Справа № 806/786/16
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"01" серпня 2016 р. Справа № 806/786/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: від відповідача- Вихристюк О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "07" липня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Прокуратура Житомирської області про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 13 травня 2016 року звернулась до суду з позовом про:

- скасування наказу прокурора Житомирської області № 513К від 14.12.2015 року та поновити на посаді;

- стягнення з прокуратури Житомирської області на користь ОСОБА_3 кошти за час вимушеного прогулу;

- зобов'язання прокуратуру Житомирської області відшкодувати ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн..

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.07.2016року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду у зв'язку пропущенням строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема в апеляційній скарзі позивач вказує про те, що з 12.01.2016 року по 13.05.2016 року знаходилась на амбулаторному лікуванні у Комунальному закладі "Центрі первинної медико-санітарної допомоги Коростишівського району" з діагнозом гострий пієлонефрит, що перешкоджало їй в цей період, у зв'язку зі станом здоров'я, звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала клопотання про перенесення розгляду справи на інший час у зв'язку з перебуванням на амбулаторному лікуванні.

Колегією суддів, розглянувши зазначене клопотання, було враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 195-1 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом п'ятнадцяти днів з дня постановляння ухвали про відкриття провадження. Ухвалу про відкриття провадження у даній справі постановлено 25.07.2016року. Граничний термін розгляду даної апеляційної скарги припадає на час перебування колегії суддів у щорічній відпустці. Гранично допустимий термін перенесення розгляду даної апеляційної скарги, визначений ч.2 ст. 195-1 КАС також припадає на дату перебування колегії суддів у відпустці. Відтак, перенесення розгляду справи порушить строки розгляду апеляційної скарги, визначені ч. 1 та ч.2 ст. 195-1 КАС. Водночас, колегією суддів враховано, що відповідно до довідки Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги Коростишівського району" №839 від 29.07.2016року позивач від стаціонарного лікування відмовилась, в пересуванні не обмежена. Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем укладено договір №10 про надання правової допомоги адвокатом (а.с. 30). Відтак, зазначені обставини не чинили позивачу перешкод по вирішенню питання представництва інтересів позивача в суді її представником та розгляду апеляційної скарги позивача у встановлені процесуальним законодавством строки. Зважаючи, що позивач виклав свої доводи у апеляційній скарзі, перешкод у надісланні позивачем письмових пояснень або направленні до суду уповноваженого представника для надання пояснень не виявлено, колегія суддів керуючись ч.4 ст. 196 КАС України дійшла висновку, що неприбуття в судове засідання позивача не перешкоджає судовому розгляду даної справи. У зв'язку з чим відмовила позивачу у задоволенні поданого клопотання.

Дослідивши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дізналася про порушення своїх прав 14.12.2015 року, а саме при отриманні спірного наказу (а.с. 13, 22). До суду з адміністративним позовом звернулась 13.05.2016року. Причини пропуску строку позивач, відповідно до позовної заяви, пояснює тим, що перебувала на лікуванні хвороби, яка загострилась після нервового хвилювання, і лише зараз його завершила.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Оскільки про спірний наказ, яким порушені його права та інтереси позивача, йому стало відомо 14 грудня 2015 року, то встановлений місячний строк для звернення до адміністративного суду з позовом закінчився 15 січня 2016 року.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків з метою своєчасного виконання ними передбачених законодавством певних процесуальних дій. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, що дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

З довідки Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги Коростишівського району" від 11.05.2016 року № 613 (а.с. 23), ОСОБА_3 з 12.01.2016 року знаходиться на лікуванні з діагнозом гострий пієлонефрит.

Доказів перебування на стаціонарному лікуванні в період з 14 грудня 2015 року по 13 травня 2016 року суду не надано.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 206 (а.с. 49-52) вбачається, що ОСОБА_3 відвідувала медичний заклад 12.01.2016 року, 25.01.2016 року, 05.02.2016 року, 19.02.2016 року, 04.03.2016 року, 21.03.2016 року, 05.04.2016 року, 18.04.2016 року, 29.04.2016 року та 13.05.2016 року, при цьому 05.02.2016 року, 19.02.2016 року, 04.03.2016 року, 05.04.2016 року, 18.04.2016 року, 29.04.2016 року та 13.05.2016 року ОСОБА_3 мала задовільний стан та не мала скарг на здоров'я, що свідчить про те, що позивач не був обмежений в пересуванні, стан здоров'я позивача ніяким чином не перешкоджав її звернутися до суду з даним позовом.

Твердження позивача про те, що вона в період з 12 січня по 13 травня 2016 року за станом здоров'я не могла звернутися до суду з даним позовом спростовується також тим, що у вказаний період ОСОБА_3 звернулась до суду з іншим позовом (а.с.45-46).

Водночас, колегія суддів наголошує, що зазначені позивачем обставини не чинили перешкод по вирішенню питання представництва інтересів позивача в суді її представником у встановлені процесуальним законодавством строки.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "07" липня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Кочубей Надія Володимирівна вул.Пушкіна,44 А,м.Коростишів,Житомирська область,12500

3- відповідачу/відповідачам: Прокуратура Житомирської області вул.1-го Травня, 11,м.Житомир,10008

4-третій особі: - ,