Справа № 804/2574/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 р. справа № 804/2574/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасасфальт» про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в:

06 травня 2016 року Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «Кривбасасфальт», в рахунок погашення податкового боргу по орендній платі за землю в розмірі 257 166,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кривбасасфальт» не сплатило у встановлені законодавством строки узгоджені податкові зобов'язання з орендної плати за землю, що призвело до виникнення податкового боргу в розмірі 257 166,22 грн.

В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явились. Позивач надав клопотання від 31.05.2016 року про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідач заперечень проти позову не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

За викладених обставин, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кривбасасфальт» (далі - ТОВ «Кривбасасфальт», відповідач) перебуває на податковому обліку в Криворізькій південній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як неосновний платник податків, зокрема, платник орендної плати за землю на території Криворізького району Дніпропетровської області.

19.02.2015 року відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік, згідно якої, підприємством самостійно визначено розмір податкового зобов'язання в розмірі 447 206,25 грн., зі сплатою щомісячно в розмірі 37 267,19 грн.

15.02.2016 року відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, згідно якої, підприємством самостійно визначено розмір податкового зобов'язання в розмірі 201 185,44 грн., зі сплатою щомісячно в розмірі 16 765,45 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було сплачено самостійно визначені податкові зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб за 2015 рік, зокрема: по терміну сплати до 30.08.2015 року - в розмірі 37267,19 грн., по терміну сплати до 30.09.2015 року - в розмірі 37267,19 грн., по терміну сплати до 30.10.2015 року - в розмірі 37267,19 грн., по терміну сплати до 30.11.2015 року - в розмірі 37267,19 грн., по терміну сплати до 30.12.2015 року - в розмірі 37267,19 грн., по терміну сплати до 30.01.2016 року - в розмірі 37267,16 грн., а також за 2016 рік, зокрема: по терміну сплати до 01.03.2016 року - в розмірі 16765,45 грн., по терміну сплати до 30.03.2016 року - в розмірі 16765,45 грн.

Також, за несвоєчасну сплату по податковому розрахунку земельного податку № від 21.02.2014 року підприємству була нарахована пеня в розмірі 32,21 грн.

Вказане призвело до виникнення податкового боргу з вказаного платежу в розмірі 257 166,22 грн., що також підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком суми позовних вимог.

При вирішенні питання про стягнення боргу, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов'язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Підпунктом 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розділ ХІІІ Податкового кодексу України регулює правовідносини щодо плати за землю та орендної плати за землі державної або комунальної власності.

Відповідно п. 285.1. ст. 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, податкові зобов'язання щодо сплати за землю, визначених у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за поточний рік, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що наступають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не було сплачено самостійно задекларовані грошові зобов'язання з плати за землю по термінам сплати 30.08.2015 року - 30.03.2016 року, що призвело до виникнення податкового боргу в розмірі 257 134,01 грн., та не сплачено нараховану пеню в розмірі 32,21 грн.

Відповідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу, позивачем 15.01.2015 року було винесено податкову вимогу № 5-25 на суму 36 376,91 грн. Вказана вимога направлена відповідачу поштою, та вважається врученою, що підтверджується матеріалами справи. Сума, вказана у податковій вимозі, відповідачем не сплачена, доказів оскарження вказаної вимоги суду не надано.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Податковим боргом, відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, загальна сума податкового боргу відповідача складає 257 166,22 грн.

У відповідності до п. 95.1 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктами 95.3, 95.4 ст.95 цього Кодексу визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкових зобов'язань, що призвело до виникнення податкового боргу в розмірі 257 166,22 грн., позовна заява підлягає задоволенню шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків.

Керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «Кривбасасфальт» (), на користь місцевого бюджету (на р/р 0026, код бюджетної класифікації 18010600, отримувач: УДКС у Центрально-Міському районі, код ОКПО 38032222, банк одержувача ГУДК у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, МФО 805012) кошти в розмірі 257 166,22 грн. (двісті п'ятдесят сім тисяч сто шістдесят шість гривень 22 коп.) в рахунок погашення податкового боргу по орендній платі за землю з юридичних осіб.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чорна