Справа № 823/812/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року справа № 823/812/16

17 год. 27 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Попельнухи Ю.І.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача ОСОБА_2 (згідно з довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_3 (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

30.06.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Уманської обєднаної державної податкової інспекції (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (далі ППР) від 24.09.2015:

№ про застосування штрафу в сумі 17000,00грн. за порушення законодавства про регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

№ про застосування штрафу в сумі 1,00грн. про порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Позов мотивовано тим, що оскаржувані рішення прийняті за відсутності факту вчинення податкового правопорушення та з порушенням процедури податкової фактичної перевірки за відсутності згоди позивача, як платника податків, на її проведення. Позивач стверджував, що ніколи не займався продажем алкогольної продукції, не використовує у підприємницькій діяльності реєстратор розрахункових операцій та не здійснює торгівлю товарами, на які необхідні ліцензії. Тому вважає, що матеріали податкової перевірки складені з неправдивими відомостями.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що під час фактичної податкової перевірки виявлено продаж продавцем позивача слабоалкогольного напою без ліцензії та видачі фіскального чеку реєстратором розрахункових операцій.

Заслухавши пояснення, доводи та міркування представників сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Суд зясував, що оскаржувані ППР прийняті на підставі акту податкової фактичної перевірки позивача від 08.09.2015 №842/23-05-22/НОМЕР_1 (далі акт перевірки), яким зафіксовано факт продажу двох банок слабоалкогольного напою «Рево» за ціною 23,00грн. кожна без наявності відповідної ліцензії на право торгівлі алкогольними напоями та без проведення цієї операції через реєстратор розрахункових операцій (далі РРО) з видачею фіскального чека, чим порушено ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та пункт 1 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відповідно.

Перевірка проведена на підставі направлень від 08.09.2015 №295 та №299 згідно з наказом відповідача від 08.09.2015 №348, правомірність якого не оскаржена. Оскільки підстава та процедура перевірки не визначена предметом спору, доводи позивача щодо цих правовідносин суд не врахував на підставі ст.11 КАС України.

Відповідно до підп.75.1.3.п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований ст.80 ПК України. Зокрема, вона здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених в п.80.2 ст.80 ПК України обставин.

Згідно з п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Суд зясував, що ППР № прийняте за продаж двох банок слабоалкогольного напою «Рево» без ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а ППР № за продаж вказаного товару без видачі фіскального звітного чека.

Суд врахував, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 02.07.2007, здійснює підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі в магазині-павільйоні за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул.Ленінського Комсомолу, - перебуває на спрощеній системі оподаткування. Не має та ніколи не мав ліцензій на здійснення торгівлі алкогольними напоями. Має двох найманих працівників продавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які працюють на підставі трудових договорів від 02.02.2015 б/н та від 05.07.2011 б/н відповідно.

Пунктами 1-2 ст.3 Закону №265/95-ВР визначений обовязок суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Абз.2 п.1 ч.1 ст.17 Закону №265/95-ВР встановлено, що у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки вчиненого вперше факту непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у розмірі 1 гривні.

Ч.12 ст.15 Закону №481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

У разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій до суб'єктів господарювання на підставі абз.5 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Позивач та його продавці у судових засіданнях дали покази, як свідки, під кримінальну відповідальність, в яких повідомили суд, що асортимент товару позивача складається з кондитерських виробів до чаю, а також соків і вод, а алкогольні напої ніколи та нікому не продавали. Водночас ревізори-інпектори були на перевірці на вказану в акті дату та вимагали кошти в сумі 3000грн.

Допитаний як свідок ревізор ОСОБА_6, який здійснював безпосередню податкову фактичну перевірку, стверджував, що продаж слабоалкогольного напою йому здійснила ОСОБА_5 без видачі фіскального звітного чека.

Суд звернув увагу, що акт податкової перевірки не містить інформації щодо особи, яка безпосередньо продала алкогольні напої, не має підписів зі сторони платника податків або його представника. Акт зняття залишків товарних запасів на торгівельному об'єкті позивача також його підписів не містить, а зазначений у ньому товар згідно з показами всіх допитаних у суді свідків не вилучався. Документи на придбання такого товару позивачем відсутні.

Відповідно до п.94.7 ст.94 ПК України до товарів, які виготовляються, зберігаються, переміщуються або реалізуються з порушенням правил, визначених митним законодавством України чи законодавством з питань оподаткування акцизним податком, та товарів, у тому числі валютних цінностей, які продаються з порушенням порядку, визначеного законодавством, якщо їх власника не встановлено може бути застосований арешт майна. У цьому випадку службові (посадові) особи контролюючих органів або інших правоохоронних органів відповідно до їх повноважень тимчасово затримують таке майно із складенням протоколу, який повинен містити відомості про причини такого затримання з посиланням на порушення конкретної законодавчої норми; опис майна, його родових ознак і кількості; відомості про особу (особи), в якої було вилучено такі товари (за їх наявності); перелік прав та обов'язків таких осіб, що виникають у зв'язку з таким вилученням. Форма зазначеного протоколу затверджується Кабінетом Міністрів України.

Оскільки свідки дали взаємно протилежні покази суду, суд врахував встановлений ч.2 ст.72 КАС України обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Сторони повідомили, що товар, вказаний в актах перевірки та зняття залишків товарних запасів, не вилучався. Позивач та його продавці дали покази, що такий товар не придбавався і не реалізовувався. Відсутні докази як факту його купівлі-продажу, витрат коштів на цю операцію, так і первинно-бухгалтерські документи на придбання позивачем відповідного товару. Отже, відповідач, як субєкт владний повноважень, не довів належними доказами, факт продажу позивачем двох банок слабоалкогольного напою.

Суд не врахував як належний доказ надані відповідачем до матеріалів справи письмове пояснення позивача про підтвердження факту продажу вищевказаного товару (а.с.44), оскільки воно не містить підпису такої особи та під час наданих у судовому засіданні під кримінальну відповідальність свідчень позивач та його продавці повідомили, що жодних письмових пояснень працівникам податкового органу не надавали. Крім того, почерк у вищевказаному поясненні візуально істотно відрізняється від почерку позивача та його продавців у наданих до матеріалів судової справи письмових поясненнях.

Ч.3 ст.2 КАС України встановлений обовязок суду у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень перевірити, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене відповідач, як субєкт владних повноважень, що заперечує проти задоволення позову, не надав жодного доказу на підтвердження фактів, відображених в акті перевірки, на підставі якого прийняті оскаржувані ППР, а отже не довів вчинення позивачем податкових правопорушень, за які на нього накладено цими рішеннями штрафні санкції.

Тому суд дійшов висновку, що оскаржувані ППР є протиправними та підлягають скасуванню.

Оскільки за подання позову позивач поніс витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20грн., наявні підстави для присудження їх компенсації за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.94, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.09.2015 № та № Уманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Уманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) сплачений судовий збір за подання цього позову в сумі 551,20грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного її тексту. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 05.08.2016