Справа № 826/9167/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9167/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 липня 2016 року № 826/9167/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний комплекс «Олімпія» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов’язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Спортивний комплекс «Олімпія» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність та зобов’язати ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, вчинити дії по збільшенню у системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційну суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від’ємного значення за лютий 2015 року у сумі 5500000,00 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність та зобов’язати ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, вчинити дії по збільшенню у системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційну суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від’ємного значення за серпень 2015 року у сумі 7410381,00 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «СК «Олімпія» (код ЄДРПОУ 38746348) суму понесених судових витрат.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана бездіяльність відповідача виявилась у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від’ємного значення за лютий та серепень 2015 року у системі електронного адміністрування податку на додатку вартість, чим порушено права та законні інтереси ТОВ «СК «Олімпія».

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмових заперечень проти позову та документів, які були або мали бути взяті відповідачем до уваги при допущенні оскаржуваної бездіяльності, на виконання вимог ухвали від 21.06.2016 року не надав.

Відповідно до вимог ч. 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не з’явився представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, та враховуючи відсутність необхідності заслухати свідка чи експерта, з урахуванням вимог статті 128 КАС України, суд, дослідивши матеріали справи, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Вказане товариство перебуває на податковому обліку у ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві та є платником податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2015 року ТОВ «СК «Олімпія» подало до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві звітну податкову декларацію з податку на додану вартість, якою задекларовано у розділі IV «Погашення залишків сум від’ємного значення звітних (податкових) періодів до 01.02.2015 року» у рядку 31 суму непогашеного від’ємного значення попередніх (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) період, що становить 5500000 грн.

Крім того, у серпні 2015 року товариство «Спортивний комплекс «Олімпія» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві надано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок, що виправляються за листопад 2014 року.

При цьому, у розділі ІІІ «Розрахунки за звітний період» вказаного уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань у рядку 24 «Сума від’єдмного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» зазначено суму 7410381 грн.

Як стверджує позивач, після отримання податковим органом зазначених вище розрахунків, у відповідності до вимог Закону України від 28.12.2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо податкової реформи», Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві мала забезпечити відображення цих показників у системі електронного адміністрування ПДВ та забезпечити автоматичне збільшення суми з ПДВ, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладнх, на величину непогашеного від’ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, задекларованих у рядках 24 та 31 декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків ТОВ «СК «Олімпія» за лютий та серпень 2015 року.

В подальшому, 29.10.2015 року позивач листом за вих. №46 звернувся до Голови Державної фіскальної служби України щодо здійснення коригування в даних системи електронного адміністрування ПДВ, зокрема, корегування суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні.

Як збачається зі змісту листа №2538216/99-99-15-01-02-16 від 27.11.2015 року, за результатами розгляду даного листа ДФС України повідомила ТОВ «Спортивний комплекс «Олімпія», що після набрання чинності положень Закону №643-VII від 16.07.2015 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість, «реєстраційна сума» збільшується на суму від’ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від’ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, яку задекларовано в податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Отже, «реєстраційна сума» збільшується на суму від’ємного значення, що задекларована платником податків виключно у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року та не підлягає перерахунку внаслідок уточнення показників такої звітності.

Водночас, позивач зазначає, що податковим органом не відбулись відповідні коригування.

Зазначена бездіяльність зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість (далі ПДВ) визначено статтею 2001 розділу V Податкового кодексу України, якою було доповнено вказаний Кодекс згідно Закону України від 28.12.2014 №71-VIII “Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи”, що набрав законної сили з 01.01.2015.

Так, згідно п.2001.1, п.2001.2 ст.2001 Податкового кодексу України (в редакції до 29.07.2015) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

На виконання приписів вказаної норми Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 “Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість” (далі - Порядок №569) було затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, яким визначено механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Згідно п. 1 Порядку №569 система електронного адміністрування податку запроваджується поетапно: на перехідний період (до 1 липня 2015 р. або іншої дати, визначеної окремим рішенням Верховної Ради України про скорочення такого періоду) - у тестовому режимі; із зазначеної дати - на постійній основі.

При цьому, п. 35 підрозділу 2 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України встановлено, що період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року є перехідним періодом, протягом якого реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 Порядку №569 рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка у сумі, необхідній для досягнення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

За змістом приписів п.2001.3 ст.2001 Податкового кодексу України (в редакції до 29.07.2015) платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою:

SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ, де:

SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

SПопРах - загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника;

SНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, 29.07.2015 набрав чинності Закон України від 16.07.2015 №643-VІІІ “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість”, відповідно до якого всі складові формули, визначені приписами п.2001.3 ст.2001 Податкового кодексу України, на третій робочий день після набрання чинності цим Законом дорівнюють нулю, крім значень її складових НаклОтр, S НаклВид та S Митн, що були сформовані починаючи з 01 липня 2015 року (п.34 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України). Під час обрахунку показників S НаклОтр та S НаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників S НаклОтр, S НаклВид та S Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку суми S Накл також використовуються показники, визначені пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX “Перехідні положення” цього Кодексу (абз. 9, 10 п. 2001.3 ПК України).

Згідно пункту 34 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України, встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість” зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових S НаклОтр, S НаклВид та S Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом:

4) до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Суми такого від'ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку.

Згідно п. 9-2 Порядку №569 після закінчення перехідного періоду, зазначеного у пункті 1 цього Порядку: сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується на суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку. На суму такого збільшення: зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету в звітному (податковому) періоді, або збільшується сума від'ємного значення, задекларована в звітному (податковому) періоді; помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з податку вважаються погашеними.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, у лютому 2015 року ТОВ «СК «Олімпія» подало до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві звітну податкову декларацію з податку на додану вартість, якою у рядку 31 зазначено суму непогашеного від’ємного значення попередніх (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) період у ромірі 5500000 грн.

Крім того, у серпні 2015 року товариство «Спортивний комплекс «Олімпія» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві надано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок, що виправляються за листопад 2014 року. При цьому, у розділі ІІІ «Розрахунки за звітний період» вказаного уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань у рядку 24 «Сума від’єдмного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» зазначено суму 7410381 грн.

Зазначені податкова декларація та уточнюючий розрахунок отримано відповідачем, що підтверджено матеріалами справи.

Станом на час розгляду справи податковим органом не забезпечено своєчасне відображення у системі електронного адміністрування ПДВ заявлених позивачем в податковій декларації та в уточнюючому розрахунку відомостей.

Доводи податкового органу, зазначені в листі №253821/6/99-99-15-01-02-16 від 27.11.2015 року про те, що реєстраційна сума в системі електронного адміністрування може бути збільшена на суму від'ємного значення, що задекларована позивачем виключно у рядках 24 та 31 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, та не підлягає перерахунку у зв'язку з подальшим уточненням показників такої звітності шляхом подання відповідних уточнюючих розрахунків, є безпідставними, з огляду на наступне.

За змістом підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, визначальним фактором для автоматичного збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, є зазначення такої суми саме в податковій звітності з ПДВ платника податку.

В свою чергу, до податкової звітності з податку на додану вартість згідно пункту 8 розділу 1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 23.09.2014 № 966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 № 13), належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Таким чином, за підсумком наведеного в сукупності суд дійшов до висновку, що податкова декларація за лютий 2015 року, як і уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період серпень 2015, поданих позивачем до податкового органу є однією з форм податкової звітності з ПДВ, а отже сформовані у ньому позивачем показники (зокрема рядку 24 та рядку 31) мали бути враховані контролюючим органом при автоматичному збільшенні суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину від'ємного значення за лютий 2015 у сумі 5500000, 00 грн. та за серпень 2015 року у сумі 7410381,00 грн.

Вказана права позиція підтверджена ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 №816/4273/15.

Крім того, на думку суду, податковий орган, не забезпечивши своєчасне відображення у системі електронного адміністрування ПДВ заявлених позивачем відомостей, порушив статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України “Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції”, а саме право на мирне володіння своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.

Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади /рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)/.

Суд констатує, що тимчасове затримання відображення показників фінансової звітності у відповідній системі фактично завдало негативного впливу на господарську діяльність позивача, зупинення виконання зобов'язань по укладеним контрактам та виконання останніх, оскільки по першій події унеможливлюється реєстрація податкових накладних. Маючи по факту значну суму переплати по податкових зобов'язаннях, позивач не має можливості вилучати з обігу грошові кошти.

Судом не була встановлена розумна співрозмірність між використаними засобами та тією метою, на яку була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права власності на своє майно, примусила змінити напрямок її використання задля забезпечення сталої господарської діяльності.

На думку суду, суб'єктом владних повноважень також порушено принцип захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов'язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Як зазначено у справі Black Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

За підсумком наведеного, враховуючи вищевикладене в сукупності, суд прийшов до висновку про наявність бездіяльності відповідача по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку ТОВ “СК «Олімпія» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за лютий 2015 у сумі 5500000, 00 грн. та за серпень 2015 року у сумі 7410381,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін, і, як наслідок, судом вбачається наявність підстав для зобов'язання відповідача вчинити дії по збільшенню у системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційну суму, на яку ТОВ «СК «Олімпія» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за лютий 2015 у сумі 5500000, 00 грн. та за серпень 2015 року у сумі 7410381,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України частково довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги, у той час коли, відповідачем на підставі ч. 2 ст. 71 КАС України доводи позивача не спростовано.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний комплекс «Олімпія» задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку ТОВ «СК «Олімпія» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за лютий 2015 у сумі 5500000, 00 грн. та за серпень 2015 року у сумі 7410381,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ «СК «Олімпія» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за лютий 2015 у сумі 5500000, 00 грн. та за серпень 2015 року у сумі 7410381,00 грн.

Судові витрати в розмірі 1756, 00 коп. присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний комплекс «Олімпія» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов