Справа № 803/436/16
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 р. Справа № 876/3195/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Клюби В.В., Курильця А.Р.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.,

представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі за позовом прокуратури Волинської області до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Прокуратура Волинської області звернулась до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Департамент ДВС) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 11.03.2016 року ВП №50338072 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята передчасно та всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13.04.2016 року позов задоволений: визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11.03.2016 року ВП №50338072 про накладення штрафу.

Відповідач - Департамент ДВС оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного зясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права. Просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що строк виконання виконавчих документів про поновлення на роботі визначений ст.ст. 25, 30, 76 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Тому апелянт вважає, що видача позивачем на виконання постанови державного виконавця від 01.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження наказу №123к від 12.03.2016 року «Про поновлення на посаді ОСОБА_4 з 05.10.2015 року» відбулось з порушенням строків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», у звязку з чим Департаментом ДВС правомірно прийнята постанова про накладення штрафу.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27.01.2016 року в справі №803/3683/15 визнано протиправним та скасовано наказ №442к від 05.10.2015 року прокуратури Волинської області про звільнення ОСОБА_4 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Волинської області, поновлено ОСОБА_4 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Волинської області з 5 жовтня 2015 року, стягнуто з прокуратури Волинської області в користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 9234 грн. Постанова в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 2308 грн звернута до негайного виконання.

На підставі вказаної постанови суду 01.02.2016 року Волинським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист №42/2016 року, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 01.03.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №50338072, яка отримана прокуратурою Волинської області 10.03.2016 року (а.с. 8), що визнається сторонами.

На виконання постанови державного виконавця прокурором Волинської області 12.03.2016 року виданий наказ №123к від «Про поновлення на посаді ОСОБА_4 з 05.10.2015 року», про що листом №05/4-35 від 17.03.2016 року повідомлено Департамент ДВС.

11.03.2016 року головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС ОСОБА_5 винесена постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду, якою на прокуратуру Волинської області накладений штраф в сумі 680 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що постанова про накладення штрафу у виконавчому провадженні №50338072 винесена державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС передчасно, оскільки дані про отримання чи неотримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та дані про невиконання виконавчого листа станом на 11.03.2016 року у державного виконавця були відсутні. Крім того, суд зазначив, що відсутні підстави вважати, що рішення суду не виконувалось без поважних причин, оскільки Інструкцією з діловодства в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України №103 від 24.02.2016 року, встановлено, що в органах прокуратури передбачений двохденний строк передачі документів до безпосереднього виконавця. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Законом України «Про виконавче провадження» визначені умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобовязаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (частини 1, 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п.13 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше, ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до абз.1 п.п.14.3.5 п.14.3 розділу XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5) у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання.

У абз.2 п.п.14.3.5 п.14.3 розділу XIV Інструкції №512/5 зазначено, що у постанові про накладення на боржника штрафу державний виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення направляється боржнику.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення зокрема шляхом складання актів. Підпунктом 1.5.2 передбачено, що акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події: а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт; б) у констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції; в) у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються); г) акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта; ґ) до акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено судом першої інстанції, постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження ВП №50338072 від 01.03.2016 року отримана прокуратурою Волинської області 10.03.2016 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції (а.с. 8) і визнається сторонами.

Також судом першої інстанції встановлено, що державний виконавець, виносячи 11.03.2016 року постанову про накладення штрафу не переконався, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження та чи виконане судове рішення у встановлений строк. Дані обставини не спростовані відповідачем ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному розгляді справи. Представники апелянта не надали суду доказів того, що державний виконавець при винесенні спірної постанови діяв відповідно до положень ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, чи перевірив і яким чином перевірив виконання рішення боржником.

Проаналізувавши вищенаведені положення нормативно-правових актів та обставини справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу, оскільки винесена вона державним виконавцем передчасно та без перевірки виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 01.02.2016 року та постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2016 року, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи документа державного виконавця (акта) про встановлення фактів або подій, прийнятого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі № 803/436/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.В. Клюба

ОСОБА_6

Ухвала складена в повному обсязі 29.07.2016 року