Справа № 308/4011/16-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4011/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2016 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Бота О.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 у порядку провадження у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, звернувся до суду з адміністративним позовом до Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобовязання Ужгородське обєднане управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, зарахувавши період роботи у ВАТ «Варьеганнефть» з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року машиністом насосної станції по закачці робочого агента в пласт, до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії по заяві від 11.03.2016 року. Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що досягнувши 55 років , 11.03.2016 року він звернувся до УПФ в м. Ужгороді із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у 55-ти річному віці. Своє право на отримання пенсії на пільгових умовах мотивував тим, що починаючи 24.05.1988 року був зайнятим повний робочий день на різних роботах працівником із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій та посад. Перебування на посадах та виконання роботи із шкідливими та важкими умовами праці підтверджуються записами у трудовій книжці та доданими довідками, що підтверджують його трудовй стаж.

Однак рішенням (вкладкою №26 до протоколу №18 ) від 22.03.2016 року УПФ України в м. Ужгороді відмовив у призначенні йому пенсії. Свою відмову мотивували тим, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи за списком №2 для прийняття рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у 55-ти річному віці. Відповідачем не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача ОСОБА_3 у ВАТ «Варьеганнефть» з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року, з тих підстав, що відсутня уточнююча довідка щодо трудової діяльності позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Позивач вважає, що рішення УПФ України в м. Ужгород щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах є безпідставним , оскільки наданими ним документами підтверджується його стаж, що дає право на призначення пільгової пенсії.

Позивач зазначає, що факт перебування у трудових відносинах та перебування на посадах і виконання роботи із шкідливими та важкими умовами праці з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року підтверджується записом у трудовій книжці, де згідно із наказом № 217 п від 25.05.1988р. він був пийнятий машиністом 4 розряду на насосну станцію по закачці робочого агента в пласт в цех підтримки пластового тиску. Відповідно до довідки № 14-2/16-21 від 20.01.2011р. професія машиніста насосної станції по закачці робочого агента в пласт 4,5 розряду відноситься до Списку №2 Розділу ІІ Підрозділу 2 ( видобування нафти, газу,газового конденсату) встановленим Постановою КМ СРСР від 26.01.1991р. №10 з особливим характером роботи та умовами праці, що дає право на призначення пільгової пенсії.

Позивач вказує, що відповідачу була надана довідка ВАТ «Варьеганнефть» № 14-2116-13 від 19.01.2011 року, згідно якої товариство не має змоги надати довідку про трудову діяльність за період з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року через втрату документів у звязку з пожежею в адміністративній будівлі товариства, що мала місце 13.02.1998р.

Позивач вважає, що діями посадових осіб Управління ПФ України в м. Ужгороді Закарпатської області порушені його права та інтереси, а від так за захистом таких, вимушений звертатися до суду.

З посиланням на викладене та наявність достатнього стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, позивач просить суд зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області призначити йому пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 11.03.2016 року, зарахувавши період роботи у ВАТ «Варьеганнефть» з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року машиністом насосної станції по закачці робочого агента в пласт, до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові. В своїх поясненнях посилалася на обставини, що викладені в позові.

Представник Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області позов не визнала з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Із змісту статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Як встановлено судом, позивачу ОСОБА_3 02 січня 2016 року виповнилось 55 років.

11.03.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді із заявою про призначенні пенсії за Списком № 2 зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII .

Проте, рішенням ( вкладка №26 до протоколу № 18) Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах з мотивів відсутності необхідного стажу роботи за Списком №2, оскільки стаж роботи за Списком №2 складає 10 років, 3 місяці, 19 днів, що недостатньо для призначення пенсії у 55 років. ( а.с. 34)

З листа Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області №02/П-03 від 13.04.2016 року слідує, що пільговий стаж ОСОБА_3 обчислено з урахуванням періодів роботи в : ТОВ «Білі ночі» з 14.03.1991 року по 23.04.1994 року; ВАТ «Варьеганнефть» з 11.06.1996 року по 01.09.1998 року, 17.10.2001 року по 31.07.2003 року, 01.11.2006 року по 02.08.2007 року, 10.08.2007 року по 10.01.2010 року. Період роботи в ВАТ «Варьеганнефть» з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року, не врахований в пільговий стаж, оскільки відсутня уточнююча довідка щодо трудової діяльності позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. (а.с. 35-36 ).

Згідно трудової книжки позивача ОСОБА_3 серії АТ-І №4536347, з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року він працював ВАТ «Варьеганнефть» , а саме : з 24.05.1988 року по 25.09.1989 року він працював машиністом 4 розряда насосної станції по закачці робочого агента в пласт в цех підтримки пластового тиску, а з 25.09.1989 року переведений машиністом 4 розряда насосної станції по закачці робочого агента в пласт в цех видобування нафти та газу, а з 01.02.1991 року переведений машиністом 5 розряда насосної станції по закачці робочого агента в пласт у тому ж цеху де працював по 13.03.1991 року (а.с. 9 ).

З довідки ВАТ «Варьеганнефть» № 14-2/1613 від 19.01.2011 року слідує, що товариство немає можливості надати довідку про трудову діяльність ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період роботи з 24.05.1988 р. по 13.03.1991 р., у звязку з тим, що документи, які містять зазначені відомості були втрачені в результаті пожежі в адміністративно-побутовому приміщенні товариства, що мала місце 13.02.1998 року. ( а.с. 19)

Зазначене також стверджується довідкою Отряда Государственной противопожарной служби МЧС России від 16.01.2003 року №1 , відповідно до якої 13.02.1998 року сталася пожежа в адміністративно-побутовому корпусі ОАО «Варьеганнефть». В результаті пожежі приміщення АПК знищено повністю. ( а.с. 20)

Згідно довідки уточнюючої особливий характер робіт або умов праці необхідних для призначення пільгових пенсій №14-2/16-21 від 20.01.2011 року ОСОБА_3 працював в ООО «Белые ночи» повний робочий день з 14.03.1991 року по 23.04.1994 року на посаді машиніста насосних станцій по закачці робочого агента в пласт 4,5 розряда вахтово-єкспедіціонним методом роботи. Вказана посада машиніста насосних станцій по закачці робочого агента в пласт відноситься до Списку №2 розділу XII Підрозділу 2 (Видобуток нафти, газу, газового конденсату). ( а.с. 13)

Відповідно до довідки уточнюючої особливий характер робіт або умов праці необхідних для призначення пільгових пенсій №14-2/16-1039 від 14.12.2010 року ОСОБА_3 дійсно працював в ОАО «Варьеганнефть» повний робочий день з 11.06.1996 року по 01.09.1998 року на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду з ремонту нафтопромислового обладнання зайнятого безпосередньо на об'єктах видобутку нафти і газу вахтово-експедиційним методом роботи в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі. Вказана посада відноситься до Списку №2 розділу XII Підрозділу 2 (Видобуток нафти, газу, газового конденсату). ( а.с.14)

Згідно довідки уточнюючої особливий характер робіт або умов праці необхідних для призначення пільгових пенсій №14-2/16-1057 від 27.12.2010 року ОСОБА_3 працював в ОАО «Варьеганнефть» повний робочий день з 17.10.2001 року по 02.08.2007 року : на посаді машиніста насосних станцій по закачці робочого агента в пласт з 17.10.2001 по 31.07.2003 року, слюсаря ремонтника по ремонту нафтопромислового обладнання з 01.11.2006 року по 02.08.2007 року безпосередньо зайнятого на обєктах видобутку нафти, газу і газового конденсату вахтово-експедиційним методом роботи. Вказані посади відносяться до Списку №2 розділу XII Підрозділу 2 (Видобуток нафти, газу, газового конденсату).( а.с. 15)

З довідки уточнюючої особливий характер робіт або умов праці необхідних для призначення пільгових пенсій №05-05/07-10 від 21.01.2011 року виданої ОАО «Варьеганнефть» слідує, що ОСОБА_3, працював в товаристві повний робочий день: з 10.08.2007 року по 10.01.2010 року на посаді слюсаря-ремонтника з ремонту нафтопромислового обладнання в цеху по обслуговуванню експлуатації нафтогазоводопроводів, вахтовим методом; з 19.05.2010 року по 29.01.2011 року слюсарем по експлутаціі і ремонту підземних газопроводів в цеху по обслуговуванню і експлуатаціі нафтогазоводопроводів вахтовим методом. Робота з 10.08.2007 року по 10.01.2010 року за професією слюсар-ремонтник з ремонту нафтопромислового обладнання відноситься до Списку №2 розділу XII Підрозділу 2 (Видобуток нафти, газу, газового конденсату). ( а.с. 16)

Відповідно до довідки ДОАО «Варьеганнефть» №01/221 від 22.12.2010 року ОСОБА_3 працював у будівельно-монтажному управлінні №2 тресту «Варьегантрубопроводстрой» на посаді машиніста екскаватора з 22.09.1987 року по 26.04.1988 року. З 19.01.1988 року трест «Варьегантрубопроводстрой» перетворений в комплексно-технологічне управління №2. З 31.08.1991 року трест «Варьегантрубопроводстрой» перетворений в СМТ «Варьеганнефтегазстрой» ПО «Варьеганнефтегаз». З 14.05.1993 року СМТ «Варьеганнефтегазстрой» ПО «Варьеганнефтегаз» перетворений в ДАООТ «Варьеганнефтегазстрой» АООТ «Варьеганнефтегаз». З 04.11.1996 року ДАООТ «Варьеганнефтегазстрой» АООТ «Варьеганнефтегаз» перетворений в ДОАО «Варьеганнефтегазстрой» ОАО «Варьеганнефтегаз». Трест «Варьегантрубопроводстрой» і всі його вищеперелічені підрозділи перебували в м Райдужний, Ханти-Мансійського автономного округу, Тюменської області, місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі (а.с. 18)

Отже, суть спору зводиться до визнання права позивача на пільгову пенсію.

За змістом пояснень представника відповідача , до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії позивачу не включені період його роботи у ВАТ «Варьеганнефть» з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788 -11 від 05.11.1991р., яка регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, право на такий вид пенсії мають, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

При цьому, статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-XII документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до: Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 згідно розділу ХІІІ, підрозділ 2 (Видобуток нафти, газу...) професія машиніста насосних станцій по закачці робочого агента в пласт внесена до вказаного списку, Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 та Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право напенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 професія також внесена до вказаних списків. П.3 Порядку застосування Списку № 1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.05 року № 383 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 09.07.2009 року № 261), передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Період роботи позивача на посаді машиніста насосних станцій по закачці робочого агента в пласт у ВАТ «Варьеганнефть» з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року, стверджується записами у трудовій книжці, працюючи в період з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року позивач виконував на одному і тому ж самому підприємстві роботи машиніста насосних станцій по закачці робочого агента в пласт. Вказані записи в трудовій книжці не викликають сумнівів, оскільки заповнені належним чином та стверджуються відтисками печаток відділів кадрів підприємств та підписами відповідальних осіб за його місцем роботи.

Із наступних записів трудової книжки вбачається, що в наступні роки ( період з 14.03.1991 року по 23.04.1994 року ) він працював на посаді машиніста насосних станцій по закачці робочого агента в пласт. Водночас, відповідач зарахував до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи позивача з 14.03.1991 року по 23.04.1994 року за такою ж посадою.

Як встановлено судом, на ОАО «Варьеганнефть»проведено атестацію робочих місць.

Результат атестації робочого місця за умовами праці машиніст насосної станції по закачці робочого агента в пласт відображено у карті атестації № 15 ( а.с. 31,32)

Як встановлено в судовому засіданні, позивач працював на підприємствах, що розташовані на території Російської Федерації.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, підписаної 13.03.1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць Угоди та членів їх сімей здійснюється за нормами законодавства держави, на території якого вони проживають. Дія Угоди поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах, враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, зокрема Російської Федерації. Час роботи на території держав-учасниць вказаної Угоди (в тому числі Російської Федерації) зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії за Списками № 1 та № 2 за умови підтвердження пільгового стажу належно оформленою (відповідно до вимог вищезазначеної постанови) уточнюючою довідкою. При цьому, проведення атестації робочих місць не вимагається, якщо законодавством держави, на території якої виконувалась робота, не передбачена така атестація для визначення права на призначення пільгових пенсій за Списками № 1 № 2.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

При призначенні пенсії період роботи в ВАТ «Варьеганнефть» з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року, не врахований в пільговий стаж, оскільки відсутня уточнююча довідка щодо трудової діяльності на роботах із шкідливими і важкими умовами.

Разом з тим, суд вважає, що відсутність уточнюючої довідки за місцем здійснення безпосередньо шкідливих робіт не може бути підставою для відмови в призначенні пільгової пенсії позивачу, оскільки посада, передбачена списком № 2 визначено право на пенсію осіб, які були зайняті на наступних роботах:

машиністи насосних станцій з накачування робочого агента в пласт, що зазначена у трудовій книжці позивача.

Неможливість подання уточнюючої довідки обумовлена обєктивними причинами оскільки документи, які містять зазначені відомості були втрачені в результаті пожежі в адміністративно-побутовому приміщенні товариства. Водночас, період роботи позивача на посаді машиніста насосних станцій по закачці робочого агента в пласт у ВАТ «Варьеганнефть» з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року, стверджується записами у трудовій книжці, а отже на думку суду, вказана обставина не залежить від працівника і не може обмежувати його конституційне право на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст.6 Угоди про гарантії прав громадян - держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року визначено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди, враховується трудовий стаж набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Обчислення пенсії проводиться з заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Враховуючи те, що позивач у період з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року працював в ВАТ «Варьеганнефть» на посаді машиніста насосної станції по закачці робочого агента в пласт в цех підтримки пластового тиску, що включається до Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 , яка була чинна на період роботи позивача, зважаючи на те, що факт зайнятості позивача на роботах зі шкідливими умовами праці підтверджувався записами в трудовій книжці, яка відповідно до вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є основним документом, суд вважає доведеним факт, що позивач в період з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року працював в ВАТ «Варьеганнефть» на посаді машиніста насосної станції по закачці робочого агента в пласт та виконував роботи з шкідливими умовами праці, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах .

Крім того, слід звернути увагу на те, що порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі -Порядок № 18-1).

Пунктом 3 цього Порядку визначено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призна-чення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Пунктом 4 цього Порядку визначено, що комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці.

Отже, Комісії діють при Головних управліннях ПФ без статусу юридичної особи.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених Конституцією України. Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і набуте право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч. 2 ст. 19, статтями 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, не може бути звужено.

З урахуванням викладеного, виходячи з основоположних засад Конституції України, проаналізувавши чинне пенсійне законодавство, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що період роботи позивача у ВАТ «Варьеганнефть» з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року машиністом насосної станції по закачці робочого агента в пласт повинен бути зарахований до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії позивачу.

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значеня для прийняття рішення тощо.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, а також те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів щодо правомірності свого рішення щодо не врахування в пільговий стаж період роботи позивача з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року, суду надано не було, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а тому приходжу до висновку ,що слід зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_3 у стаж ,що дає право на призначення пільгової пенсії період роботи з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року на посаді машиніста насосної станції по закачці робочого агента в пласт та призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 11.03.2016 року, тобто з дня звернення із відповідною заявою.

Згідно до статті 159 КАС України, судом у встановленому процесуальним порядком з'ясовані обставини справи, що підтверджуються належними і допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, враховані норми матеріального права, якими врегульовані спірні відносини. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог законодавства, що призвело до порушення суб'єктивних прав позивача, які підлягають поновленню судом шляхом покладання на відповідача обов'язків виконати дії на умовах, встановлених законом, що гарантує дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст.9,11,17,18,70,71,158-163,167,186 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_3 до Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_3 у стаж ,що дає право на призначення пільгової пенсії період роботи у ВАТ «Варьеганнефть» з 24.05.1988 року по 13.03.1991 року на посаді машиніста насосної станції по закачці робочого агента в пласт та призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 11.03.2016 року, тобто з дня звернення із відповідною заявою.

Стягнути із Ужгородського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір у розмірі 551,20 гривень (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4