Справа № 1022/383/2012
Суддя: Клочко В. М.
Дата ухвалення: 2012-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1022/383/2012
УХВАЛА

"07" лютого 2012 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Клочко В.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Сквирської районної державної адміністрації Київської області, Сквирської районної ради Київської області, Сквирської центральної районної лікарні про визнання незаконними дій, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

06.02.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом до відповідачів у якому просить визнати незаконними дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, Сквирської центральної районної лікарні, щодо невиконання програми реабілітації. Зобовязати органи державної влади, органи місцевого самоврядування, Сквирську центральну районну лікарню прийняти міри щодо виконання індивідуальної програми реабілітації інваліда. Стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 30 000 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.1 та ч. 2 статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначається : зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексуі виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача- суб'єкта владних повноваженьповністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

Зазначена позовна заява підлягає залишення без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 105, 106 КАС України, а саме не зрозуміло змісту позовних вимог.

Також в адміністративному позові заявлено вимогу визнати незаконними дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування ( не зазначено яких саме), , але із змісту позовної заяви та доданих документів не вбачається, що відповідачі вчинили будь які дії або прийняли рішення відносно позивача.

Крім того, не зрозуміло з чого виходив позивач визначаючи розмір матеріальної шкоди, оскільки із позовної заяви та додатків до неї не містяться будь-яких даних, які б підтверджували розмір матеріальної шкоди тобто фіскальні чеки, товарні накладні тощо.

Окрім того, в позовній заяві не вказано в повній мірі поштова адреса як позивача так і відповідача, адреса електронної пошти та не викладені обставини якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ст. 37 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні види необхідної матеріальної, соціально-побутової і медичної допомоги інвалідам визначаються органами медико-соціальної експертизи в індивідуальній програмі реабілітації. Допомога подається за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів.

Відповідно до ч.5 ст. 1 Закону України Про реабілітацію інвалідів в Україніреабілітація інвалідів - система медичних, психологічних, педагогічних, фізичних, професійних, трудових, фізкультурно-спортивних, соціально-побутових заходів, спрямованих на надання особам допомоги у відновленні та компенсації порушених або втрачених функцій організму для досягнення і підтримання соціальної та матеріальної незалежності, трудової адаптації та інтеграції в суспільство, а також забезпечення інвалідів технічними та іншими засобами реабілітації і виробами медичного призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України Про реабілітацію інвалідів в УкраїніІндивідуальна програма реабілітації інваліда розробляється відповідно до Державної типової програми реабілітації інвалідів для повнолітніх інвалідів - медико-соціальною експертною комісією, для дітей-інвалідів - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів. Визначення конкретних обсягів, методів і термінів проведення реабілітаційних заходів, які повинні бути здійснені щодо інваліда, дитини-інваліда, кошторис витрат за рахунок бюджетних коштів чи загальнообов'язкового державного соціального страхування, а також контроль за виконанням індивідуальної програми реабілітації інваліда в межах своїх повноважень здійснюють медико-соціальні експертні комісії (лікарсько-консультаційні комісії лікувально-профілактичних закладів - щодо дітей-інвалідів), органи праці та соціального захисту населення, служби зайнятості, реабілітаційні установи, розпорядники відповідних коштів.

Індивідуальна програма реабілітації має для інваліда, дитини-інваліда рекомендаційний характер. Інвалід (законний представник дитини-інваліда) має право відмовитися від будь-якого виду, форми та обсягу реабілітаційних заходів, передбачених його індивідуальною програмою реабілітації, або від усієї програми в цілому.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України Про реабілітацію інвалідів в Українігрошові компенсації інвалідам, на дітей-інвалідів при реалізації індивідуальних програм реабілітації інвалідів виплачуються у випадках, коли передбачений індивідуальною програмою реабілітації інваліда і Державною типовою програмою реабілітації інвалідів засіб або послуга реабілітації, які повинні бути надані інваліду, дитині-інваліду безоплатно, не можуть бути надані чи якщо інвалід (законний представник дитини-інваліда) придбав відповідний засіб або оплатив послугу за власний рахунок.

Зазначені грошові компенсації призначають і виплачують органи праці та соціального захисту населення з урахуванням дотримання інвалідом індивідуальної програми реабілітації інваліда.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства Українисуддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 105,106 108,160,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Сквирської районної державної адміністрації Київської області, Сквирської районної ради Київської області, Сквирської центральної районної лікарні про визнання незаконними дій, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди без руху та надати позивачеві строк до 13 лютого 2012 року для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, в порядку та у строки, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя:ОСОБА_2