Справа № 817/699/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2016 р.Р і в н е 817/699/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

відповідача 1: представник не прибув

відповідача 2: Дербеньова В.А.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Рівненської міської ради:представник Мовчун А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи Олександри Миколаївни реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Рівненської міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи Олександри Миколаївни (далі - відповідач 1), Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення.

З змісту заявленого позову вбачається, що позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи О.М. №28844708 від 21.03.2016 про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на квартиру (об'єкт житлової нерухомості) з реєстраційним номером 01 у АДРЕСА_1. Просить зобов'язання Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради вилучити запис про скасування права власності на квартиру (об'єкт житлової нерухомості) з реєстраційним номером 01 у АДРЕСА_2, вчиненого на підставі рішення №28844708 від 21.03.2016 та притягнути до дисциплінарної відповідальності реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетуху О.М. за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що 29.03.2016 отримавши інформаційну довідку з Державного реєстру він дізнався про те, що його право власності на об'єкт нерухомості (квартиру), що знаходиться у АДРЕСА_1 - скасовано.

Вказаний запис було внесено державним реєстратором Реперухою О.М. на підставі рішення №28844708 за заявою уповноваженої особи Виконавчого комітету Рівненської міської ради. Підставою для прийняття такого рішення зазначено ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 09.03.2016 у справі №22-ц/787/403/2016 якою було скасовано ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2016.

Вказані дії відповідача 1, на переконання позивача є протиправними, у зв'язку із чим він звернувся до суду із даним позовом.

У позовній заяві позивач наголосив, що відповідно до норм чинного законодавства підставою для скасування державної реєстрації прав є виключно рішення суду про скасування рішення про таку реєстрацію або ж скасування записів про реєстрацію права власності. Водночас, ні ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 09.03.2016 у справі №22-ц/787/403/2016, ні скасована нею ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015, не містять жодної вказівки суду на таке скасування, оскільки предметом розгляду даних справ було виділ майна в натурі. Таким чином, з підстав наведених в позові, позивач просив позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні до початку розгляду справи по суті, ухвалою суду від 08.06.2016, постановленою судом без виходу судді до нарадчої кімнати, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Виконавчий комітет Рівненської міської ради.

В судовому засіданні під час розгляду справи по суті, представник позивача позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач 1в судове засідання не прибув, проте надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказав на те, що під час прийняття оскаржуваного рішення діяв на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства. Більше того, оскільки заявником було надано всі документи, необхідні для здійснення реєстраційної дії, у нього не було підстав для відмови в скасуванні вказаного запису, а навпаки виник обов'язок здійснити таку реєстраційну дію. З таких обставин, відповідач 1 просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Крім того, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідач 2 - Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечила, про що подала відповідні письмові заперечення на адміністративний позов. На обґрунтування заперечень зазначила, що ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 09.03.2016 у справі №22-ц/787/403/2016 суд скасував ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015 про визнання мирової угоди, яка в свою чергу була підставою державної реєстрації за позивачем речового права на 1/1 частки об'єкта нерухомого майна (квартиру). Оскільки, документ на підставі якого проведено державну реєстрацію прав скасовано, державним реєстратором було прийнято відповідне рішення. Крім того, спірний об'єкт має ознаки самочинного будівництва, що встановлено рішенням суду. Також, представник відповідач 2 наголосив, що вимога про зобов'язання вилучити запис з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно є втручанням в дискреційні повноваження відповідачів. Таким чином, з підстав наведених в запереченнях та долучених доказів, представник відповідача 2 просив в задоволені позову відмовити повністю.

Представник третьої особи на стороні відповідачів виконавчого комітету Рівненської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечив. Вважає, що рішення №28844708 від 21.03.2016 прийняте у повній відповідності до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відтак, підстав для його скасування немає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно індексний номер 35730693 від 31.03.2015 ОСОБА_4 був власником 1,7 частини житлового будинку з офісними приміщеннями що в АДРЕСА_1.

Водночас, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015 закрито провадження у справі №569/8906/15-ц. Вказаною ухвалою визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про виділ майна в натурі.

Відповідно до умов даної мирової угоди сторонами визначено, що предметом домовленості являється визначення та поділ в натурі часток співвласників у житловому будинку з офісними приміщеннями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Зокрема, ОСОБА_4 виділено у власність квартиру 7 загальною площею 120,1 кв.м., житловою площею 82 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

За таких обставин, у зв'язку із виділенням часток та по суті утворення нових об'єктів нерухомості, позивачем 17.07.2015 виготовлено технічний паспорт на квартиру 6 в житловому будинку №105 (інвентаризаційна справа №18).

В подальшому, 31.07.2015 набувши право власності на новий об'єкт нерухомості та на підставі отриманого технічного паспорта позивач звернувся до Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області з відповідною заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з необхідним пакетом документів (паспорт громадянина України, документ про сплату державного мита (квитанція), за надання інформації (квитанція), ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015, технічний паспорт).

За результатом розгляду вказаної вище заяви, 31.07.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_13 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №23311240 від 31.07.2015 про проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на квартиру №7, загальною площею 120,1 кв. м., житловою площею 82 кв.м., за адресою Рівненська область, АДРЕСА_1, розмір частки 1/1.

Реєстрація права власності проведена з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна.

Одночасно державним реєстратором ОСОБА_13 видано позивачу свідоцтво про право власності на вказану квартиру індексний номер 41552584 від 31.07.2015.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 41552798 від 31.07.2015 саме вказане вище свідоцтво про право власності стало підставою виникнення у позивача права власності на квартиру №7, загальною площею 120,1 кв. м., житловою площею 82 кв.м., за адресою Рівненська область, АДРЕСА_1.

Проте в подальшому ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 09.03.2016 задоволено апеляційну скаргу ВК Рівненської міської ради та скасовано ухвалу Рівненського міського суду від 16.07.2015 у справі № 569/8906/15-ц.

Враховуючи дані обставини, представником ВК Рівненської міської ради Корнійчуком С.П. вже до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради було подано заяву про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 16151252 (а.с. 140).

Вказана вище заява була прийнята та розглянута державним реєстратором Репетухою О.М.

За результатом розгляду даної заяви, реєстратор прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетуха О.М. прийняла рішення про скасування № 28844708 від 21.03.2016, яким вирішила скасувати запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внести запис про скасування державної реєстрації розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 (а.с. 149).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 55573486 станом на 21.03.2016 зареєстроване право приватної власності за ОСОБА_4 на квартиру № 7 об'єкт житлової нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, скасовано (а.с.148).

Будучи незгідним із прийнятм рішенням державного реєстратора Репетухи О.І. позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року за №1952-IV (далі - Закон).

У відповідності до частини 1 статті 18 зазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зокрема з 01.01.2016 набрав чинності порядок Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (далі - Порядок № 1127)

Відповідно до п.6 Порядку, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Заявником, у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав, відповідно до частини 1 статті 2 Закону є власник, інший правонабувач, сторона правочинну, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи.

Орган місцевого самоврядування - у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав визначено статтею 24 Закону.

Зокрема, відповідно до п.2 частини 1 статті 24 Закону - у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі якщо заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону - за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації.

Як вбачається з досліджених у справі доказів, ні Рівненська міська рада ні Виконавчий комітет Рівненської міської ради не є власниками об'єкта нерухомості що за адресою м.рівне АДРЕСА_1 і не можуть бути іншим правонабувачем чи стороною правочинну, у яких виникло речове право на вказаний обєкт.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем 1 протиправно прийнято оскаржуване позивачем рішення про скасування реєстрації. Так як із відповідною заявою звернулась неналежна особа.

Водночас, суд звертає увагу на те, що частиною 2 ст. 26 Закону визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З системного аналізу вказаних нормативно-правових актів суд дійшов висновку, що державний реєстратор прав на нерухоме майно вноситься запис про скасування державної реєстрації прав після перевірки поданих документів лише у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону.

Саме з врахуванням наведеного, відповідачі наполягали на твердженні про те, що оскільки ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 09.03.2016 у справі №22-ц/787/403/2016 суд скасував ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015 про визнання мирової угоди, яка в свою чергу була документом на підставі якого проводиться державна реєстрація прав - державний реєстратор прав на нерухоме майно правомірно вніс запис про скасування державної реєстрації прав.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 31.07.2015 за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної власності, розмір частки 1/1, на квартиру 7 об'єкт житлової нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Підстава виникнення права власності Свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер: 41552584 від 31.07.2015, підстава внесення запису Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23311240 від 31.07.2015 (а.с.16).

Тобто, документом на підставі якого проведено державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_4 на квартиру 7 об'єкт житлової нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - є Свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер: 41552798 від 31.07.2015.

Вказане свідоцтво на момент розгляду справи у суді не оскаржене та не скасоване. А тому, оскаржуване рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи О.М. про скасування № 28844708 від 21.03.2016, на переконання суду є необґрунтованим та безпідставним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 55573486 станом на 21.03.2016 зареєстроване право приватної власності за ОСОБА_4 на квартиру №7 об'єкт житлової нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, скасовано.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника відповідача 2 та доданих до справи доказів, державним реєстратором не було внесено запису про скасування розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який було відкрито на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди згідно рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_13 №23311240 від 31.07.2015 та не відновлено попередні реєстраційні записи.

Суд звертає увагу на те, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015 про визнання мирової угоди фактично було поділено на окремі частини (кваритири) об'єкт нерухомості, який належав сторонам у справі на праві спільної часткової власності. Зокрема позивачу - ОСОБА_4 на праві власності належала 1,7 частини житлового будинку з офісними приміщеннями що в АДРЕСА_1.

Таким чином, скасувавши право власності позивача на квартиру 7 об'єкт житлової нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та не відновивши попередній запис, державним реєстратором фактично припинено право власності позивача і на 1,7 частини житлового будинку з офісними приміщеннями в АДРЕСА_1, що є грубим порушенням права позивача.

Вказані дії відповідача 1 не відповідають по суті і змісту прийнятого ним же рішення про скасування № 28844708 від 21.03.2016, а тому на переконання суду є протиправними.

Таким чином, твердження відповідачів є безпідставними та відхиляються судом.

Щодо позовних вимог позивача у частині зобов'язання Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради вилучити запис про скасування права власності на квартиру 7 (об'єкт житлової нерухомості) з реєстраційним номером 01 у місті Рівне по АДРЕСА_1, вчиненого на підставі рішення № 28844708 від 21.03.2016 та притягнення до дисциплінарної відповідальності реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи Олександри Миколаївни за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав, суду слід зазначити наступне.

Так, статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Цими приписами Основного Закону України втілено загальновідому формулу обмеження дискреційних повноважень органів державної влади (дозволено лише те, що передбачено законом), тобто органи одних гілок державної влади не вправі перебирати на себе функції і повноваження інших гілок влади.

Зважаючи на вказаний конституційний принцип, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення та давати вказівки, які свідчили б про вирішення питань, які належить до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Тобто, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Також, як встановлено статтею 11 Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 38 Закону державні реєстратори, суб'єкти державної реєстрації прав за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

З даних норм Закону слідує, що державна реєстрація, вилучення записів про реєстраційні дії та відповідальність державних реєстраторів є дискреційними повноваженнями, які проводяться відповідно до порядку визначеного Законом.

Суд може зобов'язати вилучити записи чи притягнути державного реєстратора до відповідальності виключно за умови необґрунтованої чи безпідставної відмови реєстратора у вчиненні таких дій за заявою особи.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє часткове підтвердження в ході судового розгляду, то поданий позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено.

За таких обставин враховуючи те, що позов задоволено частково, а відповідачами не надано доказів понесення судових витрат - позивачу слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору, сплаченого згідно квитанції № 28 від 31.03.2016 (а.с. 2).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №28844708 від 21.03.2016 реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи Олександри Миколаївни про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на квартиру №7 (об'єкт житлової нерухомості) з реєстраційним номером 01 у АДРЕСА_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.