Справа № 826/22963/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 липня 2016 року № 826/22963/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шиян Олександра Вікторовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 1, Управління), державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шиян Олександра Вікторовича (далі - відповідач 2), в якому просить:

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві індексний номер: 11336464 від 03.03.2014 13:50:02 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія та номер: НОМЕР_2, виданий 22.09.1998 Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна, на 1/2 частину квартири, об'єкт житлової нерухомості (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 35,4 кв.м, житловою площею 16,2 кв.м (номер запису про право власності НОМЕР_3);

зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія та номер: НОМЕР_2, виданий 22.09.1998 Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна, на 1/2 частину квартири, об'єкт житлової нерухомості (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 35,4 кв.м, житловою площею 16,2 кв.м (номер запису про право власності НОМЕР_3).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно відмовив їй в скасуванні рішення про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, оскільки ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 07.02.2014, на підставі якої проводилась державна реєстрація, скасована ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.05.2014. з огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач, в порушення норм чинного законодавства, порушує її право на скасування реєстрації права власності на 1/2 частину квартири.

Позивач і представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили позов задовольнити.

Представник відповідачів 1 та 2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

З урахуванням положень частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Івашовою Ольгою Василівною 26.02.2014 проведено реєстрацію права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 11336464 від 03.03.2014 13:50:02 ) на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 07.02.2014, що набрала законної сили, по справі № 759/16488/13-ц про визнання мирової угоди.

Проте ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.05.2014 скасовано ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07.02.2014 року, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв'язку із скасуванням судом апеляційної інстанції ухвали про визнання мирової угоди та визнання права власності на 1/2 частини квартири за ОСОБА_1, позивач вважає, що дані у Державному реєстрі прав на нерухоме майно повинні бути приведені у попередній стан, так як ОСОБА_1 втратила законні підстави вважатися власником зазначеного майна.

На підставі зазначеного позивач звернувся до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про скасування державної реєстрації прав, проте отримав рішення про відмову у скасуванні від 27.08.2015 № 23955710.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Спеціальним законом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України від 01.07.2004 №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 3 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка є обов'язковою. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з частиною 5 статті 3 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 4 Закону №1952-IV передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

До повноважень органу державної реєстрації прав належить, зокрема: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України (пункти 1, 2 ч. 1 ст. 8 Закону №1952-IV).

Відповідно до пунктів 8, 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (далі - Порядок №868 в редакції, чинній на час спірних правовідносин) для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.

Згідно пункту 36 Порядку №868, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Частиною 1 статті 15 Закону №1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 1 статті 19 цього Закону визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.02.2014 по справі № 759/16488/13-ц визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. про поділ майна подружжя.

На підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 07.02. 2014, що набрала законної сили, по вказаній справі, державним реєстратором прав на нерухоме майно 03.03.2014 проведено державну реєстрацію права власності на 1/2 частини квартири за ОСОБА_1

Проте, 28.05.2014 ухвалою Апеляційного суду м. Києва скасовано ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07.02.2014 по справі № 759/16488/13-ц, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 319 ЦПК України, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що рішення суду про визнання мирової угоди між позивачем та ОСОБА_2. про поділ майна подружжя, на підставі якого державним реєстратором 03.03.2014 проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1, індексний номер рішення 11336464, скасоване рішенням апеляційної інстанції, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування такої державної реєстрації, відтак, позовні вимоги в частині скасування рішення підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно із положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації, в тому числі і вчинення реєстраційних записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є виключним правом державного реєстратора.

Згідно зі статтею 26 Закону №1952-IV, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до змісту пункту 41 Порядку № 1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

З огляду на викладене, позовна вимога щодо зобов'язання Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_1 не може бути задоволена, оскільки рішення суду, яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав є самостійною підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру про скасування спірного рішення та достатнім способом захисту порушених прав позивача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню.

З огляду на висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві індексний номер: 11336464 від 03.03.2014 13:50:02 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія та номер: НОМЕР_2, виданий 22.09.1998 Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна, на 1/2 частину квартири, об'єкт житлової нерухомості (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 35,4 кв.м, житловою площею 16,2 кв.м (номер запису про право власності НОМЕР_3).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ід.номер НОМЕР_1) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім гривень) 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко