Справа № 2-а-906/11
Суддя: Сорока Б. М.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-906/11
№ провадження 2-а/94/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2011 року смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області, як адміністративного суду, ОСОБА_1, розглянувши у порядку скороченого провадження в смт. Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі, посилаючись на наступні обставини:

- відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй надано статус дитини війни;

- відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.06.2006 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком;

- вказана соціальна допомога повинна виплачуватися щомісячно починаючи з 01.01.2006р.

- вказана соціальна допомога протягом 2006-2007 років не виплачувалась взагалі, а з 01.01.2008 р. по теперішній час виплачується не у повному обсязі.

Прохає визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Царичанському районі Дніпропетровської області - не проведення нарахування та виплати їй підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" протягом періоду з 16 січня 2010 року; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії з підвищенням їй на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" протягом періоду з 16 січня 2010 року по дату прийняття рішення.

Відповідач на обґрунтування невизнання адміністративного позову у письмових запереченнях посилається на наступні обставини:

- згідно п. 12 ст. 71 Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була призупинена;

- відповідно до ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни;

- п. 41 розділу ІІ ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни, до ст. 6 закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою визначалось, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто у розмірі 10% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлено у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Однак, ч. 3 тієї ж ст. 28 того ж Закону встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених відповідно до того ж Закону. Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів трудових пенсій» від 15 квітня 2003 року № 544 також встановлено мінімальний розмір пенсії, передбачений для обчислення трудових пенсій за віком, а саме у розмірі 50 грн. Саме таке підвищення до пенсії і виплачується позивачу в даній справі з 1 січня 2008 року.

Ухвалою суду від 20 червня 2011 року відкрито провадження по даній справі.

Вивчивши надані сторонами докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Позивачу в даній справі у встановленому порядку надано статус дитини війни, що підтверджується копією паспорта (а.с.5), копією посвідчення та тимчасовою довідкою про встановлення статусу дитини війни(а.с. 6).

Вказані обставини не оспорюються відповідачем.

Нормами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» встановлено, що діти війни мають право на підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2010 року встановлено прожитковий мінімум 695 грн., з 1 квітня 2010 року 706 грн.

На думку суду, УПФУ повинно було призначити та виплачувати позивачу в даній справі підвищення до пенсії у розмірі 30% саме з зазначених вище розмірів.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача стосовно того, що відповідно до норм ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, як розрахункова величина, застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим Законом, і до такої категорії громадян, як «діти війни», не застосовуються. До такого висновку суд приходить з наступних обставин. Нормами ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку суду, не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обрахування пенсій та доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого в Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Нормами ч.1 ст. 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 тієї ж ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач у своїй позовній заяві просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача в даній справі за період з 16.01.2010 року по дату прийняття рішення, тобто частково поза межами встановленого чинним законодавством строку давності.

Рішення Конституційного Суду України було офіційно оприлюднено у „Віснику Конституційного Суду України № 4 від 07.11.2007 року, то позивач, на думку суду, саме з тієї дати повинна була дізнатися про порушення своїх прав. З адміністративним позовом позивачка звернулася до суду лише 17.06.2011 року, пропустивши передбачений законом шестимісячний строк для звернення до суду за захистом прав та інтересів за період до 16.01.2011 року. Тому, будь-які обєктивні чи субєктивні обставини не позбавляли позивачку можливості звернутись до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо він вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси. Таким чином, на думку суду, позовні вимоги з 16.01.2010 року по 16.01.2011 року задоволенню не підлягають.

У 2010-му році та з 01.01.2011 року по 18.06.2011 року включно будь-яких обмежень дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не встановлювалося. З 19 червня 2011 року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік, згідно якого встановлено обмеження дії ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а тому на думку суду, позовні вимоги підлягають задоволенню лише по 18 червня 2011 року включно.

Нормами ч. 1 ст. 256 КАС України визначено, що постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно. Негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

Згідно з нормами ч. 2 тієї ж ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених у п. 1 ч. 1 тієї ж статті, тобто про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів.

За викладених обставин суд приходить до висновку про те, що дана постанова в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії за весь минулий період до 18 червня 2011 року включно повинно бути допущено до негайного виконання.

Відповідно до норм п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне митоПенсійний фонд України та його місцеві органи звільнені від сплати державного мита.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163, 1832 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Царичанському районі Дніпропетровської області, яка виразилася у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_2, як дитині війни, підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 17 січня 2011 року по 18.06.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Царичанському районі Дніпропетровської області провести нарахування та виплату ОСОБА_2, як дитині війни, підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 17 січня 2011 року по 18.06.2011 року із врахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задовлення.

Постанову в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії за весь минулий період до18.06.2011 року, тобто за період з 17 січня 2011 року по 18 червня 2011 року, допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Головуючий: Б.М.СОРОКА