Справа № 397/622/16-а
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 397/622/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 рокуПодільський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д., ,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти ДПС при Головному управління Національної поліції в Кіровоградській області Цимбала Сергія Івановича, роти ДПС при Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській про оскарження рішення суб'єкту владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 15.06.2016 р. справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти ДПС при Головному управління Національної поліції в Кіровоградській області Цимбала Сергія Івановича, роти ДПС при Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській області про оскарження рішення суб'єкту владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності направлено до Подільського районного суду м. Києва за територіальною підсудністю.

В позовній заяві позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №191175 від 12.04.2016 року у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, а провадження закрити. Свої вимоги мотивує тим, що 12.04.2016 року поліцейським роти дорожньо-патрульної служби при Головному управлінні Національної поліції в Кіровоградській області Цимбалом С.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №191175, якою позивача визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. Суть порушення, згідно постанови, полягає у тому, що 12.04.2016 р. о 12 год. по вул. Крупській у смт.Олександрівка позивач керував не зареєстрованим в установленому порядку транспортним засобом (мопедом «Вайпер»). Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у постанові вказано, що позивачем порушено п.п.«в», п.2.9 та 30.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Позивач вважає, що, хоча він керував мопедом на дорозі місцевого значення, що підтверджується самою постановою, на нього складено адміністративні матеріали за керування не зареєстрованим у встановленому порядку транспортним засобом, що суперечить вимогам Закону України «Про дорожній рух», який встановлює обов'язок керувати зареєстрованим в установленому порядку в органах Державтоінспекції мопедом лише на дорогах державного значення. Таким чином, в межах населеного пункту, де майже всі вулиці є вулицями місцевого значення, у тому числі вулиця Крупська, він мав право керувати не зареєстрованим в установленому порядку мопедом. З цього можна зробити висновок, що він не керував мопедом з порушенням ПДР. Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.6 ст. 121 КУпАІІ. Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Відповідно до п.4 розділу 1 та п.2 розділу 3 Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення за ч.6 ст. 121 КУпАП виноситься поліцейським на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення. У п.п. 4,5,8,10 розділу 4 Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП. Під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський має з'ясувати питання: своєчасного та належного повідомлення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці). Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст. 268 КУпАП).П оліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Позивач стверджує, що в порушення вищевзазначених норм, йому права не роз'яснювали, на місці скоєння адміністративного правопорушення було складено лише протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, працівники поліції реєстраційні документи на мопед не перевіряли та постанову не виносили, його пояснення стосовно реєстрації транспортного засобу не запитували, що підтверджується показами свідків, які перебували на місці зупинки: ОСОБА_3, ОСОБА_4, та відео, зробленому позивачем. Позивач, вважає, що жодних доказів скоєння ним адміністративного правопорушення у поліцейського не було, а ті докази, що підтверджували його невинуватість працівник поліції не прийняв та до матеріалів справи не долучив (не опитав вищевказаних свідків). Порушення Правил дорожнього руху позивач не допускав. Докази зазначеного правопорушення у працівників поліції відсутні. Крім того, всупереч вимог п.8 розділу 13 Інструкції, записи в постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №191175 від 12.04.2016 зроблені не розбірливим почерком, а прізвище, ім'я, по батькові особи (позивача), місце мого проживання, місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського не друкованими літерами. Таким чином, міг допустити помилки, щодо зазначення прізвища та ініціалів поліцейського який склав відносно позивача матеріали адміністративної справи. Позивач стверджує, що постанову по справі про адміністративне правопорушення ПС2 №191175 від 12.04.2016 р. отримав лише 23.04.2016 р. та не знав про її існування до дати отримання, а тому вважає, що про попустив вказаний 10 денний термін з поважних причин.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі з наведених в ньому підстав. По суті заявлених позовних вимог суду пояснив, вважає скалдену відносно нього постанову про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права, оскільки поліцейський не мав права її складати, послався на ст. 34 ЗУ "Про дорожній рух". Наполягає, що по вул.Крупській в смт.Олександрівка, що у Кировоградській області, він мав право керувати мопедом, який не зареєстрованим в органах МРЕВ (або відповідних підрозділах поліції). Додав, що вказаний мопед у нього з 2008 р., зберігався в гаражі, а 12.04.2016 р. він керував цим мопедом, його мати ОСОБА_4 була пасажиром та він був зупинений патрульним.

В судове засідання відповідач - поліцейський роти ДПС при ГУ НП в Кіровоградській області Цимбал С.І. не з'явився, надіслав поштою до суду свої заперечення, в яких просив задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити, а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 191175 від 12.04.2016 залишити без змін. Мотивував свою позицію тим, що межі компетенції працівників підрозділів ДПС, як складової частини МВС України, визначені законодавчими та нормативно - правовими актами, зокрема: Закону України "Про Національну поліцію", статтями 52 та 52-1 Закону України "Про дорожній рух"; статтею 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" (введений в дію постановою Верховної Ради України від 18 лютого 1992 року N 2136-ХІІ); Кодексом України про Адміністративні правопорушення (далі - КУпАП); Переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ УМВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом УМВС України від 01.03.2010 № 33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 за № 262/17557 (далі - Перелік). Вважає, що не порушував права позивача. У своїй заяві позивач вимагає визнати незаконною постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №191175, яку відповідач виніс 12.04.2016 р. відносно нього, однак не надає жодних підтверджень (доказів) протиправності та незаконності дій відповідача під час оформлення матеріалів адміністративної справи відносно нього та їх розгляду. З приводу обставин скоєного позивачем 12.04.2016 р. порушення вимог пунктів 2.9в, 30.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, пояснив, що 12.04.2016 р. відповідач, поліцейський роти ДПС при ГУНП в області Цимбал С.І. здійснював нагляд за дорожнім рухом де, о 12 год.35хв. ним було зупинено мопед «Вайпер», б/н, під керуванням ОСОБА_1 В подальшому під час спілкування з позивачем було з'ясовано, що ОСОБА_1 керує ТЗ з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) та на вимогу надати для перевірки реєстраційні документи і посвідчення водія виявлено, що такі документи відсутні. Тобто позивач порушив вимоги п.2.5, 2.1а, 2.9в, 30.1 ПДР України. В подальшому на правопорушника були складені адміністративні матеріали за ч.І ст.130 (протокол АП2 №267546), ч.6 ст.121 (протокол АП2 №267548, постанова ПС №191175, накладено стягнення 170грн), ч.1 ст.126 КУпАП. Як доказ направив копії протоколів та постанов. Відповідач, враховуючи усі вищевикладені ним обставини справи, вважає що в діях ОСОБА_1 був наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП. Від отримання копії постанови ПС2 №191175 правопорушник відмовився, про що свідчить його власне пояснення в протоколі, а тому поштовим відділенням йому було направлено таку копію за адресою проживання. Вважає, що винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною (законною), а її зміст не суперечить нормам законодавства. Вважає, твердження позивача, які надаються у позові нічим не обгрунтовані, не підтверджуються жодним доказом. Усі ствердження позивача вважаю такими, що не відповідають дійсності, оскільки дії позивача спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Відповідач просив провести розгляд справи за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, без участі поліцейського роти ДПС при ГУНП в Кіровоградській області Цимбала С.І., в зв'язку із зайнятістю останнього в службових справах.

Представник відповідача- роти ДПС при Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомляли, заява про розгляд справи за їх відсутності не надходила.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до таких висновків.

Згідно п. 3 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Статтею 9 цього Кодексу, зокрема визначено, що суд при вирішенні справи керується і принципом законності. Частиною 4 цієї статті, зокрема відзначається принцип ієрархічності нормативно-правових актів. Так, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародного договору чи іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу правову силу.

Відповідно до вимог ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено перелік обставин, які підлягають перевірці з боку суду у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покаладється на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення Серія ПС2 № 191175 від 12.04.2016 р., складеною поліцейський роти ДПС при ГУНП в області Цимбал С.І., про те, що 12.04.2016 р. о 12 год.35хв. по вул. Крупської, 8в смт. Олександрівка, Кіровоградської області, було зупинено мопед Вайпер, б/н, під керуванням ОСОБА_1 в подальшому було виявлено, що останній керує транспортним засобом, не зареєстрованим у встановленому порядку, чим порушив п.п. 2.9 в, 30.1 ПДР України. Як наслідок застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Не погоджуючись зі вказаною постановою, позивач оскаржив її, звернувшись 27.04.2016 р. до Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КпАП України, склад адміністративного правопорушення, передбаченого даною правовою нормою, утворює керування водіями транспортними засобам, не зареєстрованими або не перереєстрованими в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, а також без талона про проходження державного технічного огляду чи з талоном, що не належить цьому засобу або не відповідає вимогам стандарту.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, встановлено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об'ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно талону, виданого 23.06.2008 року, власником транспортного засобу «Вайпер», рама № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1, колір червоний, з об'ємом двигуна 49,9 см3, є ОСОБА_4.

Абзацем 2 пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 р. № 1388, передбачено, що експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних

знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Абзац другий пункту 7 із змінами, внесеними

згідно з Постановою КМ N 904 ( 904-2015-п ) від 09.11.2015 .

Пунктом 8 вказаних вище Правил встановлено, що перша державна реєстрація мопедів, придбаних до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371 ( 1371-2009-п ) "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", може проводитися без подання документів, що підтверджують правомірність їх придбання, за встановленою цим Порядком процедурою. Пункт 8 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 436 ( 436-2011-п ) від 20.04.2011 .

Постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20.05.2009 р. затверджено нову редакцію Положення про порядок надання посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що мопеди підлягатимуть обов'язковій державній реєстрації як транспортні засоби з 1 січня 2010 року, а транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення поділяються на категорії, в т.ч. А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

На підставі ст.34 ч.4 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 1.1. ПДР України закріплено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Таким чином, з 01.01.2010 р. в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та отримання посвідчення водія на їх керування. А відтак, мопед об'ємом двигуна 49,9 см3, яким керував позивач 12.04.2016 р. та власником якого є ОСОБА_4, підлягав реєстрації у відповідних в органах внутрішніх справ.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що мопед, яким він керував 12.04.2016 р., не підлягав держаній реєстрації в органах МВС в зв'язку з тим, що на підставі ч.3 ст.34 Закону України «Про дорожній рух», державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі мопеди, що використовуються саме на автомобільних дорогах державного значення, до яких не відносяться дороги у в смт.Олександрівка Кіровоградської області, оскільки порядок обов'язкової реєстрації даною правовою нормою встановлений для всіх транспортних засобів, в т.ч. і для автомобілів, реєстрація яких не пов'язана з видом автомобільної дороги, на якій пересувається автомобіль. Твердження позивача про правомірність своїх дій обумовлені помилковим тлумаченням закону.

Суд погоджується із запереченнями відповідача щодо його правомірних дій, прийнятих при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, та вважає, що при вчиненні відповідачем заходів, він діяв у межах своїх повноважень, міри прийняті стосовно правопорушника є обґрунтованими, добросовісними, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення, своєчасно, без порушення Конституції України та інших нормативно-правових актів.

Згідно ч. 1, 3 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. А тому, суд не бере до уваги надані позивачем письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, оскільки вони одержані з порушенням вимог закону щодо належності та допустимості доказів.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також те, що позивач ОСОБА_1 12.04.2016 р. керував не зареєстрованим у встановленому законом порядку транспортним засобом - мопедом, то суд приходить до висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.6 КУпАП, а саме: керування водіями транспортними засобами, не зареєстрованими в установленому порядку.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що дії відповідача складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.121 ч.6 КУпАП та винесення постанови про притягнення позивача до адмніністративної відповідальності за ст.121 ч.6 КУпАП відповідають закону, порушень вимог діючого законодавства в діях відповідача не має.

Таким чином, позовні вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 191175 від 12.04.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.6 КУпАП є безпідставними та не заснованими на законі, необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Позивач звільнений від сплату судового збору, судові витрати у сторони відповідача відсутні, а тому підстав для компенсації за рахунок державного бюджету, згідно ст.94 ч.5 КАС України, не має.

На підставі викладеного, ст.19 Конституції України, ст.34 Закону України «Про дорожній рух», п.1.1, 1.10, 2.9, 30.1 Правил дорожнього руху України, Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 р. № 1388, Положення про порядок надання посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20.05.2009 р., керуючись ст.ст.6, 8, 11, 18 ч.1 п.2, 19 ч.2, 71, 86, 159-163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти ДПС при Головному управління Національної поліції в Кіровоградській області Цимбала Сергія Івановича, роти ДПС при Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 191175 від 12.04.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному тексті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова