Справа № 815/2766/16
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2766/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л. І.

судді - Тарасишиної О. М.

судді - Корой С. М.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_3, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_3, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_3 від 30 травня 2016 року №384/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2С.», зобовязання Міністерства юстиції України розглянути по суті скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2, на рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11 липня 2015 року, яка отримана 26 квітня 2016 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за вхідним №13109-0-33-16.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав. З позовної заяви вбачається, що позивач подав до Міністерства юстиції України скаргу на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, однак зазначена скарга по суті не розглянута та позивач отримав відповідь від відповідача про відмову в розгляді скарги з підстав пропуску 30-денного строку подання такої скарги, однак позивач не погоджується з таким рішенням субєкта владних повноважень з підстав подання скарги в строки, передбачені ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому наказ від 30 травня 2016 року №384/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2 С.» має бути скасований та Міністерство юстиції України має бути зобовязано судом розглянути скаргу по суті.

Представник відповідача Міністерства юстиції України в судове засідання зявився, позов не визнав. З наданих заперечень на позов вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки 30-денний термін на оскарження рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно сплинув, що є підставою для відмови в розгляді скарги по суті викладених питань.

Відповідач - заступник Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України, неявку в судове засідання відповідача, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Між позивачем та ДП «Дирекція верстатобуд» 20 грудня 2006 року укладений договір №5/2/73 Р резервування квартири АДРЕСА_1 загальною площею 63,47 кв. м. та в той же день укладений договір купівлі-продажу цінних паперів, тобто, облігацій ДП «Дирекція верстатобуд» в межах фонду фінансування будівництва.

Після оплати повного пакету облігацій позивач отримав Сертифікат облігацій №35 ОСОБА_7 А на 6347 цінних паперів, що відповідає загальній площі квартири 63,47 кв. м. та протягом 2012-2015 років за твердженнями позивача він приїжджав в свою квартиру, оглядав її, сумнівів в спірності свого права власності на зазначену квартиру у нього не було.

Однак, за твердженнями позивача, в грудні 2015 року він приїхавши черговий раз до своєї квартири, побачив здійснення в ній капітальних будівельних робіт без його відома, що стало підставою для отримання позивачем 4 березня 2016 року інформаційної довідки з публічної бази даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої ним встановлено, що власником його квартири є ОСОБА_8.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення (шахрайства), на підставі якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесенні дані та розпочато кримінальне провадження №0001742.

В межах зазначеного кримінального провадження, на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2016 року по справі №522/4751/16-к, 14 квітня 2016 року в Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції проведена виїмка документів по реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2.

Після проведення виїмки представник позивача зміг ознайомитися з матеріалами реєстраційної справи в межах кримінального провадження та встановити порушення своїх прав, оскільки реєстрація квартири позивача проведена 11 липня 2015 року на імя ОСОБА_8 за заявою уповноваженої особи ОСОБА_9 на підставі додаткової угоди до договору інвестування №5/2/73 від 21.10.2013 року.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені, зокрема, до Міністерства юстиції України.

Міністерство юстиції України розглядає скарги, зокрема, на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Керуючись положеннями ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач 26.04.2016 року звернувся до Міністерства юстиції України із скаргою на рішення державного реєстратора ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11 липня 2015 року, на підставі якого за ОСОБА_8 зареєстровано право власності на спірну квартиру.

Зазначена скарга була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.04.2016 року за №13109-0-33-16 (аркуші справи 103-107).

Відповідно до п. 2, 3, 7, 12 «Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128, для забезпечення розгляду скарг субєктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено. Така скарга у день її надходження реєструється субєктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

За результатами розгляду скарги субєкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

У разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги та вимог щодо її оформлення, субєкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Згідно із положеннями ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, яке надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо, зокрема, закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

За результатами розгляду вищезазначеної скарги позивача, поданої його представником ОСОБА_4, 20 травня 2016 року комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України підготовлений висновок про те, що скарга не підлягає задоволенню без розгляду її по суті з підстав закінчення встановленого законом строку на її подачу (аркуші справи 157-159).

На підставі цього висновку, Наказом Міністерства юстиції України №384/7 від 30.05.2016 року, підписаним заступником Міністра з питань державної реєстрації ОСОБА_3, в задоволенні скарги ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, поданої 26.04.2016 року та зареєстрованої 27.04.2016 року за №13109-0-33-16, відмовлено без розгляду її по суті у звязку із закінченням встановленого законом строку на її подачу (аркуш справи 160).

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання такого наказу Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_3 протиправним і його скасування та зобовязання Міністерства юстиції України розглянути скаргу позивача по суті.

Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 30 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Дійсно, з моменту вчинення реєстраційної дії про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11 липня 2015 року, сплинув 30-денний термін, проте, з поданої до Міністерства юстиції України скарги та наявних матеріалів справи вбачається неможливість позивача звернутися із скаргою раніше з підстав відсутності можливості позивача ознайомитися з підставами проведення спірної реєстраційної дії, що не давало можливості позивачу встановити наявність або відсутність порушень його прав.

Таку можливість позивач отримав тільки шляхом направлення повідомлення про вчинення кримінального порушення та ознайомлення з матеріалами реєстраційної справи після її виїмки з відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції за рішенням Приморського районного суду м. Одесі від 30 березня 2016 року в межах кримінального провадження.

Тобто, суд приходить до висновку, що про порушення своїх прав вчиненням неправомірних дій державного реєстратора та прийняттям ним рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, позивач дізнався тільки після ознайомлення з матеріалами реєстраційної справи, тобто після її виїмки за рішенням суду від 30 березня 2016 року, яка відбулася 14 квітня 2016 року.

Таким чином, оскільки скарга позивача на рішення державного реєстратора ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11 липня 2015 року, на підставі якого за ОСОБА_8 зареєстровано право власності на спірну квартиру, подана 26 квітня 2016 року та в ній зазначається про неправомірні дії державного реєстратора при реєстрації спірної квартири, що порушує права позивача, суд приходить до висновку про дотримання позивачем строку подання скарги, передбаченого ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто, подання скарги в межах 30-денного терміну з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав, що є підставою для розгляду скарги по суті викладених питань.

Будь-яких доказів, які б свідчили про обізнаність позивача про підстави здійснення державної реєстрації його квартири за іншою особою та обізнаність про порушення його прав до виїмки документів слідчим в межах кримінального провадження відповідачами не надано, а у відповідності до положень ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність наказу Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_3 від 30 травня 2016 року №384/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2С.» та наявність підстав для його скасування.

Також, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобовязання Міністерства юстиції України розглянути скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2, на рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11 липня 2015 року, яка отримана 26 квітня 2016 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за вхідним №13109-0-33-16, по суті викладених в ній питань.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_3, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_3 від 30 травня 2016 року №384/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2С.», зобовязання Міністерства юстиції України розглянути по суті скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2, на рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11 липня 2015 року, яка отримана 26 квітня 2016 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за вхідним №13109-0-33-16 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації ОСОБА_3 від 30 травня 2016 року №384/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2С.».

Зобовязати Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2, на рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22787156 від 11 липня 2015 року, яка отримана 26 квітня 2016 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за вхідним №13109-0-33-16.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Л. І. Свида

Судді О. М. Тарасишина

ОСОБА_7