Справа № 826/22969/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві, начальника Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві - Демченко Людмили Дмитрівни, виконуючого обов'язки начальника Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві - Зеніна Дмитра Олександровича про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві, начальника Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві - Демченко Л.Д., виконуючого обов'язки начальника Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві - Зеніна Д.О. про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року позов було задоволено частково. Стягнуто з Головного управління ДФС у місті Києві на користь ОСОБА_2 середній заробіток за період з 27.11.2014 року по 25.09.2015 року в сумі 64 371, 9 грн. Зобов'язано Головне управління ДФС у місті Києві перевести ОСОБА_5 з посади начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів Головного управління Міндоходів у місті Києві на рівнозначну посаду в Головне управління ДФС у місті Києві. Зобов'язано Головне управління ДФС у місті Києві протягом місяця з дня набрання даної постанови законної сили подати звіт про виконання судового рішення. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу.

Київський апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 23 лютого 2016 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року - без змін.

23.03.2016 року представником ГУ ДФС у місті Києві було подано заяву про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2015 року у справі № 826/22969/15.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю ухвалою від 28.04.2016 року відмовив у задоволенні даної заяви.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року та постановити нову, та зобов'язати повторно розглянути заяву. На думку апелянта, зазначену ухвалу суду прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому, підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

За роз'ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Крім того, слід зазначити, що незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям.

Зробити попередній висновок про незрозумілість судового рішення і поставити про це питання перед судом можуть суб'єкти, яким частина перша зазначеної статті надала право звернутися за роз'ясненням судового рішення.

Вказана стаття не визначає критеріїв, якими можна об'єктивно установити доцільність роз'яснення судового рішення. Тому така доцільність приймається за судовим розсудом, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

Виходячи із системного аналізу положень статті 170 КАС України, роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, механізм, визначений статтею 170 КАСУ, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Вищими адміністративним судом України, зокрема, в ухвалі від 19.03.2014 року у справі № К/800/11931/13

При цьому, як зазначено вище, у своїй заяві представник Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві посилається на ту обставину, що останньому з мотивувальної частини рішення суду не зрозуміло яким чином суд розрахував відповідні суми середнього заробітку, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_2

Крім того, заявник не розуміє з мотивувальної частини постанови, які саме докази були прийняті до уваги судом при прийнятті рішення про задоволення позову частково, а також звертав увагу колегії суддів на те, що судом першої інстанції були досліджені не всі обставини справи.

Тобто, представник заявника, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконною та не розуміючи її мотивувальної частини, звертається з заявою про її роз'яснення.

Однак, колегія суддів підкреслює, що роз'ясненню підлягає виключно резолютивна частина рішення, так як роз'яснення будь-яких частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають загальнообов'язкового характеру.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до однозначного висновку, що заява представника Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про роз'яснення судового рішення - постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року - задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції є чітким, ясним і додаткового роз'яснення не потребує. Обставини, на які посилається заявник не є підставами для роз'яснення судового рішення.

При цьому, незгода заявника з постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року не може бути підставою для роз'яснення судового рішення.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 03.08.2016 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.