Справа № 753/17568/15-а
Суддя: Каліушко Ф. А.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-а/753/107/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКО Ф.А.

при секретарі КУБІВ С.І.

за участю

позивач не з'явився;

відповідач не з'явився;

третьої особи не з'явилася;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби МВС України у м. Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - інспектора Управління патрульної служби МВС України у м. Києві Седлярука Олега Володимировича, про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 02 вересня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) шляхом накладення штрафу в розмірі 510 грн.

Адміністративний позов мотивований тим, що обставини викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, тому постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 29 вересня 2015 року відкрито провадження у даній справі та її розгляд призначено до судового розгляду. Крім того, ухвалою суду від 21 грудня 2015 року замінено неналежного відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві належним відповідачем Управлінням патрульної служби МВС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) та ухвалою суду від 10 лютого 2016 року залучено інспектора Управління патрульної служби МВС у м. Києві Седлярука Олега Володимировича (далі по тексту - третя особа) до участі у даній справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позивач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №950901 від 02 вересня 2015 року, цього ж дня о 15 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем NISSAN, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Горького, 176 в м. Києві здійснив зупинку, що створило перешкоди в дорожньому русі на смузі позначеної дорожнім знаком 5.11 для маршрутних транспортних засобів, порушивши при цьому вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху, тобто позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого інспектором Управління патрульної служби МВС у м. Києві Седляруком Олегом Володимировичем складена постанова від 02.09.2015 року серії ПС2 №489992, якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в сумі 510,00 грн.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, 02 вересня 2015 року інспектор Управління патрульної служби МВС у м. Києві Седлярук Олег Володимирович виявив в діях ОСОБА_5 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП і, в той же день, оскарженою постановою притягнув останнього до адміністративної відповідальності та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

За змістом ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відбувшихся судових засіданнях позивач у своїх поясненнях вказав, що 02.09.2015 року рухаючись по вулиця Горького у місті Києві був вимушений здійснити вимушену зупинку вздовж узбіччя, внаслідок підвищеної температури двигуна, та одразу ж ним були проведені заходи щодо попередження аварійної зупинки шляхом увімкнення аварійного сигналу, на що ним зверталась увага інспектору патрульної служби, та пізніше у наданих йому ж письмових поясненнях.

Водночас ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, ані представник відповідача, ані третя особа у відбувшихся судових засідання доказів на спростування вказаних позивачем обставин, а також інших доказів правомірності свого рішення про накладення адміністративного стягнення не надали.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що відповідачем та третьою особою не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування правомірності своїх дій при розгляді відносно позивача справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, а тому суд вважає, що наведене свідчить про недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. А відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись стст. 38, 122, 247, 251, 293 КУпАП України, стст. 2, 9, 11, 69, 71, 86, 159, 160 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної служби МВС України у м. Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - інспектора Управління патрульної служби МВС України у м. Києві Седлярука Олега Володимировича, про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 №489992 від 02 вересня 2015 року, складену інспектором Управління патрульної служби МВС України у м. Києві Седляруком Олегом Володимировичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.