Справа № 813/2977/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року № 813/2977/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Богаченка В.С.,

прокурора - Бойко Н.І., згідно посвідчення,

представника позивача - ОСОБА_1, згідно довіреності,

представника відповідача - ОСОБА_2, згідно довіреності,

представника третьої особи - ОСОБА_3, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спектргаз» до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області, на стороні якої вступив у справу в інтересах держави прокурор Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

12 червня 2015 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Спектргаз» (надалі - ТОВ «Спектргаз») до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.01.2015 року №/530.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 року у справі № 813/2977/15, яка залишена в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2016 року, задоволено адміністративний позов ТОВ «Спектргаз», визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 19.01.2015 року № /530.

Вищий адміністративний суд України 19.04.2016 року ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2016 року та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 року у справі № 813/2977/15 скасував, справу направив на новий розгляд.

При цьому, Вищий адміністративний суд України вказав, що суди першої та апеляційної інстанції не зясували та не надали оцінки правомірності договору купівлі продажу газопроводу, використання газопроводу в господарській діяльності ТОВ «Спектргаз» та законності переходу права власності на газопровід до ТОВ «Спектргаз», оскільки на момент продажу такий не було повернуто ПАТ «Іскра» з оренди від публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (надалі ПАТ «Львівгаз»). Також, зазначив, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги доводів третьої особи ПАТ «Львівгаз» про наявність кримінальних проваджень за наслідками господарської операції, купівлі продажу газопроводу між ПАТ «Іскра» та ТОВ «Спектргаз», вироки по яких необхідно дослідити у даній справі, оскільки такі є обовязковими для адміністративного суду.

Свої доводи ТОВ «Спектргаз» в адміністративному позові та у додаткових поясненнях обґрунтовує тим, що оспорюване ним податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом із порушенням норм матеріального права та суперечить чинному законодавству України. Позивач стверджує, що операція по придбанню газопроводу носила реальний характер та базувалася на нормах чинного законодавства України, що підтверджується належними та допустимими доказами: укладеним договором, який є повністю правомірним, актом прийому-передачі предмету купівлі-продажу, розхідною накладною, податковою накладною, фактом оплати за придбаний товар.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву обґрунтовує законність оспорюваного податкового повідомлення-рішення тим, що між ПАТ «Іскра» і ТОВ «Спектргаз» укладено договір купівлі-продажу газопроводу, відповідно до якого право власності на майно переходить з моменту передачі майна та підписання акту приймання-передачі. Однак, такий акт був складений особами, які не є працівниками сторін договору, отже передача майна за цим договором не відбулася, позивач не отримав ліцензії з розподілу природного газу, а тому відчуження газопроводу, який є складовою єдиної газотранспортної системи України, на користь позивача є неможливим. Податкова накладна містить недоліки щодо виду договору та його дати. Також, представник відповідача зазначає, що газопровід, на час укладення договору купівлі продажу між ПАТ «Іскра» і ТОВ «Спектргаз», не був повернутий з оренди від ПАТ «Львівгаз», а тому й не міг бути фактично відчужений за спірним правочином позивачу в даній адміністративній справі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача надала письмові пояснення на адміністративний позов, в яких відзначає підставність винесення податкового повідомлення рішення та заперечує реальність господарської операції за договором купівлі продажу газопроводу 20.08.2014 року. Свої доводи мотивує тим, що даний правочин є неукладеним, оскільки до складу газопроводу, який є предметом договору купівлі-продажу, входять обєкти нерухомого майна, а тому даний договір підлягає нотаріальному посвідченню, а право власності на нерухоме майно - державній реєстрації. Окрім цього, звертає увагу на те, що газопровід не був повернутий з оренди ПАТ «Іскра», а тому останнє не могло передати його іншим особам. Позивач обґрунтовує своє право на податковий кредит документами, які є недостовірними, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявні кілька редакцій договору купівлі продажу газопроводу, акта приймання передачі газопроводу. У звязку з чим, зазначає про наявність кримінального провадження по факту підроблення документів договору купівлі продажу газопроводу і ата приймання передачі газопроводу.

Прокурор підтримала доводи представників відповідача та третьої особи з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву.

В судових засіданнях, в тому числі і 01.08.2016 року представник позивача просила скасувати податкове повідомлення рішення з мотивів, викладених у адміністративному позові та додаткових поясненнях до такого. Прокурор, представники відповідача та третьої особи заперечили доводи позовної заяви та просили залишити в силі податкове повідомлення рішення з мотивів, викладених у запереченнях та додаткових поясненнях на позовну заяву.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектргаз» як юридичну особу було зареєстровано 16.06.2014 року, . На податковий облік позивача взято 17.06.2014 року. У періоді, який перевірявся, ТОВ «Спектргаз» було зареєстровано як платник податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ №200181727.

20.08.2014 року ТОВ «Спектргаз» було придбано у ПАТ «Іскра» на підставі договору купівлі продажу та акту приймання передачі від 01.09.2014 року газопровід та 4 катодні станції за ціною 23760000 грн., у т.ч. ПДВ 3960000 грн.

Згідно п. 198.2 ПК України за першою подією (дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною) ТОВ «Спектргаз» на підставі податкової накладної, виписаної ПАТ «Іскра», включено суму ПДВ 3960000,00 грн. до складу податкового кредиту жовтня 2014 року.

ПАТ «Іскра» по факту продажу газопроводу було задекларовано та сплачено до бюджету суму ПДВ 3960000,00 грн., що підтверджується відповідачем. Крім того, ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області підтверджено факт реєстрації ПАТ «Іскра» податкової накладної від 01.09.2014 року № 350 на суму ПДВ 3960000,00 грн.

У період із 11.12.2014 року по 19.12.2014 року ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Спектргаз» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні р.19 (відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду) за вересень 2014 року та р.24 (залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.22-23) декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт №3785/13-03-22-01-13/39258250 від 26.12.2014 року, у якому зафіксовано порушення податкового законодавства, допущене ТОВ «Спектргаз» у своїй діяльності, а саме: п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено р.17 податковий кредит з податку на додану вартість по взаєморозрахунках із ПАТ «Іскра» всього на суму 3960000 грн., що призвело до завищення р.19 за вересень 2014 року на суму 3960000 грн. та завищення значення р.24 за жовтень 2014 року на суму 3960000 грн.

На підставі акта №3785/13-03-22-01-13/39258250 від 26.12.2014 року, відповідачем було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №/530 від 19.01.2015 року, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3 60000 грн. за жовтень 2014 року.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, позивачем оскаржено його в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Львівській області та до Державної фіскальної служби України. Скарги були розглянуті та залишені без задоволення рішенням №1750/10/13-01-10-0705 від 27.03.2015 року та рішенням №11499/6/99.99.10-01-01-25 від 03.06.2015 року.

Дана обставина послугувала підставою для звернення ТОВ «Спектргаз» до суду з вимогою скасувати податкове повідомлення-рішення №/530 від 19.01.2015 року.

При прийнятті постанови у даній справі суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення платником податку сум ПДВ до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається, зокрема (у відношенню до спірних операцій), дата тієї події, що відбулася раніше - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 Податкового кодексу України) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 Податкового кодексу України, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтвердженні податковими накладними (або підтвердженні податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України, або якщо придбані товари/послуги призначаються для використання в операціях, що не є обєктом оподаткування або звільняються від оподаткування.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що у платника податку виникає право на включення суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту за умови наявності належним чином оформлених податкових накладних та реального здійснення господарських операцій, підтвердження їх відповідними первинними документами, та факту придбання товарів з метою їх використання в господарській діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи і було зазначено вище, 20.08.2014 року ТОВ «Спектргаз» і ПАТ «Іскра» укладено договір купівлі-продажу №060914/0703 від 20.08.2014 року, згідно якого позивач отримав у власність газопровід високого тиску ПАТ «Іскра» - ГРС «Винники», Ру=6 кГс/см, діаметром =500мм, довжиною 8 868,5 м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Вулецька, 14, станцію катодного захисту в с. Бережани Пустомитівського району, станцію катодного захисту в м. Винники, вул. Стрілецька; станцію катодного захисту в м. Винники; станцію катодного захисту на хуторі Горішний.

Ціна купівлі-продажу такого обєкта була визначена сторонами в п. 1.8 договору №060914/0703 від 20.08.2014 року в розмірі 23760000 грн., у т.ч. ПДВ 3960000 грн.

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 договору №060914/0703 від 20.08.2014 року, право власності на предмет договору купівлі-продажу переходить до ТОВ «Спектргаз» після отримання майна та підписання акту приймання-передачі.

Відтак, договір купівлі продажу є належним доказом досягнення учасниками договору домовленостей щодо здійснення, у відповідності до погоджених умов певних господарських операцій, спрямованих на задоволення їх інтересів та на реалізацію господарської компетенції таких юридичних осіб.

Факт реального вчинення платником податків даної господарської операції, як дійсного придбання ним майна, підтверджується актом приймання-передачі майна за договором купівлі-продажу від 20.08.2014 року, який складений 01.09.2014 року. Так, згідно акта було передано газопровід високого тиску ПАТ «Іскра» - ГРС «Винники» та 4 катодні станції від продавця (ПАТ «Іскра») до покупця (ТзОВ «Спектргаз»). Зазначений акт зі сторони продавця підписаний директором БО ВП «Скляний завод», іншими особами (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7Б.), а також містить підпис генерального директора ПАТ «Іскра» (ОСОБА_8А.) та відтиск печатки останнього, а зі сторони покупця - директором ТзОВ «Спектргаз» ОСОБА_9, іншими особами (ОСОБА_10, ОСОБА_11.) та містить відтиск печатки покупця. Дані особи, які брали участь у прийманні предмета договору купівлі-продажу, були належним чином уповноважені ТзОВ «Спектргаз» на такі дії за договором доручення №2 від 20.08.2014 року, довіреностями від 20.08.2014 року.

Факт реальності господарської операції підтверджується також розхідною накладною №3 від 01.09.2014 року, яка підписана працівниками ПАТ «Іскра» (керівник, бухгалтер) та ТзОВ «Спектргаз» (директор), з якої вбачається передача від продавця до покупця газопроводу високого тиску ПАТ «Іскра» - ГРС «Винники» та 4 катодних станцій за ціною 23760000 грн., у т.ч. ПДВ 396000 грн.

Крім цього, факт здійснення господарської операції підтверджується платіжними дорученнями, згідно яких здійснена оплата за вказаним вище договором та копією податкової накладної №350 від 01.09.2014 року, яка була виписана позивачеві ПАТ «Іскра» на загальну суму 23760000 грн., в т.ч. ПДВ в розмірі 3960000 грн., за операцією з відчуження газопроводу високого тиску ПАТ «Іскра» - ГРС «Винники» та 4 катодних станцій за договором купівлі-продажу №060914/0703 від 20.08.2014 року.

Отже, у позивача, як платника податку на додану вартість, виникло право на включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту, оскільки в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази факту придбання товару та реальність здійснення господарської операції підтверджена первинними документами.

З огляду на те, що представник відповідача заперечив правову належність податкової накладної № 350, судом при вирішенні даної справи досліджено копію даної накладної, яка була виписана позивачеві ПАТ «Іскра» на загальну суму 23760000 грн., в т.ч. ПДВ в розмірі 3960000 грн., за операцією з відчуження газопроводу високого тиску ПАТ «Іскра» - ГРС «Винники» та 4 катодних станцій за договором купівлі-продажу №060914/0703 від 20.08.2014 року.

У відповідності до п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобовязаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Доказом реальності здійснення господарської операції з придбанням позивачем газопроводу високого тиску за договором купівлі продажу від 20.08.14 року є довідка № 37/13-50-22-04-11/00214244 від 25.02.2015р., яка складена ДПІ в Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області за наслідками зустрічної звірки ПАТ «Іскра» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «Спектргаз», їх реальності та повноти відображення в обліку за вересень-жовтень 2014 року.

Зокрема, даною звіркою було проаналізовано документи, які підтверджують господарську операцію між ПАТ «Іскра» та ТОВ «Спектргаз»: договір купівлі-продажу газопроводу високого тиску від 20.08.2014 року № 060914/0703, виписану ПАТ «Іскра» для ТзОВ «Спектргаз» податкову накладну, розрахунки за поставлений товар.

Суд зазначає, що за результатами зустрічної звірки ДПІ в Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області підтверджено реальність здійснення господарської операції за договором купівлі продажу газопроводу, її вид, обсяг, якість та розрахунки (розділ 4 «Висновки») та встановлено відсутність розбіжностей між податковими зобовязаннями ПАТ «Іскра» та податковим кредитом ТОВ «Спектргаз».

Отже, відповідачем безпідставно було зазначено про порушення податкового законодавства, оскільки задекларована сума Позивачем за наслідками спірної господарської операції повністю відповідає тій сумі, яка вказувалась контрагентом позивача (ПАТ «Іскра») при оформленні та поданні документів за наслідками такої операції контролюючому органу.

Крім того, відповідачем в акті перевірки №3785/13-03-22-01-13/39258250 від 26.12.2014 року (арк. 12) підтверджено факт реєстрації податкової накладної ПАТ «Іскра» від 01.09.14 року № 350 на суму 23760000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3960000,00 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.09.2014 року за № НОМЕР_1.

Звідси, суд приходить до висновку, що позивач мав право розраховувати на ті податкові вигоди, визначені чинним законодавством України, які повязані з реальним здійсненням господарської діяльності та її належним документуванням у контексті вимог податкового законодавства, зокрема, позивач мав право розраховувати на формування податкового кредиту з податку на додану вартість, що ним і було правомірно вчинено за наслідком спірних операцій, а, відповідно, й на подальше декларування відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що представником відповідача та третьої особи не надано суду доказів того, що недоліки, наявні у первинній документації, а саме у податковій накладній від 01.09.2014 року № 350 на суму ПДВ 3960000,00 грн. та платіжних дорученнях, якими було проведено сплату товару за договором №060914/0703 від 20.08.2014 року, свідчать не про технічні описки при оформленні даних документів, а про умисні порушення сторонами договірних відносин.

При новому розгляді справи судом враховано рекомендації Вищого адміністративного суду України щодо правомірності договору купівлі продажу газопроводу від 20.08.2014 року та використання вказаного майна в господарській діяльності.

Так, матеріалами справи підтверджено та зясовано в судовому засіданні, що договір купівлі-продажу №060914/0703 від 20.08.2014 року та акт прийому передачі газопроводу від 01.09.2014 року є належним доказом досягнення учасниками договору домовленостей та у відповідності із таким оформлення даної господарської операції, оскільки такі в силу ст. 204 Цивільного кодексу України, є чинні, на час розгляду справи відсутні судові рішення, що набрали законної сили, які б вказували про їх недійсність

Суд відзначає й ту обставину, що на момент розгляду справи та прийняття рішення у такій відсутні вироки по кримінальних провадженнях, які б вказували про незаконність господарської операції.

Безпідставними залишаються і доводи представника відповідача щодо наявності кількох редакцій договорів купівлі продажу газопроводу та актів прийому передачі газопроводу, оскільки в матеріалах справи наявний договір, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні - від 20.08.2014 року № 060914/0703 та акт прийому передачі газопроводу від 01.09.2014 року. Інших оригіналів зазначених документів на розгляд суду жодна із учасників процесу особа не подала.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, законодавцем визначено, що необхідною умовою для віднесення сум ПДВ до податкового кредиту є факт придбання товарів з метою їх використання в господарській діяльності.

Згідно п. 2.2.1 Статуту основним видом діяльності ТОВ «Спектргаз» є надання послуг з розподілу природного, нафтового газу (метану) газу вугільних родовищ.

Відповідно до п. 21 ст. 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), розподіл природного газу господарська діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню і повязана з транспортуванням природного газу газорозподільними мережами з метою його доставки споживачам.

Придбання позивачем за договором купівлі продажу від 20.08.2014 року газопроводу високого тиску повністю узгоджується із статутним видом діяльності ТОВ «Спектргаз» і спрямоване на отримання економічної вигоди від здійснення таких операцій, що відповідає вимогам п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України.

Також Вищий адміністративний суд України вказав, що судами при прийнятті рішень не надано належної правової оцінки з посиланням на відповідні норми чинного законодавства щодо законності переходу права власності на газопровід до позивача, оскільки на момент укладення договору купівлі продажу від 20.08.2014 року такий не було повернуто з оренди від ПАТ «Львівгаз».

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На думку суду, на зміст права власності не впливає місцезнаходження майна. Крім того, враховуючи специфіку майна газопровід високого тиску ПАТ «Іскра» - ГРС «Винники» та чотири станції катодного захисту купівля-продаж такого майна може відбутись і в тому випадку, коли майно фактично не прийнято з оренди в третьої особи (зважаючи на висновки Господарського суду Львівської області про припинення договору оренди газопроводу від 31.12.2013 року, що був укладений між ПАТ «Львівгаз» та ПАТ «Іскра»).

Отже, укладаючи договір купівлі продажу від 20.08.2014 року та підписуючи акт приймання-передачі майна у власність від 01.09.2014 року, ПАТ «Іскра» використало одну з правомочностей належних власнику майна, а саме право на розпорядження майном, відчуження його за договором купівлі-продажу. Зокрема, суд відзначає, що чинне законодавство України не передбачає обмежень у здійсненні власником права власності (у частині розпорядження своїм майном) з таких підстав, як передача майна в користування іншій особі. Більш того, в разі відчуження майна при перебування його в наймі, правовим наслідком буде не нікчемність такого відчуження, а правонаступництво наймодавця у правовідносинах найму.

Суд зазначає про необґрунтованість доводів представників відповідача та третьої особи і щодо неможливості підписання акта приймання-передачі майна за договором купівлі-продажу від 20.08.2014 року в звязку з неповерненням майна з оренди, оскільки за своєю природою предмет договору купівлі-продажу (газопровід протяжністю понад 8 км) є доступним (зокрема для огляду) для сторін такого правочину, навіть у разі не оформлення акту повернення з оренди від ПАТ «Львівгаз».

Крім цього, судовими рішеннями в згаданій вище господарській справі №914/4401/14 підтверджено вибуття газопроводу з власності ПАТ «Іскра» за договором купівлі-продажу від 20.08.2014 року та актом приймання передачі газопроводу від 01.09.2014 року.

Представник третьої особи неодноразово в судовому засіданні звертав увагу суду про неможливість вчинення такого правочину, як купівля-продаж газопроводу високого тиску ПАТ «Іскра» - ГРС «Винники» та чотири станції катодного захисту, оскільки складові Єдиної газотранспортної системи України, до яких належить і предмет договору купівлі-продажу від 20.08.2014 року, є обмеженим в обігу об'єктом цивільного права.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 Цивільного кодексу України, зокрема є правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об'єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об'єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об'єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об'єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом (ст. 178 Цивільного кодексу України).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять доказів того, що предмет договору купівлі-продажу, укладений ПАТ «Іскра» та ТОВ «Спектргаз» 20.08.2014 року, відноситься до обєктів, як обмежені в обороті.

Слід зазначити, що дана обставина також встановлена судами в господарській справі №914/4401/14 (рішенням Господарського суду Львівської області від 02.03.2015 року та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 року). Так, в даній господарській справі суди відхилили доводи ПАТ «Львівгаз» щодо обмеженої оборотоздатності предмета договору купівлі-продажу, а також щодо відсутності в ТОВ «Спектргаз» ліцензії на розподіл газу, як підставу твердження про неможливість вчинення такого правочину.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, вважаються встановленими та не підлягають доказуванню обставини, які були встановлені рішенням в господарській справі, що набрало законної сили, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Щодо доводів представника третьої особи про те, що господарська операція між ПАТ «Іскра» та ТОВ «Спектргаз» не підтверджена документально, оскільки договір купівлі продажу є неукладеним, позаяк газопровід входить до нерухомого майна, і правочин щодо його відчуження підлягав нотаріальному посвідченню, то суд зазначає таке.

Третя особа мотивує свої доводи тим, що згідно з копіями документів з інвентаризаційної справи до складу газопроводу входить будівля, а, отже газопровід, є нерухомим майном.

Суд оцінює такі доводи представника третьої особи критично, оскільки згідно п. 1.1. договору №060914/0703 від 20.08.2014 року ТОВ «Спектргаз» придбало газопровід високого тиску ПАТ «Іскра» - ГРС «Винники» та катодні станції, а не будівлі.

Відповідно до ст. 14 Податкового кодексу України, будівля земельні поліпшення, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несучо огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення майна, тварин, рослин, збереження інших матеріальних цінностей, провадження економічної діяльності.

Водночас, Правила охорони праці у газовому господарстві підприємств чорної металургії, затвердженні наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 29.12.2009 року № 218 та зареєстровані у Міністерстві юстиції 29.01.2010 року за № 104/17399, визначають газопровід як сталевий трубопровід, призначений для транспортування газоподібних речовин, їх парів і конденсату.

Отже, труби та відповідно конструкції з них за своєю правовою природною не відносяться до будівель, обєкту нерухомості, а отже доводи представника третьої особи є необґрунтованими.

В матеріалах справи наявні розяснення Державної реєстраційної служби України від 16.08.2014 року за вих. № 1888/22-14-07 та Міністерства юстиції України від 07.05.2014 року № 7295-0-33-14/61, в яких значиться, що газопровід не відноситься до обєктів нерухомого майном

Таким чином, наведені ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області та ПАТ «Львівгаз» аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують правомірність і реальність господарських операцій між ТОВ «Спектргаз» і ПАТ «Іскра» щодо відчуження газопроводу, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач же, як субєкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки та заперечення, та ним не було спростовано доводів позивача.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем при визначенні податкового зобов'язання з податку на додану вартість дотримані не були, що, в свою чергу, зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 487,20 грн., такі судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід стягнути з бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 19.01.2015 року №/530.

Стягнути з Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спектргаз» (, м. Львів, вул. Вулецька, 14) сплачений при подачі позову до суду судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 08.08.2016 року.

Суддя Потабенко В.А.