Справа № 817/1209/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Київ К/800/50841/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
провівши попередній розгляд адміністративної справи
за касаційною скаргоюДержавної служби геології та надр України
напостанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року
у справі№817/1209/15
за позовомДержавної служби геології та надр України
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія»
проприпинення права користування надрами шляхом анулювання дозволу

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року Державна служба геології та надр України звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» про припинення права користування надрами шляхом анулювання дозволу від 11.10.2010 року № 5195 на видобування базальту Північно-Західної ділянки Голубицького родовища наданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія».

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач як власник спеціального дозволу на користування надрами без поважних причин не приступив до користування надрами, чим порушив умови спеціального дозволу.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року позов задоволено повністю. Припинено право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 5195 від 11.10.2010 року, наданого ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» з метою видобування базальтів верхнього покладу, придатних для виробництва щебеню Північно-Західної ділянки Голубицького родовища.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року, Державна служба геології та надр України звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Міністерством охорони навколишнього природного середовища України надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» спеціальний дозвіл на користування надрами №5195 від 11.10.2010 року з метою видобування базальтів верхнього покладу, придатних для виробництва щебеню Північно-Західної ділянки Голубицького родовища терміном дії 20 років.

Листом Державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України» (далі - ДНВП «Геоінформ України») від 12.03.2012 року №02/302-0953 позивачу направлено інформацію щодо надрокористувачів, які в порушення особливих умов спеціальних дозволів, не звітували перед ДНВП «Геоінформ України» щодо погашення запасів за 2011 рік (форми 5-гр, 6-гр, 7-гр), відповідно до якої відповідач з 2011 року по 2012 рік не здійснює видобуток корисних копалин відповідно до спеціального дозволу на користування надрами №5195 від 11.10.2010 року.

Держгеонадра України відповідно до положень пп.6 ст.24 Кодексу України про надра та пп.10 п.23 Порядку №615 розглянули питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами №5195 від 11.10.2010 року, власником якого є відповідач, який впродовж 2011-2012 припинив користування надрами, та не вжив заходів щодо поновлення дії дозволу №5195 від 11.10.2010 року.

Наказом Держгеонадр України від 16.03.2012 року №94 було зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №5195 від 11.10.2010 року та надано відповідачу 21 календарний день з моменту відправлення повідомлення для надання пояснень щодо причин припинення робіт, передбачених спецдозволом, більш як на два роки. Листом від 05.04.2012 року №2964/01/14-12 Держгеонадрами України проінформовано відповідача щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Відповіді на лист Держгеонадр України від 05.04.2012 року № 2964/01/14-12 від відповідача не було отримано.

Листом Держгеонадр України від 29.05.2012 року № 4710/01/14-12 відповідача було повідомлено про рішення поновити дію спеціального дозволу на користування надрами №5195 від 11.10.2010 року за умови надання позитивного висновку спеціалізованого державного геологічного підприємства, установи, організації, відповідно до пункту 27 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615.

Листом ДНВП «Геоінформ України» від 15.04.2014 року № 02/302-1242 позивачу направлено інформацію щодо надрокористувачів, які в порушення особливих умов спеціальних дозволів не звітували перед ДНВП «Геоінформ України» щодо щорічної статистичної звітності за формою 5-гр, 6-гр, 7-гр, відповідно до якої відповідач з 2011 року по 2014 рік не здійснює видобуток корисних копалин відповідно до спеціального дозволу на користування надрами №5195 від 11.10.2010 року.

Наказом Держгеонадр України від 17.04.2014 року № 119 відповідачу надано 15 календарних днів з моменту відправлення повідомлення для усунення порушень вимог пункту 3 статті 53 Кодексу України про надра. Листом від 23.04.2014 року №6011/01/14-12 Держгеонадрами України проінформовано відповідача про надання 15 календарних днів з моменту відправлення повідомлення для усунення зазначених порушень законодавства про надра.

У зв'язку з ненаданням відповідачем позитивної відповіді на лист Державної служби геології та надр України від 23.04.2014 року № 6011/01/14-12 було прийнято рішення надати 15 календарних днів для усунення порушень вимог законодавства про надра.

Наказом Держгеонадр України від 12.06.2014 року № 183 відповідачу повторно надано 15 календарних днів з моменту відправлення повідомлення для усунення порушень вимог пункту 3 статті 53 Кодексу України про надра.

Листом від 19.06.2014 року №8338/01/14-12 Держгеонадрами України проінформовано відповідача про надання 15 календарних днів з моменту відправлення повідомлення для усунення зазначених порушень законодавства про надра.

Листом ДНВП «Геоінформ України» від 20.06.2014 року № 03/303-2148 позивачу направлено інформацію щодо надрокористувачів, які з 2011 по 2013 не видобувають корисні копалини з родовищ, на які були видані дозволи на користування надрами. Згідно з цією інформацією, відповідач з 2011 року по 2013 рік не здійснює видобуток корисних копалин відповідно до спеціального дозволу на користування надрами № 5195 від 11.10.2010 року.

Наказом Держгеонадр України від 10.07.2014 року № 221 відповідачу надано 15 календарних днів з моменту відправлення повідомлення для усунення порушень вимог статті 26 Кодексу України про надра.

Листом від 25.07.2014 року №10667/01/14-12 Держгеонадрами України відповідача було повідомлено про надання 15 календарних днів з моменту відправлення повідомлення для усунення зазначених порушень законодавства про надра, та у разі ненадання інформації у визначений термін Держгеонадрами України буде ініційовано припинення права користування надрами у судовому порядку.

У зв'язку із тим, що ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» порушило законодавство у сфері надрокористування та не усунуло порушення, Державна служба геології та надр України звернулась до суду з позовом про анулювання спеціального дозволу № 5195 від 11.10.2010 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» без поважних причин не виконує передбачені спеціальним дозволом роботи більш як два роки, а тому наявні всі підстави для припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу № 5195 від 11.10.2010 року.

Між тим, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що доказом порушення у сфері надрокористування має бути акт перевірки, припис або розпорядження, складені на підставі акта перевірки. Однак, Державна служба геології та надр України перевірки відповідача в 2012-2015 роках не проводила, та як наслідок, приписи та розпорядження про допущене порушення також не складались. З огляду на це, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для анулювання спеціального дозволу № 5195 від 11.10.2010 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 391/2011.

Відповідно до пп.18 п.4 Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України.

Відповідно до ст.19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов'язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.

Згідно з ч.1 ст.26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

У відповідності до ч.2 ст.26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Частиною 7 статті 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2) здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Відповідно до п.5 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 р. №1294, державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів.

Згідно з пунктами 15, 16 Порядку №1294, за результатами проведення планової або позапланової перевірки надрокористувача посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами. Посадова особа органу державного геологічного контролю зазначає в акті стан виконання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та використання надр, а в разі невиконання зазначених вимог - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідне положення акта законодавства.

У разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами. Припис або розпорядження можуть бути оскаржені до Держгеонадр або суду в установленому законом порядку.

Отже, доказом порушення у сфері надрокористування має бути припис або розпорядження, складені на підставі акта перевірки.

Проте, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що в матеріалах справи відсутні вище зазначені документи, що підтверджують допущене відповідачем порушення. Крім того, Державна служба геології та надр України листом від 22.10.2015 р. за № 04-4428 повідомила суд апеляційної інстанції про те, що перевірки відповідача в 2012-2015 роках не проводились.

На думку позивача, доказом того, що відповідач без поважних причин протягом двох років не приступив до користування надрами, є листи Державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України», в яких повідомлялось позивача про те, що відповідач не подає щорічну звітність за формою 5-гр, 6-гр, 7-гр щодо руху запасів з 2011 р. по 2013 р.

Однак, як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, така підстава для анулювання спеціального дозволу на користування надрами як неподання щорічної звітності форми 5-гр, 6-гр, 7-гр, чинним законодавством не передбачена.

Беручи до уваги зазначені вище правові положення та враховуючи обставини справи, судова колегія погоджується з позицією суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України відхилити, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: