Справа № 755/10117/16-а
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі Швидкій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

30 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати протиправними дії Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві в результаті яких, внаслідок перерахунку з 17.09.2015 року зменшено розмір призначеної і нарахованої їй пенсії з 90% на 60% від суми заробітної плати. Зобов'язати відповідача з 17.09.2015 року обчислювати та виплачувати їй пенсію у розмірі 90% від суми заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, включених до розрахунку пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» виданої Державною митною службою України № 25/1-4/1577 від 22.07.2011 року починаючи з 17.09.2015 року та здійснити індексацію пенсії з урахуванням відповідних виплат. Судові витрати у розмірі 551,20 грн. позивач просить покласти на відповідача.

Мотивуючи свої вимоги позивач зазначила, що працювала в Державній митній службі України та в 2011 році вона вийшла на пенсію. 25 липня 2011 року її було взято на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва та на підставі ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент нарахування пенсії), призначено пенсію у розмірі 90% від суми заробітної плати.

Для правомірного та повного нарахування пенсії на дату її призначення позивачем було подано Відповідачу довідку про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяці роботи) від 22.07. 2011 року № 25/1-4/1578 з урахуванням сум нарахованої та виплаченої позивачу у 2009- 2011 роках матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення (в довідці зазначено як «Інші виплати»). Також у вказаній довідці міститься інформація про те, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і зазначено, що з них були сплачені страхові внески/єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Проте, відповідач в порушення вимог Закону не включив у розрахунок пенсії позивача складові оплати праці: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2015 року визано дії відповідача неправомірними та зобов'язано останнього на підставі довідки про складові заробітної плати та премії, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 22 липня 2011 року № 25/1-4/1577, виданої Державною митною службою України, починаючи із 17 вересня 2015 року включити в розрахунок пенсії ОСОБА_1 складові оплати праці: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у 2009-2011 роках, та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування.

Після набрання законної сили даною постановою суду, на підставі розпорядження відповідача № 887062 від 07.04.2016 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 Проте, Управління пенсійного фонду незаконно зменшує її розмір та здійснює нарахування пенсії з урахуванням складових оплати праці: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і допомоги на оздоровлення, при цьому зменшує з 17.09.2015 року розмір призначеної і нарахованої їй пенсії з 90% на 60% від суми заробітної плати та направляє вимогу про повернення надмірно нарахованих пенсійних виплат у розмірі 10 661,73 грн.

Позивач вважає, що відповідач довільно трактує норми права, чим порушує права позивача на отримання пенсії у розмірі встановленої Законом, що змушує її звернутись з даним позовом до суду. Крім того, у результаті незаконного зменшення пенсії у зв»язку з невірним її перерахунком, позивач просить на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зобов»язати відповідача починаючи з 17.09.2015 року здійснити індексацію пенсії з урахуванням відповідних виплат та компенсувати понесені судові витрати по оплаті судового збору.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали виходячи із доводів якими обґрунтовується позовна заява та просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, надала суду письмові заперечення на позов та просила у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у запереченнях. Зокрема вважала пропущеним строк звернення позивача до суду, що є підставою для залишення позову без розгляду. Крім того, посилаючись на постанову суду від 25.12.2015 року у справі № 755/18594/15- а, вважала, що провадження у даній справі підлягає закриттю оскільки судом ухвалено рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий і з тих самих підстав.

Суд заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, з 25.07.2011 року перебуває на обліку в Лівобережному об»єднанні управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

З 25.07.2011 року по 17.09.2015 року відповідачем нараховувалась ОСОБА_1 пенсія у розмірі 90% від суми заробітної плати.

У вересні 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо включення в розрахунок її пенсії всіх складових заробітної плати, які були нараховані та виплачені їй у 2009-2011 роках та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення.

Листом від 17.09.2015 року № 17398/09 Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва відмовило ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку її пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань посилаючись на положення ст. 33 Закону України «Про державну службу», та вказуючи, що така матеріальна допомога не включається до складу заробітної плати державного службовця, а тому не враховується при обчисленні розміру пенсії.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2015 року у справі № 755/18594/15-а визнано дії Лівобережного об»єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 включити в розрахунок її пенсії матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення неправомірними. Зобов'язано Лівобережне об»єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві на підставі довідки про складові заробітної плати та премії, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 22 липня 2011 року № 25/1-4/1577, виданої Державною митною службою України, починаючи із 17 вересня 2015 року включити в розрахунок пенсії ОСОБА_1 складові оплати праці: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у 2009-2011 роках, та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини встановленні судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2015 року у справі № 755/18594/15-а встановлено, що відповідачем нараховується і виплачується пенсія у розмірі 90% від суми заробітної плати без включення в розрахунок пенсії позивача матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і допомоги на оздоровлення. З огляду на те, що станом на день ухвалення судового рішення судом не було встановлено порушення прав позивача в частині нарахованого та виплаченого розміру пенсії від суми заробітної плати - 90%, вимоги про зобов»язання відповідача і надалі проводити нарахування в означеному розмірі - 90% були відхилені.

Вказана постанова суду на час розгляду даної справи набрала законної сили.

Розпорядженням Лівобережного об»єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 887062 від 07.04.2016 року про призначення пенсії ОСОБА_1, відповідач зменшує пенсію позивача із 17.09.2015 року шляхом зменшення її розміру від суми заробітної плати з 90% на 60% та включає у розрахунок матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомоги на оздоровлення.

Як було з»ясовано у судовому засіданні відповідач мотивує своє рішення виконанням Постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2015 року у справі № 755/18594/15-а та враховуючи положення Закону України «Про державну службу» із змінами внесеними 02.03.2015 року.

Проте таку позицію Лівобережного об»єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві суд вважає неправомірною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Обгрунтовуючи свою позицію щодо зменшення розміру обчислення пенсії до 60% відповідач посилається на вимоги ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII від 08.07.2011 року та змінами до нього від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, які набрали чинності після призначення та нарахування пенсії Позивачеві.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин - 25.07.2011 року) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов»язке державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на однин відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Таким чином, позивач має право на отримання пенсії у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Згідно ст.4 цього Закону Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст. 6 цього Закону, в разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру оду, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних явних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Відповідно до положень п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від Ш.2004 р. № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за 4/8713, до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Отже, індексація доходів входить до системи оплати праці державного службовця, крім того, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вонидо структури заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, а адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності свого рішення щодо зменшення нарахованої позивачу пенсії починаючи із 17.09.2015 року з 90% від заробітної плати до 60% на підставі розпорядження Лівобережного об»єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 887062 від 07.04.2016 року та не спростовано доводи позивача, якими вона обґрунтовує позовні вимоги.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2016 року відмовлено відповідачу у клопотанні про закриття провадження у справі, оскільки спір між сторонами інший.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відмовлено у клопотанні відповідача щодо залишення позовної заяви без розгляду, оскільки зменшення пенсії відповідачем з 17.09.2015 року відбулося на підставі розпорядження Лівобережного об»єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 887062 від 07.04.2016 року, а з даним позовом позивач звернулась 30.06.2016 року, тобто в межах строку передбачених ст. 99 КАС України.

З огляду на означене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати по оплаті судового збору понесені ОСОБА_1 у розмірі 551,20 грн., суд присуджує з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 19, ст.ст. 22, 46, 58, 152 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 69-71, 86, 90, 94, 99, 158-162, 163, 183-2, 244-2, 254 КАС України, ст.ст. 41, 66 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державну службу», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005р., суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати дії Лівобережного об'єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення пенсії ОСОБА_1 за віком з 90% від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до 60% - неправомірними.

Зобов'язати Лівобережне об'єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (зі змінами і доповненнями, у редакції чинній на дату призначення пенсії - 25.07.2011 року) виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, на підставі довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» виданої Державною митною службою України № 25/1-4/1577 від 22.07.2011 року починаючи з 17.09.2015 року.

Зобов'язати Лівобережне об'єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» починаючи з 17 вересня 2015 року.

Присудити ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн. з Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Повний текст постанови виготовлений 05.08.2016 року.