Справа № 694/782/16-а
Суддя: Сакун Д. І.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/782/16-а Провадження №2-а/694/25/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

04.08.2016 року м. Звенигородка

13 год. 00 хв.

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Сакун Д. І.

при секретарі Матвієнко А. А.

з участю:

представника відповідача Пухальського І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання незаконними (неправомірними) дії та рішень суб`єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії та прийняти відповідні рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання незаконними (неправомірними) дії та рішень суб`єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії та прийняти відповідні рішення щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії у розмірі 80 % від розміру заробітку, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури та визнання дій протиправними. В позові зазначила, що з квітня 2014 року їй призначено пенсію по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 80 % середнього заробітку відповідної посади працівника прокуратури.

25.05.2016 позивачка (представник за довіренісю від 10.08.2015 ОСОБА_3) звернулася до Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області із заявою про перерахунок призначеної пенсії за правилами вищевказаної статті ЗУ «Про прокуратуру». Перерахунок просила здійснити на підставі довідки Прокуратури Черкаської області № 18/98 вих. 16 від 12.05.2016.

Звенигородським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Черкаської області листом від 03.06.2016 в перерахунку пенсії відмовлено.

Вказане рішення відповідач мотивував тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З цієї норми відповідач зробив висновок, що з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Не погоджуючись з відмовою у перерахунку пенсії, позивачка звернулася до суду з позовом і просить визнати протиправними дії та рішення відповідача №2496/02 від 03.06.2016р. про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії в розмірі 80% від суми заробітку за відповідною посадою з 01.01.2016р.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.06.2016 року у справі було відкрито скорочене провадження.

Відповідачу у передбаченому законом порядку було направлено позовну заяву та надано строк для подачі письмових заперечень проти позову.

22.06.2016р. на адресу суду надійшли заперечення відповідача проти вказаного адміністративного позову. Заперечення мотивоване тим, що законом передбачено, що умови і порядок перерахунку призначених пенсій визначаються КМУ, проте на даний час Урядом такі умови і порядок не визначені. Також відповідач послався на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового таМитного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв`язку з чим з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Враховуючи наведене просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.06.2016 судом було ухвалено вийти із скороченого провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву пророзгляд справи без її участі за наявними у справі доказами, поясненнями та матеріалами. Разом із вказаною заявою подала письмові пояснення, аналогічного з позовом змісту.

Представник відповідача проти задоволення позову у судовому засіданні заперечував з підстав, викладених у запереченні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та Законами України.

ОСОБА_2 з квітня 2014 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру».

25.05.2016 позивачка звернулася до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області із заявою про перерахунок призначеної пенсії за правилами вищевказаної статті ЗУ «Про прокуратуру». Перерахунок просила здійснити на підставі довідки прокуратури Черкаської області № 18/98 вих. 16 від 12.05.2016.

Звенигородським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Черкаської області листом №2496/02 від 03.06.2016р. в перерахунку пенсії відмовлено.

Вказане рішення відповідач мотивував тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З цієї норми відповідач зробив висновок, що з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

При відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_2 у розмірі 80 % від суми заробітної плати вказана норма була застосована відповідачем. Однак, вона повинна застосовуватися до працівників при виході на пенсію після прийняття і вступу в законну силу даного Закону. Позивачка ж у своїй заяві не просила призначити їй пенсію, а просила зробити перерахунок, вже призначеної пенсії, тому при проведенні перерахунку відповідачем не повинна бути застосовуватися ця норма.

Так, пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено позивача, встановлено приписами ст.50-1Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.9 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачці ), прокурорам і слідчим, що визнані інвалідами 1 або 2 групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років. Відповідно до ч. 1 вказаної статті пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці.

У відповідності до ч.12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ змін не зазнали.

Таким чином, внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.ч. 13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Позивачці пенсія була призначена у квітні 2014, тобто до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

При цьому, суд вважає твердження відповідача, про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Але таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011р. № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим законом. Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного грошового утримання). Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Статтями 22, 92 Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а відповідач фактично обмежив право позивача на перерахунок пенсії в розмірі 80 %.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції Україниперебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

До доводів відповідача щодо відсутності затверджених Урядом порядку та умов здійснення перерахунку пенсій суд ставиться критично.

Відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивачки із заявою про перерахунок її пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, суд також вважає необґрунтованими, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Згідно п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", - при прийманні документів для вирішення питань про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії орган, що призначає пенсію перевіряє у тому числі правильність оформлення заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Тобто, саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов`язок перевірити правильність оформлення заяви про перерахунок пенсії поданої громадянином, та у випадку зауважень до її оформлення повідомити про це пенсіонера.

Жодних зауважень до правильності оформлення заяви ОСОБА_2 про перерахунок пенсії від працівників відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відтак, позивачем фактично вчинені всі необхідні дії для здійснення перерахунку, а відповідач, у свою чергу, відмовивши позивачці вчинив протиправні дії по відношенню до останньої.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання провести перерахунок пенсії суд вважає підставними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Перерахунок пенсії відповідач зобов'язаний провести на підставі документів пенсійної справи та додатково поданої довідки, виданої Прокуратурою Черкаської області № 18/98вих. 16 від 12.05.2016., відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 80% середнього заробітку.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, ст.ст. 2, 3, 11, 12, 17, 99, 160, 161,162, 163, 160 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 по інвалідності в розмірі 80% від суми заробітку за відповідною посадою згідно довідки, виданої Прокуратурою Черкаської області № 18/98 вих. 16 від 12.05.2016

Зобов'язати Звенигородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12 липня 2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Черкаської області № 18/98 вих. 16 від 12.05.2016 у розмірі 80% від суми заробітку за відповідною посадою.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Д.І. Сакун