки, шляхом відбору з неї при видобутку залишкової кількості вуглеводневих газів і легких рідких фракцій. І лише після стабілізації нафти вуглеводневі гази направляються на газопереробний завод (ГПЗ), а стабільна нафту - на нафтопереробний завод (НПЗ).

ШФЛВ відноситься до суміші скраплених (зріджених) вуглеводневих газів, що також підтверджується листом ДП «Науково-дослідний інститут нафтопереробної та нафтохімічної промисловості «МАСМА» вих. № 1/10-380 від 23.10.2015.

Позивачем, виходячи зі статті 213.3.6. Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування під час реструктуризації державного і гарантованого державою боргу та його часткового списання» № 702-VIII від 17.09.2015 р., у графі 36 «Преференція» митних декларацій зазначено код пільги 130 згідно Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.12 №1011. Даний код пільги передбачає звільнення від сплати акцизного податку на підставі ст. 213.3.6.

Код пільги 130 вказано в митних деклараціях, оскільки товар, який заявлено у них до митного оформлення, а саме широка фракція легких вуглеводнів (ШФЛВ) марки Б, є підакцизним товаром (код згідно УКТЗЕД ), та його ввезено на митну територію України як сировину саме для виробництва підакцизних товарів. У зв'язку з цим в графі 47 «Нарахування платежів» митних декларацій Декларантом при розрахунку акцизного податку зазначено код способу розрахунку 06, який передбачає, що сума податку, нарахована умовно, у зв'язку із звільненням від оподаткування, передбаченим Митним кодексом України, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України при поміщенні товарів у митні режими імпорту (випуск у вільний обіг), експорту.

Стосовно ліцензії на право виробництва, відсутність якої стала причиною для Відповідача відмовити Позивачеві у митному оформленні товару, суд дійшов наступних висновків. Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року передбачено конкретні види діяльності, які підлягають ліцензуванню, зокрема, стосовно підакцизних товарів - це виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами. Діяльність з переробки ШФЛВ та іншої сировини, оскільки з неї не виробляються вищевказані підакцизні товари, ліцензуванню не підлягає. Норма Податкового кодексу України, зазначена у ст. 213.3.6. є загальною щодо питання ліцензування, проте перевагу мають спеціальні норми Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Спеціальні норми, якими регулюється питання необхідності ліцензування видів підприємницької діяльності, не встановлюють обов'язку для господарюючого суб'єкта отримувати ліцензію на право виробництва деетанпропанбутанізованого конденсату та газу вуглеводневого скрапленого марки ПБА, чи будь-яких інших підакцизних товарів, виготовлених із ШФЛВ.

Оскільки статтею 213.3.6. Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування під час реструктуризації державного і гарантованого державою боргу та його часткового списання» № 702-VIII від 17.09.2015 p., встановлюється умова подання контролюючому органу ліцензії на виробництво, а спеціальними нормами з питань ліцензування, а саме Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року, не передбачено ліцензування відповідної діяльності з переробки ШФЛВ та виробництва з неї вищевказаної продукції, вбачається неоднозначне трактування обов'язків Позивача.

У відповідності до ст. 4.1.4. та 56.21. Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акту суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідачем не надано пояснень стосовно причин незастосування принципу презумпції правомірності рішень платника податку при відмові у митному оформленні вищевказаним митних декларацій.

У відповідності до ст. 17.1.4. Податкового кодексу України платник податків має право користуватись податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 30.2. Податкового кодексу України зазначає, що підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновків, що, враховуючи спеціальні норми Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015, ст. 4.1.4. та ст. 56.21. Податкового кодексу України, операція Позивача з ввезення ШФЛВ на митну територію України для переробки за всіма умовами відповідає нормі, визначеній в ст. 213.3.6. Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування під час реструктуризації державного і гарантованого державою боргу та його часткового списання» № 702-VIII від 17.09.2015 p., а тому підлягає звільненню від оподаткування акцизним податком. Ця позиція також підтверджується тим, що множинне трактування статті 213.3.6. Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування під час реструктуризації державного і гарантованого державою боргу та його часткового списання» № 702-VIII від 17.09.2015 р. в подальшому було врегульовано законодавчо, а саме, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» № 909-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені наступні зміни:

У статті 213 Податкового кодексу України підпункт 213.3.6 викласти в такій редакції: "213.3.6. ввезення на митну територію України підакцизних товарів (продукції), що використовуються як сировина для виробництва підакцизних товарів (продукції, у тому числі сировини), за умови подальшого виготовлення з такої сировини інших підакцизних товарів (продукції, у тому числі сировини), які реалізуються на митній території України або на експорт, та пред'явлення контролюючому органу ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв або тютюнових виробів. Ця норма не поширюється на операції з ввезення пального";

У статті 217 Податкового кодексу України доповнити пунктом 217.6 такого змісту: « 217.6. Для пального, при виробництві якого в якості сировини використані інші оподатковувані підакцизні товари, сума податку до сплати зменшується на суму податку, розрахованого для такої сировини. Сума податку щодо сировини, що підлягає відніманню, обчислюється із застосуванням ставок податку на таку сировину, чинних на дату реалізації пального. У разі якщо така сума перевищує суму податку з пального, виробленого з такої сировини, різниця платнику не відшкодовується.

Отже, для підтвердження правомірності застосування пільги, передбаченої ст. 213.3.6. Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування під час реструктуризації державного і гарантованого державою боргу та його часткового списання» № 702-VIII від 17.09.2015 p., Позивачем було надано Відповідачу всі необхідні та передбачені законодавством документи.

Суд вважає, що Енергетичною митницею ДФС при здійсненні митного оформлення товару широка фракція легких вуглеводнів, який був ввезений на митну територію України Позивачем, були допущені порушення вимог діючого законодавства, а тому відмови митного органу у митному оформленні та видача карток відмов №903080000/2015/00033 від 25.09.2015, №903080000/2015/00040 від 01.10.2015, №903080000/2015/00042 від 02.10.2015, №903080000/2015/00038 від 30.09.2015, №903080000/2015/00043 від 02.10.2015, №903080000/2015/00041 від 02.10.2015, №903080000/2015/00063 від 13.10.2015, №903080000/2015/00062 від 13.10.2015, №903080000/2015/00065 від 13.10.2015 є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, винесені без наявності на те підстав, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в судовому засіданні взагалі не надано доказів правомірності своїх дій щодо відмови у митному оформленні товарів, що були ввезені на митну територію Позивачем, не доведена законність, обґрунтованість своїх дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючі рішення про відмову у митному оформленні товарів, діяв на підставі, в межах повноважень, що передбачені законодавством, з метою, з якою це повноваження надане, але діяв не у спосіб, що передбачений законами, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, упереджено, фактично без урахування прав Позивача, передбачених законодавством України.

З урахуванням викладених обставин, суд задовольняє позов.

Оскільки судом визнані неправомірними дії митниці щодо встановлення митної вартості товару, суд вважає, що сума надмірно сплачених митних платежів (акцизного податку) підлягає поверненню позивачу.

Згідно ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрон-Україна" до Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України №903080000/2015/00033 від 25.09.2015, №903080000/2015/00038 від 30.09.2015, №903080000/2015/00040 від 01.10.2015, №903080000/2015/00041 від 02.10.2015, №903080000/2015/00042 від 02.10.2015, №903080000/2015/00043 від 02.10.2015, №903080000/2015/00062 від 13.10.2015, №903080000/2015/00063 від 13.10.2015, №903080000/2015/00065 від 13.10.2015

Стягнути із Державного бюджету України на користь ТОВ «Газтрон-Україна» понесені судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 10 962,00 грн.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур