Справа № 803/1025/16
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Справа № 803/1025/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокоміс Груп» про арешт коштів на рахунках платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокоміс Груп» (далі ТзОВ «Автокоміс Груп», відповідач) про арешт коштів на рахунках платника податків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.06.2016 ГУ ДФС у Волинській області на підставі пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) видано наказ № 680 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Автокоміс Груп». На підставі вищезазначеного наказу були виписані направлення на перевірку від 15.06.2016 № 000672, № 000673 та посвідчення на право проведення перевірки від 16.06.2016 № 000005.

Завідувачем сектору перевірок трансфертного ціноутворення ОСОБА_1, головним державним ревізором - інспектором відділу митного аудиту ОСОБА_2, головним державним ревізором - інспектором сектору трансфертного ціноутворення ОСОБА_3 управління аудиту ГУ ДФС у Волинській області на підставі наказу ГУ ДФС у Волинській області від 15.06.2016 № 680 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Автокоміс Груп» здійснено 16.06.2016 виїзд за юридичною адресою підприємства - м. Луцьк, вул. Набережна, будинок 4, офіс 1, для вручення посадовим особам підприємства направлень (посвідчень) на перевірку та копії наказу. За результатами виїзду встановлено наявність офісного приміщення ТзОВ «Автокоміс Груп» за зазначеною адресою. На момент виїзду посадові особи підприємства були відсутні, про що складений акт від 16.06.2016 № 205/03-20-14-06-08/38339621 неможливості вручення направлень (посвідчення) на перевірку та копії наказу.

Директор підприємства в телефонному режимі повідомив, що для ознайомлення з направленнями (посвідченням) на перевірку та отримання копії наказу в ГУ ДФС у Волинській області буде направлена довірена особа.

17.06.2016 в ГУ ДФС у Волинській області прибув представник ТзОВ «Автокоміс Груп» ОСОБА_4 (довіреність б/н від 17.06.2016), який був ознайомлений з наказом ГУ ДФС у Волинській області від 15.06.2016 № 680 та направленнями (посвідченнями) на проведення перевірки.

Представник ТзОВ «Автокоміс Груп» відмовився від підпису щодо ознайомлення з наказом та направленнями (посвідченням) на перевірку та відмовився від підпису про отримання копії наказу на проведення перевірки, про що було складено акт від 17.06.2016 № 206/03-20-14-06-08/3 8339621.

Також представник ТзОВ «Автокоміс Груп» ОСОБА_4 в усній формі повідомив про відмову у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки (жодних письмових документів із зазначеного питання на надав).

За результатами відмови працівниками ГУ ДФС у Волинській області складено акт відмови у допуску посадових осіб до проведення перевірки № 207/03-20-14-06-08/38339621 від 17.06.2016.

Крім того, ревізорами 22.06.2016, 23.06.2016, 24.06.2016, 30.06.2016, 01.07.2016 здійснено виїзд за юридичною адресою підприємства - м. Луцьк, вул. Набережна, будинок 4, офіс 1, для вручення посадовим особам підприємства направлень (посвідчень) на перевірку та копії наказу. На момент виїзду посадові особи підприємства були відсутні, про що складені відповідні акти неможливості вручення направлень (посвідчення) на перевірку та копії наказу.

Відповідно до підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 03.08.2016 (а. с. 44), просить накласти арешт коштів на рахунках ТзОВ «Автокоміс Груп» в сумі 68926,63 грн.

Відповідач письмових заперечень проти позову до суду не подав.

До судового засідання, призначеного на 15:30 03.08.2016, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 40).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, при цьому повістка, яка надіслана рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 28-29), не була вручена представнику відповідача з незалежних від суду причин (а. с. 34), а тому відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) слід вважати, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, хоча сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, при цьому, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «Автокоміс Груп» зареєстроване як юридична особа за місцезнаходженням: 43025 Волинська область, місто Луцьк, вулиця Набережна, будинок, 4, офіс 1, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2016 № 22118125 (а. с. 28-29).

15.06.2016 ГУ ДФС у Волинській області на підставі пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України видано наказ № 680 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Автокоміс Груп» (а. с. 4). На підставі вказаного наказу були виписані направлення на перевірку від 15.06.2016 № 000672, № 000673 та посвідчення на право проведення виїзної перевірки від 16.06.2016 № 000005 (а. с. 5-7)

Як вбачається із матеріалів справи, 16.06.2016 завідувачем сектору перевірок трансфертного ціноутворення ОСОБА_1, головним державним ревізором - інспектором відділу митного аудиту ОСОБА_2, головним державним ревізором - інспектором сектору трансфертного ціноутворення ОСОБА_3 управління аудиту ГУ ДФС у Волинській області на підставі наказу ГУ ДФС у Волинській області від 15.06.2016 № 680 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Автокоміс Груп» здійснено вихід за юридичною адресою ТзОВ «Автокоміс Груп» - м. Луцьк, вул. Набережна, будинок 4, офіс 1, для вручення посадовим особам підприємства направлень на перевірку, посвідчення на право проведення виїзної перевірки та копії наказу. За результатами виїзду встановлено наявність офісного приміщення ТзОВ «Автокоміс Груп» за зазначеною адресою. На момент виїзду посадові особи підприємства були відсутні, про що складений акт неможливості вручення направлень на перевірку, посвідчення на право проведення виїзної перевірки від 16.06.2016 № 205/03-20-14-06-08/38339621 (а. с. 8).

17.06.2016 працівниками ГУ ДФС у Волинській області було ознайомлено представника ТзОВ «Автокоміс Груп» ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 17.06.2016 (а. с. 43), з наказом ГУ ДФС у Волинській області від 15.06.2016 № 680 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Автокоміс Груп» та направленнями (посвідченням) на проведення перевірки, проте представник ТзОВ «Автокоміс Груп» відмовився від підпису щодо ознайомлення з наказом та направленнями (посвідченням) на перевірку та відмовився від підпису про отримання копії наказу на проведення перевірки, що підтверджується актом від 17.06.2016 № 206/03-20-14-06-08/3 8339621 (а. с. 9).

Крім того, представник ТзОВ «Автокоміс Груп» ОСОБА_4 в усній формі повідомив про відмову у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки (жодних письмових документів із зазначеного питання на надав), про що працівниками ГУ ДФС у Волинській області складено акт відмови представника ТзОВ «Автокоміс Груп» у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки № 207/03-20-14-06-08/38339621 від 17.06.2016 (а. с. 10).

З матеріалів справи також видно, що працівниками ГУ ДФС у Волинській області неодноразово, а саме 22.06.2016, 23.06.2016, 24.06.2016, 30.06.2016, 01.07.2016 здійснено виїзд за юридичною адресою ТзОВ «Автокоміс Груп» - м. Луцьк, вул. Набережна, будинок 4, офіс 1, для вручення посадовим особам підприємства направлень на перевірку, посвідчення на право проведення виїзної перевірки та копії наказу, однак на момент виїзду посадові особи підприємства були відсутні, про що складені відповідні акти неможливості вручення направлень на перевірку, посвідчення на право проведення виїзної перевірки ТзОВ «Автокоміс Груп» (а. с. 12-16).

Крім того, судом встановлено, що у відповідача відкриті рахунки у банківських установах (а. с. 25-26), станом на 03.08.2016 за відповідачем рахується податковий борг в загальному розмірі 68926,63 грн., що підтверджується довідкою про наявність боргу по платежах до бюджету (а. с. 41).

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обовязків, визначених законом.

З підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України вбачається, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

За приписами пункту 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно із підпунктом 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

З наведених норм ПК України необхідно прийти до висновку, що арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Жодного рішення податковий орган в такому разі не приймає. Наведені норми кореспондуються з приписом пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, згідно з якою арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Зі змісту цієї норми випливає, що компетенція щодо накладення арешту майна належить контролюючому органу, але така компетенція не поширюється на арешт коштів платника податку, який накладається за рішенням лише суду на підставі звернення контролюючого органу.

При цьому підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та за наявності обставини, передбаченої підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про накладення арешту (як виняткового способу забезпечення виконання платником податків його обовязків) на рахунках відповідача в межах суми податкового боргу 68926,63 грн. підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 41, 122, 162, 163 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокоміс Груп» (43025 Волинська область, місто Луцьк, вулиця Набережна, будинок 4, офіс 1, ідентифікаційний код 38339621) в сумі 68926 гривень 98 копійок (шістдесят вісім тисяч девятсот двадцять шість гривень девяносто вісім копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх