Справа № 826/5512/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 липня 2016 року 08:55 № 826/5512/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АСТ-Технології»
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «АСТ-Технології» (надалі - позивач або ТОВ «АСТ-Технології») з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.10.2015 № .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків акта ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 19.10.2015 № 394/26-57-22-02-10/34645705 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АСТ-Технології» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Асфард» за травень 2015 року. На переконання позивача, акт перевірки не містить жодних належних доказів нереальності (безтоварності) господарських операцій позивача з його контрагентом-постачальником, неправомірного завищення позивачем показника податкового кредиту з податку на додану вартість, а позиція контролюючого органу ґрунтується лише на суб'єктивних припущеннях перевіряючого.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, та жодні письмові заперечення і додаткові документи до суду не подав.

У зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, суд, керуючись ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, у жовтні 2015 року працівником ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві згідно норм пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та на підставі наказу від 02.10.2015 № 1860 і направлення від 02.10.2015 № 1823/22-02 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «АСТ-Технології» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Асфард» () за травень 2015 року, за результатами якої складений акт від 19.10.2015 № 394/26-57-22-02-10/34645705 (далі - акт перевірки).

В тексті цього акта перевірки містяться висновки працівника податкової інспекції про заниження позивачем в порушення норм п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 і п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України показників задекларованого податку на додану вартість за звітний період травень 2015 року на суму 708 798 грн. Епізод даного правопорушення перевіряючий пов'язує з фактом неправомірного врахування ТОВ «АСТ-Технології» при визначенні об'єкта оподаткування податком на додану вартість сум витрат на придбання товарів у контрагента-постачальника ТОВ «Асфард» (на підставі договорів № 57-1/15 від 25.05.2015 і № 51-1/15 від 22.05.2015).

За результатами таких господарських операцій ТОВ «АСТ-Технології» віднесло до складу податкового кредиту за звітний період січень 2015 року суму податку на додану вартість в розмірі 708 798 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Асфард».

В ході здійснення документальної перевірки працівник ДПІ дійшов висновку про відсутність у ТОВ «АСТ-Технології» правових підстав для формування показника податкового кредиту з податку на додану вартість по господарських операціях з названим суб'єктом підприємницької діяльності. Такі висновки перевіряючого мотивовані наступним: 1) згідно баз даних ДПІ ТВ «Асфард» має стан « 28»; 2) в ході аналізу поданої ТОВ «Асфард» податкової звітності встановлено відсутність інформації про наявні складські приміщення, автомобільний чи інший транспорт, устакування, трудові ресурси, необхідні для здійснення господарської діяльності, - у зв'язку з неподанням податкової декларації з податку на прибуток за 2-ий квартал 2015 року та фінансової звітності, неподання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.03.2015 по 30.06.2015 і податкового розрахунку форми № 1-ДФ за 2-ий квартал 2015 року; 3) згідно баз даних ДПІ ТОВ «Асфард» зовнішньо-економічну діяльність не здійснювало, товар на митну територію України не ввозило. По ланцюгу постачання постачальників, які б ввозили на митну територію України групи товарів під кодами УКТ ЗЕД, як зазначені у податкових накладних, виписаних товариством на адресу позивача, не виявлено; 4) перевіряємим товариством не надані до перевірки свідоцтва спецрежиму, сертифікати якості, сертифікати відповідності, паспорти заводів-виробників, перевізні (транспортні) документи, договори з перевізниками товару та платіжні доручення на оплату транспортних послуг.

З урахуванням даної інформації контролюючий орган не визнав надані позивачем до перевірки первинні документи, такими, що підтверджують реальність вчинення господарських операцій з поставок товарів.

29.10.2015 ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі вказаного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення за № (форми «Р»), яким визначило позивачу до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 063 197 грн., в тому числі 708 798 грн. за основним платежем, 354 399 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

За результатами процедури адміністративного оскарження в порядку ст. 56 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення від 29.10.2015 № було залишено без змін згідно рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 11.01.2015 № 174/10/26-15-10-06-35 та Державної фіскальної служби України від 23.03.2016 № 6340/6/99-99-10-01-01-25.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення від 29.10.2015 протиправним, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

У відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу норми п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. У даній податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Крім того, зокрема, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст. 201 ПК України), а саме - Наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 за № 1235/26012 (набрав чинності 01.12.2014 та наразі чинний).

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Між тим у своєму листі від 02.06.2011 № 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (про що було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11).

За приписами норм п. 44.1 і п. 44.3 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз. 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (в редакції на момент спірних правовідносин) (надалі - Закон № 996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтер-ському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) (надалі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), «господарські операції» - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Аналіз вищевикладених норм Закону № 996-ХІV та норм Положення свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11.

Як вбачається зі змісту акта перевірки (стор. 2 такого акта), протягом перевіряємого періоду ТОВ «АСТ-Технології» здійснювало господарську діяльність з установлення та монтажу машин і устаткування, що відповідає видам діяльності позивача згідно з ЄДРПОУ.

Матеріали справи свідчать про укладення між ТОВ «АСТ-Технології», в особі директора ОСОБА_1, і суб'єктом підприємницької діяльності - ТОВ «Асфард», в особі директора ОСОБА_2, письмових договорів поставок обладнання та продукції виробничо-технічного призначення, а саме:

- договору № 51-1/15 від 22.05.2015, за умовами якого постачальник (ТОВ «Асфард») зобов'язується передати у власність покупця (позивача) продукцію виробничо-технічного призначення у відповідності до специфікацій, які оформляються додатками до цього договору і є його невід'ємними частинами, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і оплатити його вартість. Найменування (асортимент), кількість, ціна за одиницю товару, загальна ціна партії товару та умови поставки та оплати товару вказується у відповідних специфікаціях. Ціна на товар вказується з урахуванням ПДВ, вартості тари, упаковки, піддонів, ящиків та ін. включених до вартості товару. Датою поставки товару є дата підписання повноважним представником покупця видаткової накладної. Передачу товару та видачу відподіних документів постачальник здійснює на підставі пред'явленого представником покупця належним чином оформленої довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей.

За умовами специфікацій № 1 від 25.05.2015, № 2 від 27.05.2015 і № 3 від 29.05.2015 до цього договору поставки сторони погодили асортимент, кількість та ціну товару (всього партій продукції на загальні суми 735 381,64 грн. (в.ч. ПДВ - 122 563,61 грн.), 321 945,12 грн. (в т.ч. ПДВ - 53 657,52 грн.), 2 080 025,46 грн. (в т.ч. ПДВ - 346 670,91 грн.)), умови поставки - поставка на адресу покупця: м. Київ, вул. Героїв Космосу, 4, оф. 40, строк поставки та умови оплати.

- договору поставки № 57-1/15 від 25.05.2015, за умовами якого постачальник (ТОВ «Асфард») зобов'язується передати у власність покупця (позивача) обладнання відповідно до специфікації (додаток № 1), що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього відповідно до умов цього договору. Загальна сума Договору складає 929 528,50 грн., крім того ПДВ - 185 905,70 грн.

За умовами цих договорів поставка проводиться на умовах СРТ - Carriage Paid To («Перевезення оплачена до») на адресу: 03148, м. Київ, вул. Героїв Космосу, буд. 4, оф. 40 (тобто, на адресу ТОВ «АСТ-Технології») у відповідності з Правилами міжнародного тлумачення торгівельних термінів (Інкотермс 2010). Усі витрати, пов'язані з доставкою, несе постачальник. Датою поставки є дата підпису покупцем видаткової накладної.

Розрахунки за товар здійснюються Покупцем в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника у банку. Передбачена можливість здійснення повної або часткової попередньої оплати вартості товарів.

Також п. 4.2 і 4.6 ст. 4 цього договору передбачено, що на момент поставки товар сертифікований в Україні. Постачальник гарантує якість товару, що поставляється, протягом 12 місяців з моменту поставки, що підтверджується відповідними гарантійними талонами (сертифікатами).

За умовами специфікації № 1 до цього договору поставки сторони погодили асортимент, кількість та ціну товару (всього обладнання на загальну суму 1 115 434,20 грн. (в.ч. ПДВ - 185 905,70 грн.).

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту за вказаним договорами поставок за перевіряємий період позивач надав суду копії наступних документів:

- додатків до договорів поставок - специфікацій;

- видаткових накладних від 25.05.2015 № ВН-0001746 на суму 735 381,64 грн. (з ПДВ), від 27.05.2015 № ВН-0001843 на суму 321 945,12 грн. (з ПДВ), від 29.05.2015 № ВН-0001988 на суму 2 080 025,46 грн. (з ПДВ) та від 29.05.2015 № ВН-0001989 на суму 1 115 434,20 грн. (з ПДВ) щодо поставки ТОВ «Асфард» обладнання та продукції в асортименті (з'єднувачів з зовнішньою/внутрішньою різьбою, прохідних трійників, муфт, труб, кранів кульових, клапанів та ін.). Зі змісту таких накладних вбачається, що вони були складені на підставі відповідних договорів поставок. Відпуск товарів здійснював директор ОСОБА_2, а отримання товарів зі сторони покупця - директор ОСОБА_1;

- електронних податкових накладних від 25.05.2015 № 746, від 27.05.2015 № 843, від 29.05.2015 № 988 та від 29.05.2015 № 989, виписаних від імені ТОВ «Асфард» на користь позивача, підписаних ОСОБА_2;

- оборотно-сальдової відомості по рахунку бухгалтерського обліку 631 «Розрахункив з вітчизняними постачальниками» по контрагенту ТОВ «Асфард» за травень 2015, де факт заборгованості (4 252 786,42 грн., в тому числі 3 137 352,22 грн. по договору № 51-1/15 та 1 115 434,20 грн. по договору № 57-1/15) за отримані від постачальника товари відображено за кредитом рахунку;

- карток рахунку 281, зафіковано факт надходження на склад позивача 29.05.2015 товарно-матеріальних цінностей на лише загальну суму 929 529,50 грн.;

- карток рахунку 631 в розрізі по договорах та номенклатурі товарно-матеріальних цінностей за травень 2015 року, де зафіксована кредиторська заборгованість;

- виписок банків (ПАТ «ВТБ Банк» і ПАТ «ПУМБ») по особовим рахункам ТОВ «АСТ-Технології», де зафіксовані відомості про перерахування коштів на користь ТОВ «Асфард» в якості оплати за обладнання згідно відповідних договорів всього на загальну суму 4 252 786,42 грн. (в тому числі по договору № 51 -1/15 від 22.05.2015 на суму 3 137 352,22 грн., та за договором № 57-1/15 від 25.05,2015 - у сумі 1 115 434,20 грн.);

- витяг з реєстру електронних документів (реєстру довіреностей);

- сертифікатів закордонного виробника на певний товар.

Відповідно до письмових пояснень позивача, що наведені в тексті позову, та письмових поясненнях від 19.05.2016 № 328, усних пояснень його представника, наданих в судовому засіданні, придбані у ТОВ «Асфард» товари на підставі вказаних договорів поставлялися на адресу покупця (позивача) - м. Київ, вул. Героїв Космосу, буд. 4, оф. 40 (де ТОВ «АСТ-Технології» орендує офісне приміщення) автомобільним транспортом постачальника та за його рахунок. Враховуючи малогабаритність зазначеного товару перевезення могло здійснюватися з використанням легкового автомобіля, у зв'язку з чим оформлення товарно-транспортні накладних за такими перевезеннями покупцем від постачальника не вимагалося.

При отриманні товарів на місці поставки сертифікати якості та/або відовідності на такий товар покупцем у постачальника не вимагалися з тих підстав, що товар за кодами УКТ ЗЕД, який був поставлений ТОВ «Асфард» на адресу ТОВ «АСТ-Технології», не входить до переліку товарів, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні.

Придбані у ТОВ «Асфард» обладнання та інша продукція були використані в господарській діяльності ТОВ «АСТ-Технології», а саме - реалізовані скомплектованими партіями на адреси покупців (ПрАТ «Укргазвидобування», ПрАТ «Натогазовидобування», ТОВ «ІВП Тріада», ТОВ «АВС», ТОВ «Авгеліт», ТОВ «Норма плюс», ТОВ «Прогрес ХХІ» і ТОВ «Сахалінське») на підставі договорів поставок. Прибуток від реалізації товарів, придбаних за договором поставки № 51-1/15 від 22.05.2015 склав 192 964 грн., а за договором № 57-1/15 від 25.05.2015 - 92 861,64 грн.

Додатково на підтвердження наявності економічної обґрунтованості укладення спірних договорів ТОВ «Асфард» позивач надав до суду наступні документи: копії договорів (угод) поставок, укладених ТОВ «АСТ-Технології» (як постачальником) з третіми особами - названими вище товариствами-покупцями, та первинної документації до них (специфікацій, видаткових накладних, актів приймання-передачі, довіреностей покупців на отримання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортних накладних); копію статуту та штатного розпису ТОВ «АСТ-Технології»; копію податкового розрахунку ТОВ «АСТ-Технології» сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 1-ий карвартал 2015 року (форми № 1ДФ); копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (легкового автомобіля) за ТОВ «АСТ-Технології»; копію наказу від 26.03.2012 № 22 про закріплення працівника (водія) за автомобілем; копію договору про надання послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, що укладений між ТОВ «АСТ-Технології» і перевізником - ТОВ «Сіркон»; копію договору оренди нежилого приміщення № 01А-21/14 від 02.06.2014, укладеного між ТОВ «АСТ-Технології» і орендодавцем - ТОВ «Укргазтехкомплекс» щодо платного строкового користування частиною нежилого підвального приміщення для розміщення складу за адресою: м. Київ, вул. В.Верховинця, 12; оригінали банківських виписок на підтвердження факту отримання оплати за результатми реалізації спірного товару.

Оцінивши вказані докази за правилами ст. 86 КАС України, суд приходить до висновку про те, що зазначені первинні документи підтверджують реальність здійснення спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентом-постачальником лише в частині поставки товарно-матеріальних цінностей на суму 1 115 434,20 грн. (в т.ч. ПДВ 185 905,70 грн.) у зв'язку з тим, що надані позивачем до матеріалів справи відомості за рах. 63 «Розрахунки з постачальниками» про надходження станом на кінець травня 2015 року неоплаченого товару на загальну суму 4 252 786,42 грн. суперечать відомостям рах. № 28 «Товари» за період з 01.05.2015 по 21.12.2015.

Між тим, в силу приписів ч. 3 ст. 9 Закону № 996-ХІV, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Зокрема, для обліку руху і наявності товарів, що знаходяться на складі підприємства використовується субрахунок 281 «Товари на складі». По дебету даного рахунку відображується надходження товарів на склад, а по кредиту їх вибуття зі складу.

Враховуючи те, що за даними бухгалтерського обліку позивача факт надходження товарів на загальну суму 3 137 352,22 грн. (в т.ч. ПДВ 522 892,04 грн.) не підтверджується, та у зв'язку відсутність у позивача інших первинних документів, що можуть підтвердити факти перевезення, доставлення товару до пункту призначення (офісу/складу ТОВ «АСТ-Технології») та оприбуткування такого товару на підприємстві, суд приходить до висновку, що наявними матеріалами справи не підтверджуються обставини руху активів (товарно-маитеріальних цінностей) від постачальника до покупця на вказану суму коштів. А тому надані позивачем видаткові та податкові накладні на підтвердження поставки партій товарів на загальну суму 3 137 352,22 грн. містять недостовірні дані щодо господарських операцій та відповідно не можуть бути підставами для формування позивачем податкового кредиту на суму ПДВ 522 892,04 грн.

Таким чином, суд погоджується з висновки контролюючого органу в частині завищення ТОВ ТОВ «АСТ-Технології» суми податкового кредиту на суми податку на додану вартість у розмірі 522 892,04 грн. по господарських операціях з ТОВ «Асфард», та вважає їх обґрунтованими та правомірними.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «АСТ-Технології» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 29.10.2015 № в частині грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 278 858,94 грн. (в тому числі за основним платежем - 185 905,96 грн., штрафні санкції - 92 952,98 грн.).

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути судові витрати у сумі 4 183,15 грн. (чотири тисячі сто вісімдесят три гривень 15 копійок) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АСТ-Технології» () шляхом їх безспірного списання з рахунків Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві () за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський