Справа № 203/3174/16-а
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3174/16-а
Провадження № 2-а/0203/96/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року

Кіровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

розглянувши у скороченому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Центрального об'єднаного УПФ України в м. Дніпропетровську посилаючись на те, що з 26 вересня 1992 року вона перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення», з 29 вересня 2000 року їй було призначено пенсію у зв'язку із втратою годувальника, яка у відповідності до норм ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», складає 60% суми місячної заробітної плати померлого годувальника. 08 червня 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із втратою годувальника на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області № 18-195вих.16 від 07 червня 2016 року, проте, листом від 09 червня 2016 року їй було відмовлено тому позивач просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» починаючи з 01 січня 2016 року у розмірі 60% суми місячної заробітної плати померлого годувальника, вказаної в довідці прокуратури Дніпропетровської області № 18-195вих.16 від 07.06.2016 року без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити позивачу всі належні до сплати суми.

Ухвалою суду від 08 липня 2016 року у даній справі відкрито скорочене провадження.

В письмових запереченнях відповідач позов не визнав у повному обсязі посилаючись на те, що дії відповідача повною мірою відповідають вимогам діючого законодавства, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до положень ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 26 вересня 1992 року перебувала на обліку в УПФУ у Кіровському районі м. Дніпропетровська та одержувала пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 29 вересня 2000 року і по теперішній час перебуває на обліку в УПФУ як отримувач пенсії у зв'язку із втратою годувальника на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Також встановлено, що з 24 липня 2012 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 23 липня 2013 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії у зв'язку із зміною умов оплати праці працівників прокуратури, передбачених постановою КМУ від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» по наданій довідці прокуратури Дніпропетровської області від 23 липня 2013 року № 18ф-290 і розмір пенсії позивача у відповідності з ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 (в редакції чинній на момент призначення та перерахунку пенсії) складає 60% суми місячної заробітної плати померлого годувальника (а.с. 11).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська реорганізоване в Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську.

08 червня 2016 року позивачка звернулась до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську із заявою про перерахунок пенсії згідно довідки Прокуратури Дніпропетровської області № 18-195вих.16 від 07 червня 2016 року в розмірі 60% суми місячної заробітної плати померлого годувальника відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», але листом №3274/04/19 від 09 червня 2016 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії з посиланням на п. 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 - VIII, яким з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 11 ).

Згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області № 18-195 вих.16 від 07 червня 2016 року встановлено, що ОСОБА_2 працював у прокуратурі Дніпропетровської області на посаді першого заступника прокурора Придніпровської транспортної прокуратури, заробітна плата з 01 грудня 2015 року згідно з постанови КМУ від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та постанови КМУ від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури та заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів», складає 33 228,76 грн. (а.с. 10).

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05 листопада 1991 року (в редакції, яка діяла станом на 29 вересня 2000 року - дата призначення пенсії позивачу), членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

Частиною 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05 листопада 1991 року (в редакції, яка діяла станом на 29 вересня 2000 року), встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05 листопада 1991 р. (в редакції, яка діяла станом на 29 вересня 2000 року), призначені працівнику прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились зміни. Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-УІ від 08.07.2011 р. та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 р., до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Між тим, норми ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у зв'язку із втратою годувальника у розмірі 60% заробітку померлого годувальника, змін не притерпіли.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст. 50-1 Закону №1789, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону №3668-УІ змін не зазнали.

Таким чином, внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури та членам їх сімей, які були на їх утриманні на момент смерті, має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Судом встановлено, що пенсія по втраті годувальника була призначена позивачці з 29 вересня 2000 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-УІ від 08.07.2011 р. та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 р.

Останнє підвищення заробітної плати працівників прокуратури відбулося згідно з постановою КМУ №1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», а відтак з прийняттям вказаної постанови КМУ у позивачки виникло право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Таким чином, при перерахунку позивачці пенсії підлягає застосуванню положення ст. 50-1 в редакції Закону України «Про прокуратуру», чинній на час призначення пенсії. Встановлені ЗУ "Про прокуратуру», в редакції від 12 липня 2001 року, положення щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи, поширення їх на пенсіонерів із числа працівників прокуратури, незалежно від часу виходу їх на пенсію, застосовуються і до членів сімей прокурорсько - слідчих працівників, що врегульовано нормами ч. 14 ст. 50-1 вказаного Закону в редакції, чинній на час призначення пенсії.

Згідно положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, із змінами внесеними Законом України № 76-ІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів» від 28 грудня 2014 року № 76-ІІІ встановлено, що пенсії за вислугу років та по втраті годувальника відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами на умовах та порядку визначених Кабінетом Міністрів України (стаття 86). Будь-які зміни до статті 86 вказаного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII щодо відсутності (скасування) права працівників прокуратури та членів їх сімей на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення, перерахування та виплату пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесені.

Отже, приписи Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, а відтак не врегульовують дані правовідносини щодо наявного у позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії, у зв'язку із підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Пунктом 5 розділу III прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Таким чином з 01 червня 2015 року призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про прокуратуру» не здійснюється, оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яких поширюється дія цих законів, скасовані

З огляду на зазначене, посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни від 02.03.2015 року № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», як на підставу відмови у перерахунку пенсії є протиправним, оскільки відповідач застосував нові положення Закону до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, зміни внесені до вказаної стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Відмова відповідача у перерахунку раніше призначеної пенсії саме за вище вказаних підстав є неправомірною враховуючи і вимоги частини 1 статті 58 Конституції України, згідно якої передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність та є ознакою того, що у такий спосіб відповідач, як суб'єкт владних повноважень діяв протиправно, в супереч вимог частини 2 статті 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Окрім того, статтею 22 Конституцій України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, статтею 64 Конституцій України також передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, статтями 22 та 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантують право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України «Про прокуратуру», які є такими, що не підлягають звуженню та обмеженню.

Згідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Частиною 2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що зміна розміру пенсії у зв'язку з втратою годувальника або припинення її виплати членам сім'ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що перерахунок пенсії позивачці повинен бути здійснений з 01 січня 2016 року, оскільки право на перерахунок призначеної пенсії виник у неї з 01 грудня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем у цій справі у відповідності зі своїм обов'язком доказування, встановленим ст.71 КАС України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, а подані - були спростовані матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні обставинами.

Таким чином дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в розмірі 60% суми заробітної плати померлого годувальника, є незаконними, тому з метою поновлення порушених прав позивача по суду вбачаються підстави для зобов'язання Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 60% суми заробітної плати померлого годувальника, вказаної в довідці прокуратури Дніпропетровської області від 07 червня 2016 року № 18-196 вих. 16, без обмеження її максимального розміру, при цьому, враховуючи, що право на перерахунок призначеної пенсії виник у позивача з 01 грудня 2015 року, вважає за доцільне зобов'язати Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01 січня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у зв'язку із втратою годувальника у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60% від суми заробітної плати померлого годувальника, відповідно до довідки №18-195 вих. 16 від 07 червня 2016 року без обмеження максимального розміру пенсі, починаючи з 01 січня 2016 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Стягнути з Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська заінтересованими особами, а так само прокурором, апеляційної скарги з одночасним надсиланням її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем вручення її копії.

Суддя О.В. Колесніченко