Справа № 821/2763/15-а
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року м. Київ К/800/11895/16

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Голубєва Г.К., Юрченко В.П.,

за участю секретаря Загороднього А.А.

та представників сторін:

позивача - Мехед О.М., Балєв М.П.,

відповідача - не з'явились,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - Інспекція)

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016

у справі № 821/2763/15-а

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" (далі - Товариство)

до Інспекції

про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання протиправними дій Інспекції та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2015 № , згідно з яким Товариству визначено грошове зобов'язання з ПДВ у сумі 1 736 061 грн. за основним платежем та 868 030,50 грн. за штрафними санкціями.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 20.10.2015 у позові відмовлено з тих мотивів, що нульове значення показника рядка 24 у декларації з ПДВ за січень 2015 року (в якому відображається залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду) та задекларована платником одна й та сама сума залишку від'ємного значення у податковій декларації з ПДВ на початок та на кінець звітного періоду у податковій декларації за лютий 2015 року виключає можливість використання від'ємного значення ПДВ у сумі 1 736 061 грн. на погашення поточних грошових зобов'язань з цього податку.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 назване рішення суду першої інстанції скасовано; позов задоволено частково; оспорюване податкове повідомлення-рішення скасовано; у решті позову відмовлено. У прийнятті цієї постанови суд виходив з того, що допущена платником методологічна помилка при заповненні рядка 20.1 податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року не призвела до викривлення стану розрахунків з бюджетом, а тому не може слугувати підставою для оспорюваного донарахування.

Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, покладеними в основу прийняття оскаржуваної постанови, Інспекція звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення апеляційного суду та залишити в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду зі спору як скасовану незаконно.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог з урахуванням з такого.

Попередніми судовими інстанціями під час розгляду справи встановлено, що оспорюване податкове повідомлення-рішення було прийнято Інспекцією за наслідками проведення камеральної перевірки даних, задекларованих Товариством у податковій звітності з ПДВ за лютий 2015 року, оформленої актом від 17.04.2015 № 66/21-03-15-02/37541696.

Перевіркою встановлено факт декларування платником у рядку 20.1 податкової декларації за вказаний звітний період залишку від'ємного значення ПДВ попереднього звітного періоду (січня 2015 року) у сумі 1 736 061 грн., який не декларувався у рядку 24 податкової декларації з ПДВ за січень 2015 року; наведене, за висновком Інспекції, виключає можливість зарахування цього залишку у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ поточного звітного періоду.

Згідно з пунктами 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2 статті 200 ПК).

За правилами пункту 200.4 статті 200 ПК (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, наведеними нормами податкового Закону передбачено право платника на використання наявного у нього від'ємного значення з ПДВ у зарахування до податкового кредиту, який зменшує суму податкового зобов'язання за поточний період.

При цьому допущені методологічні помилки при формуванні платником даних податкової звітності з ПДВ, які не призвели до викривлення стану розрахунків платника з бюджетом, не можуть слугувати підставою для позбавлення платника права на використання від'ємного значення ПДВ, обчисленого за правилами пункту 200.1 статті 200 ПК.

Адже за об'єктивної наявності у платника непогашеного (неповернутого) залишку від'ємного значення з ПДВ виключення податковою інспекцією з податкової звітності платника цього від'ємного значення винятково з причин некоректного заповнення окремих рядків податкової декларації з ПДВ є проявом надмірного формалізму з боку органу державної фіскальної служби.

У даному разі, як встановив апеляційний суд, за результатами діяльності протягом 2012-2014 років станом на 01.02.2015 у податковому обліку Товариства утворилося від'ємне значення з ПДВ у сумі 15 749 611 грн., що підтверджується, зокрема, актом камеральної перевірки від 17.04.2015 № 66/21-03-15-02/37541696. Частину цього від'ємного значення у сумі 1 736 061 грн. було використано платником на погашення податкових зобов'язань з ПДВ за лютий 2015 року; залишок від'ємного значення ПДВ у розмірі 14 010 550 грн. (15 746 611 грн. - 1 736 061 грн.) було відображено Товариством у рядках 26, 31 податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року.

Таким чином, оскільки зроблені Товариством помилки при заповненні податкової звітності з ПДВ за лютий 2015 року не призвели до об'єктивного виникнення у платника недоплати по ПДВ, то у Інспекції були відсутні підстави для донарахування позивачеві оспорюваної суми податку.

За таких обставин Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про незаконність оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Норми матеріального права застосовані апеляційним судом правильно; порушень процесуальних норм, які тягнуть зміну або скасування оскаржуваного рішень, касаційним судом не виявлено.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 у справі № 821/2763/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Г.К. Голубєва
В.П. Юрченко