Справа № 2а/2470/3282/11 на 77 арк.
Суддя: Ковалюк Ярослав Юрійович
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а/2470/3282/11 на 77 арк.

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2011 року м.Чернівці Cправа 2а/2470/3282/11

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді –Ковалюка Я.Ю.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Сокирянської об'єднаної державної податкової інспекції Чернівецької області до відкритого акціонерного товариства «Новодністровський хлібзавод» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства «Новодністровський хлібзавод» про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності не сплачує до бюджету заборгованість по податках і зборах (обов’язкових платежах) встановлених законодавством.

Заборгованість по податку з власників наземних транспортних засобів на суму 290,00 грн. виникла на підставі нарахованого відповідачем самостійно розрахунку № 1740 від 12.02.2010 року.

Вказана заборгованість підтверджується поданими відповідачем до Сокирянської об'єднаної державної податкової інспекції Чернівецької області самостійно нарахованими деклараціями та розрахунками.

Дослідивши письмові докази, перевіривши матеріали адміністративної справи суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим.

Згідно п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків та зборів належить: податок на додану вартість, податок на доходи фізичних осіб, плата за землю.

Відповідно, до ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1, 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Так, згідно п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 56.11 ст. 56. Податкового кодексу України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно із п.20.1.18. п. 20.1. ст.20 Податкового кодексу України передбачено, що органи податкової служби України мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п. 20.1.18 п.20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби України, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Виходячи з встановлених обставин та норм права, що регулюють спірні правовідносини суд приходить до висновку про те, що позивачем доведені обставини на які він посилається.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки позов задоволено на користь позивача, який звільнений від сплати державного мита, з врахуванням положень ч. 4 ст. 94 КАС України суд не стягує судові витрати з відповідача.

Керуючись статтями 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

3. Рішення допустити до негайного виконання.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Я.Ю. Ковалюк