Справа № 693/428/16-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 693/428/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Шимчик Р.В. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.

за участю позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 29 червня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Вільшанської сільської ради Жашківського району Черкаської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у Жашківському районі Черкаської області, про правове вирішення земельного спору шляхом надання Вільшанській сільській раді компетентного права відведення земельної ділянки, яка перебуває у формі колективної власності, у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив надати Вільшанській сільській раді компетентне право відведення земельної ділянки, яка перебуває у формі колишньої колективної власності, у приватну власність для ведення особистого селянського господарства та зобов'язати відповідача вирішити питання відведення вказаної земельної ділянки у його приватну власність для ведення особистого селянського (підсобного) господарства.

Постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 29 червня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного перегляду інші учасники судового розгляду до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач звертався до відповідача із запитами щодо можливості отримання у власність певної земельної ділянки, проте, листом від 14.03.2016 року № 29/02-42 Вільшанської сільської ради Жашківського району Черкаської області позивача повідомлено, що вказана земельна ділянка не відноситься до земель комунальної власності, тому питання надання її у власність або в користування не відноситься до компетенції Вільшанської сільської ради.

З метою вирішення цього питання позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про правомірність відмови сільської ради з огляду на те, що відповідач не наділений компетенцією щодо розпорядження землями, які не перебувають у комунальній власності відповідної територіальної громади.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, тощо.

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону..

Також, згідно з ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що компетенція місцевих рад щодо розпорядження землею стосується лише земель відповідної територіальної громади.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За змістом ч.ч. 6, 7 ст. 118 цього Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

За змістом ст. 17 Закону України «Про основи містобудування» містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій.

Містобудівна документація є основою, зокрема, для: підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації; вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про землеустрій» з метою встановлення місця розташування об'єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування проводиться інвентаризація земель.

У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку.

Вимоги до проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складення за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель установлені в Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 р. N 51, відповідно до п.1 якого до розмежування земель державної та комунальної власності формування земельних ділянок із земель запасу, не переданих у власність та користування, визначення їх угідь, а також віднесення таких земельних ділянок до певної категорії може здійснюватися за результатами інвентаризації земель, проведеної за рішенням сільських, селищних, міських рад - у межах населених пунктів, райдержадміністрацій - за їх межами.

Як вбачається з листа Держгеокадастру, спірна земельна ділянка на даний час перебуває у колективній формі власності. Будь-яких рішень загальних зборів колишнього сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Росток», органів місцевого самоврядування та виконавчої влади щодо передачі земель із колективної власності до земель іншої форми власності не приймалося. До земель запасу Вільшанської сільської ради за межами населеного пункту спірна земельна ділянка не належить (а.с.26).

Разом з тим, як вбачається з листа Державної служби України з питань геодезії, картографії і кадастру від 24.09.2015 р. № Ш-1495/0-2793/6-15 (а.с.8), Держгеокадастром розроблено проект Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо делегування повноважень органам місцевого самоврядування з розпорядження землями державної власності і посилення контролю за виконанням та охороною земель», який надіслано до Мін'юсту на проведення правової експертизи. Вказаним законопроектом передбачено, зокрема, врегулювання питання визначення правового режиму земель колективної власності шляхом визнання правових засад переходу таких земель та інших земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які судом визначені відумерлою спадщиною та не витребуваних земельних часток (паїв), у комунальну власність.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вирішення будь яких питань з приводу розпорядження спірною земельною ділянкою на час звернення позивача не відноситься до компетенції Вільшанської сільської ради Черкаської області. Також, не може бути надана така компетенція судом, оскільки, статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 29 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 03 серпня 2016 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.