Справа № 825/1287/16
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року Чернігів Справа № 825/1287/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

за участю секретаря Скугоревої Н.О.,

представника позивача Карнаух О.В.,

представника відповідача Верьовки А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОБУД" до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОБУД" звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування припису Державної екологічної інспекції у Чернігівській області від 22.03.2016 № 54/05.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.03.2016 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області (далі-інспектор) проведено перевірку дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, результати якої відображені в акті № 545/05. В подальшому видано припис № 54/05 від 22.03.2015, яким приписано товариству вчинити ряд дій на усунення виявлених порушень. Однак позивач не погоджується з вказаними порушеннями, тому звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні, зазначивши, що під час проведення перевірки ТОВ "АГРОБУД" інспектором Державної екологічної інспекції у Чернігівській області виявлено ряд порушень вимог Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". У зв'язку з цим, керуючись статтею 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" складено припис, яким зобов'язано усунути порушення вимог природоохоронного законодавства. Представник відповідача зазначив, що інспектор діяв відповідно до чинного законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

Відповідно до договорів оренди № 5 від 01.01.2014, № 6 від 01.01.2014, № 10 від 01.06.2015, № 12 від 01.11.2015, № 11 від 10.05.2016 (а.с. 19-21, 23-25, 27-29, 31-33, 35-38) ТОВ "АГРОБУД" передано в оренду ПрАТ «Харчомаш», ТОВ «Голденпак» майно (приміщення та обладнання).

Згідно пункту 4.8 вказаних договорів оренди орендатори зобов'язані під час своєї господарської діяльності самостійно погоджувати всі дозволи та інші вимоги (екологічні, санітарні, протипожежні і т.д.) з контролюючими органами.

У ході розгляду колективного звернення мешканців м. Ічня від 26.02.2016, на підставі згоди Держекоінспекції України від 14.03.2016 держінспектором з ОНПС Чернігівської області 22.03.2016 була проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря та поводження з відходами ТОВ «Агробуд».

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Агробуд» є власником обладнання та устаткування, яке є джерелами утворення та викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

За результатами перевірки керівнику ТОВ «Агробуд» був наданий припис від 22.03.2016 № 54/05 (а.с. 9-10) на усунення виявлених порушень, а саме:

не допускати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел за відсутності відповідного дозволу;

отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вимогами припису, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон № 1264-ХІІ).

В свою чергу, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V.

Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затверджений Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.01. 2009 р. за № 18/16034 (далі - Порядок № 464) визначає процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів.

Так, згідно пунктів 4.4, 4.5, 4.6, 4.7, 4.11- 4.14, 4.19, 4.22 Порядку № 464, під час проведення перевірки перевіряються наявність та чинність дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної з використанням природних ресурсів (розміщення відходів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, викиди в атмосферне повітря з стаціонарних джерел, спеціальне використання природних ресурсів), транскордонним переміщенням об'єктів рослинного й тваринного світу, та інших документів, необхідних для здійснення перевірки.

Перевірка здійснюється на території суб'єкта господарювання - на виробничих майданчиках, у цехах, у місцях розташування обладнання, земельних ділянках, у тому числі територій та об'єктів природно-заповідного фонду, шляхом візуального огляду із застосуванням, у разі необхідності, інструментально-лабораторного, радіаційного та інших методів контролю.

При здійсненні перевірок на об'єктах, діяльність чи експлуатація яких пов'язана із впливом на довкілля шляхом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, скидів у водні об'єкти, розміщення відходів, забруднення ґрунтів, проводиться перевірка здійснення суб'єктом господарювання інструментально-лабораторних вимірювань при виробничому контролі за дотриманням встановлених нормативів, а також, у разі необхідності, здійснення відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання за дотриманням суб'єктами господарювання встановлених нормативів.

Державні інспектори під час здійснення перевірок мають право:

- вимагати усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища;

- відбирати зразки продукції, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного контролю, відповідно до закону;

- вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного контролю;

- давати обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

Перевірка проводиться за оригіналами або належним чином оформленими копіями документів, наданими керівником або уповноваженою ним особою суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюється перевірка.

У разі виявлення фальсифікацій або підробок документів державні інспектори зазначають про це в акті перевірки та передають відповідні матеріали до правоохоронних органів згідно із законодавством.

За фактами виявлених під час перевірки порушень державний інспектор має право одержувати усні або письмові пояснення від керівника або уповноваженої ним особи, особи, відповідальної на об'єкті за стан дотримання вимог природоохоронного законодавства. Такі пояснення долучаються до матеріалів перевірки.

За результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся.

Не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально, пропозицій, а також інформації, наданої правоохоронними органами.

В останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються державними інспекторами, які проводили перевірку, і всіма членами комісії (якщо перевірка проводилася комісією), керівником або уповноваженою особою суб'єкта господарювання. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки.

На підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначає Закон України "Про охорону атмосферного повітря" (далі Закон № 2707-XII).

Так, відповідно до визначення, наведеного у статті 1 Закону № 2707-XII, викиди - це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.

Водночас відповідно до підпункту 1.15.4 пункту 1.15 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 року № 7, джерело забруднення атмосфери - це об'єкт, з якого поширюється забруднююча речовина.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 11 Закону № 2707-XII, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання.

Згідно з статтею 1 Закону України від 06.09.2005 № 2806-IV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідачем не спростовано доводів позивача про те, що діяльність останнього полягає у здаванні в оренду об'єктів, для чого зазначених дозволів не потрібно.

Постановою Кабінету Міністрів України № 748 від 07.08.2013 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" внесено зміни до Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 13.03.2002, пунктом 2 якого зазначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.

Позивачем надано суду дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -27, виданий Департаментом екології та природних ресурсів на орендодавця - ТОВ "Голденпак", який міститься в матеріалах справи.

Статтею 3 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" передбачено основні принципи державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності, одним із яких є зменшення рівня державного регулювання господарської діяльності (п.п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності").

Тобто на переконання суду в даному випадку отримання двох дозволів на один і той же об'єкт, при наявності його у орендодавця об'єкту, є порушенням вказаного принципу державної політики в цьому питанні.

Доказів, які б підтверджували, що товариством на час проведення перевірки здійснювались викиди в атмосферне повітря з джерела, яке не відображено у дозволі № -27 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відповідачем суду не надано.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що у ході перевірки керівником ТОВ «Агробуд» була надана інформація про обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 22.03.2013 по 22.03.2016, що підтверджено довідкою № 22 від 22.03.2016, оскільки дана довідка підтверджує тільки сплату позивачем екологічного податку.

Оцінюючи ж правомірність вимог припису щодо зобов'язання товариства отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, суд приходить до переконання, що отримання двох дозволів на один і той же об'єкт є порушенням принципу державної політики, передбаченого п.п. 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", та відповідачем не надано достатніх документальних доказів, які б підтверджували, що товариством на час проведення перевірки здійснювались викиди в атмосферне повітря з джерела, яке не відображено у дозволі № -27.

Крім того, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що згідно ч. 7 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого відповідно до закону, припускає неоднозначне тлумачення прав і обов'язків суб'єкта господарювання або органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб, рішення приймається на користь суб'єкта господарювання.

При вирішені цього спору суд керується положеннями статті 19 Конституції України відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОБУД" необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОБУД" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Чернігівській області від 22.03.2016 № 54/05.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Чернігівській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОБУД" понесені судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан