Справа № 825/875/16
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/875/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача Молодцової Л.В.,

представника відповідача Падалки С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до Публічного акціонерного товариства ''Ніжинський механічний завод'' про стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до Публічного акціонерного товариства ''Ніжинський механічний завод'' (далі- відповідач, ПАТ ''Ніжинський механічний завод'') про стягнення податкового боргу в розмірі 2358538,76 грн., в тому числі пені в розмірі 306131,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ ''Ніжинський механічний завод'' має податковий борг, який добровільно не погашається, що обумовило звернення до суду із вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з мотивів викладених в адміністративному позові та додаткових поясненнях. Крім того, представник позивача не заперечував, що стосовно відповідача рішенням суду порушено провадження у справі про банкрутство, але вважає, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Судові рішення у справах про оскарження податкових повідомлень-рішень на загальну суму нарахувань набрали законної сили та податкові зобов'язання є угодженими, тому останні є поточними і не підпадають під дію мораторію. У зв'язку із зазначеним просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд врахувати те, що ним до податкового органу 18.07.2016 подано уточнююча декларація з плати за землю за 2015-2016 роки, тому податковий борг має бути зменшено. Позовні вимоги визнає в частині суми 2020544,52 грн., а в частині стягненні пені просив відмовити у задоволенні позову, оскільки 22.08.2014 ухвалою Господарського суду Чернігівської області порушено провадження у справі про банкрутство та запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тому позивачем нараховувалась пеня протиправно. Вважає, що розмір податкового боргу, який заявлений позивачем є більшим, ніж реальна сума боргу, яка підлягає стягненню.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство ''Ніжинський механічний завод'' (код ЄДРПОУ - 14312565) відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 16.07.2015 зареєстровано як юридична особа (а.с. 10-12) та перебуває на обліку в Ніжинській ОДПІ.

За відповідачем по даній справі рахується податковий борг в розмірі 2358538,76 грн., що підтверджується витягом з облікової картки.

Позивачем на адресу відповідача спрямовувалась податкова вимога, яка отримана уповноваженою особою відповідача, однак вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Крім того, представник позивача не заперечував, що стосовно відповідача рішенням суду порушено провадження у справі про банкрутство, але вважає, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Судові рішення у справах про оскарження податкових повідомлень-рішень на загальну суму нарахувань набрали законної сили та податкові зобов'язання є угодженими, тому останні є поточними і не підпадають під дію мораторію.

Правовідносини щодо стягнення податкового боргу, який виник у зв'язку із несплатою відповідачем узгодженого грошового зобов'язання врегульовані Податковим кодексом України.

Згідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом, та платник податку несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податку та дотримання вимог податкового законодавства.

Структура податкового боргу складається із самостійно визначених відповідачем зобов'язань у податковій декларації з плати за землю № від 05.02.2015 за періоди червень-грудень 2015 року на загальну суму 694842,05 грн. та у податковій декларації з плати за землю за січень-лютий 2016 року № від 17.02.2016 на загальну суму 284488,18грн.

Відповідно до п.56.11ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання самостійно визначене платником податку.

Також до складу податкового боргу за платежем 18010600 (орендна плата з юридичних осіб), входять податкові повідомлення-рішення № від 05.11.2012 на суму грошового зобов'язання 627595,23 грн., з яких: 418396,82 грн. - основний платіж, 209198,41 грн. - штрафні санкції та № від 23.05.2013 на суму грошового зобов'язання 445481,65 грн., з яких: 296874,43 грн. - основний платіж, 148607,22 грн. - штрафні санкції.

Відповідно до п.56.18, ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Вказані податкові повідомлення - рішення були оскаржені в судовому порядку та в задоволенні позовних вимог ПАТ ''Ніжинський механічний завод'' відмовлено. Рішення набрали законної сили. Загальна сума донарахованих грошових зобов'язань становить 1073076,88 грн.

У відповідності до п.14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із п.20.1.34 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

ДПІ у розумінні ПК України є контролюючим органом, тому уповноважена на звернення до суду із цим позовом.

Судом встановлено, що суми вищевказаних грошових зобов'язань в розумінні ПК України є узгодженими.

Згідно п. 59.4 ст. 59 ПК України у разі коли не сплачується узгоджена сума грошового зобов'язання у встановлені законодавством строки надсилається (вручається) податкова вимога платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.3 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

З метою погашення податкової заборгованості Ніжинською ОДПІ винесено податкову вимогу форми "Ю" 08.04.2015 № 14456-25 на суму 120375,29 грн., яка отримана відповідачем 07.08.2014 (а.с.27).

Податкова вимоги про сплату боргу на момент розгляд справи в суді є невідкликаною.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 2052407,11 грн.

При цьому суд враховує заяву відповідача про визнання боргу в сумі 2020544,52 грн., тим самим підтвердивши наявність вказаного податкового боргу.

Відповідно до ст. 136 КАС України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими ст. 112 КАС України.

Згідно з ч. 1 та 3 ст. 112 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково. Відмова від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження мають бути викладені в адресованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи. У разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову частково не суперечить закону і не порушує чиїх-небудь прав, свобод або інтересів, а наявність у відповідача вказаного податкового боргу підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, суд приймає визнання відповідачем позову в частині податкового боргу в сумі 2020544,52 грн.

Щодо суми заборгованості, яку не визнає відповідач.

Так, відповідно до наданих в судовому засіданні представником відповідача пояснень, Публічне акціонерне товариство ''Ніжинський механічний завод'' не визнає заборгованість у розмірі 337994,24 грн., з них: основний платіж в сумі 31862,59 грн., пеня в розмірі 306131,65 грн.

Відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Таким чином, при поданні уточнюючих декларацій відбувається погашення боргу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Докази погашення боргу за минули роки відсутні, відтак доводи відповідача в цій частині, є безпідставними.

Щодо стягнення пені в розмірі 306131,65 грн., суд зазначає таке.

Так, ухвалою господарського суду Чернігівської області від 22.08.2014 порушено провадження у справі про банкрутство та запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів, яка постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2014 залишена без змін. Ухвала господарського суду Чернігівської області від 03.07.2015 про продовження строку санації та затвердження плану санації була оскаржена в апеляційному та касаційному порядку. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2015 ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.07.2015 залишено без змін, постановою Вищого господарського суду України від 06.10.2015 ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 03.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 залишено без змін.

Відповідно до пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно п.п.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України під пенею розуміють суму коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до п.п.129.3.3 п.129.3 ст.129 ПК України нарахування пені закінчується у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Здійснивши правовий аналіз цієї норми ПК України у сукупності з іншими нормами ПК України, слід прийти до висновку, що ухвала суду у справі про банкрутство, якою введено мораторій припиняє, а не відстрочує нарахування пені та час дії такого мораторію.

Публічне акціонерне товариство ''Ніжинський механічний завод'' з 22.08.2014 перебувало під дією мораторію введеного ухвалою суду про банкрутство, а отже відповідно до положень п.п.129.3.3 п.129.3 ст.129 ПК України пеня у цей період не нараховується.

Відокремити пеню нараховану за періоди у яких не діяв мораторій неможливо.

Таким чином, узагальнюючи викладене слід дійти висновку, що Ніжинською ОДПІ всупереч положень п.п.129.3.3 п.129.3 ст.129 ПК України за період дії мораторію нараховано відповідачеві пеню.

При цьому суд зазначає, що пеня нарахована і за періоди коли мораторій не існував, що свідчить про правомірність її нарахування. Однак відокремити пеню нараховану за зазначені періоди від пені нарахованої за період дії мораторію у судовому засіданні неможливо, оскільки у разі самостійного визначення судом розміру пені, суд підмінить функцію органу державного контролю, що йому не властиво по його правовій природі.

Крім того, у відповідності до положень ст.102 ПК України податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

При цьому суд звертає увагу, що ст. 102 ПК України не містить приписів, які надають органу державної податкової служби право продовжувати зазначені строки у зв'язку із введенням на підприємстві мораторію відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже позивач мав право нараховувати пеню за несплату узгодженого зобов'язання до дати введення мораторію. Стягнути зазначені кошти позивач мав право протягом 1095 днів. Однак враховуючи недотримання позивачем строків стягнення, визначених ст.102 ПК України, а також неможливість відокремити пеню нараховану за періоди у яких не діяв мораторій, на переконання суду, позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 306131,65 грн. не підлягають задоволенню.

При цьому позивач не позбавлений права звернутись до суду із позовом щодо стягнення з відповідача пені за періоди коли не діяв мораторій.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач по справі частково довів свої вимоги щодо стягнення податкового боргу, відтак позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 41, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ''Ніжинський механічний завод'' (код ЄДРПОУ - 14312565) податковий борг з орендної плати за землю в розмірі 2052407 (два мільйони п'ятдесят дві тисячі чотириста сім) грн. 11 коп. на р/р 005, Ніжинське УК/м. Ніжин/18010600, код 37716092, ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко