Справа № 820/2719/16
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2016 р.Справа № 820/2719/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Жигилія С.П.
Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.
за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.
представників сторін: позивача - Міщенко О.В., відповідача-1 - Мазур Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2016р. по справі № 820/2719/16
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України , ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі по тексту відповідач-1, МО України), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач-2, Харківський ОВК), в якому просить суд:
- визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови ОСОБА_1 , 1964 р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві";
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , 1964 р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та направити його на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві";
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 , 1964 р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2016 по справі № 820/2719/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії відповідачів - Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо відмови ОСОБА_1 , 1964 р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
Зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат та Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідачі, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просять суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2016 по справі № 820/2719/16 скасувати в частині задоволення позову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Відповідач-1, в обґрунтування вимог апеляційної скарги та у судовому засіданні зазначив, що позивач проходив строкову військову службу у прикордонних військах колишнього СРСР в період бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан. Стверджує, що правонаступником останніх є Державна прикордонна служба України, а тому в силу ст.16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, у відповідача-1 відсутні правові підстави для виплати позивачеві одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому 3 групи інвалідності. Крім того, вказує на ненадання позивачем належних доказів отримання ним захворювання або поранення, каліцтва, травми чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце під час виконання обов`язків військової служби або в період проходження позивачем військової служби, крім витягу з протоколу № 2932 засідання Центральної військово-лікарської комісії Міноборони від 25.11.2013.
Відповідач-2, в обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 є незаконними та безпідставними. Зазначив, що оскільки позивач проходив строкову військову службу у прикордонних військах колишнього СРСР, правонаступником яких на теперішній час є Державна прикордонна служба, то і питання щодо виплати одноразової грошової допомоги має вирішуватися саме Державною прикордонною службою. За таких підстав відповідач-2 вважає, що в силу ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги правових підстав для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії відсутні.
Представник позивача в надісланих до суду письмових запереченнях та у судовому засіданні, з викладених підстав, просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача-2 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
З огляду на наведену норму, враховуючи, що відповідач-2 по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника відповідача-2.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в частині задоволення позовних вимог.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача-1, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 06.09.1984 року по 20.02.1985 року проходив строкову військову службу в складі збройних Силах СРСР в Демократичній Республіці Афганістан, є учасником бойових дій.
Вказане зокрема підтверджується довідкою від 01.10.2013 № 4/236, виданою Балаклійським районним військовим комісаріатом Міністерства оборони України (а.с. 17).
09.04.2015 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з пораненням (травмою), контузією, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 09.04.2015 року серії 10 ААБ № 201447 (а.с. 15-16).
Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2932 від 25.11.2013, - множинне вогнепальне осколкове поранення голови (контузія головного мозку 1984 року) лівої руки та лівої ноги колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1964 року народження та інші захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с. 20).
ОСОБА_1 , вважаючи, що отримав право на одноразову грошову допомогу звернувся до Харківського обласного військового комісаріату з заявою про надання йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності, яка пов`язана з отриманням травми під час виконання обов`язків військової служби, у відповідності до ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Однак, на своє звернення отримав відмову від ХОВК від 07.12.2015 за вих. №1715 /ВСЗ.(а.с.24)
Як зазначає ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вказаній відповіді, підстав для складання висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги і направлення його на розгляд Комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби немає. (а.с. 24). Окрім того, позивачу запропоновано звернутись до Державної прикордонної служби України.
Листом від 25.12.2015 за вих. № 4140, Департамент фінансів Міністерства оборони України, посилаючись на п. 17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерв, повідомив позивача, що питання виплати одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності не відноситься до компетенції Міністерства оборони України, і позивачу належить звертатись з цим питанням до прикордонної служби України (а.с. 19).
13.11.2015 Адміністрація прикордонної служби України повідомила позивача в листі за вих. № 11/К-6155, що не має жодних обґрунтованих підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги з огляду на те, що обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням IIІ групи інвалідності покладено на Міністерство оборони України. (а.с. 18).
Не погодившись з такими діями відповідачів, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження та зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату подати розпоряднику бюджетних коштів висновок щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, та зазначеною вище постановою Кабінету Міністрів України.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо неподання висновку про виплату позивачеві вказаної допомоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, суд першої інстанції виходив з того, що складання та подання такого висновку віднесено до виключної компетенції відповідачів як суб`єктів владних повноважень.
При цьому, суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог, з метою належного захисту прав позивача, зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства (ч.3 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (ч.6 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").
Відповідно до ст. 23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) врегульовано відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі по тексту Порядок № 975).
Згідно з п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
З приводу тверджень Харківського обласного військового комісаріату та Департаменту фінансів Міністерства оборони України про відсутність обов`язку здійснювати призначення і виплату позивачеві одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що прикордонні війська, у складі яких позивач проходив військову службу, не входять до структури Збройних Сил України та не відносяться до підпорядкування Міністерства оборони України, у зв`язку з чим останні не зобов`язані нести витрати по виплаті позивачеві вказаної допомоги, колегія суддів зазначає наступне.
З військового квитка серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 з 06.09.1984 року по 20.02.1985 року проходив строкову військову службу в складі збройних Силах СРСР, є учасником бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан (а.с. 16-17).
Так, позивач проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , що відносилась до Прикордонних військ, та звільнений з військової частини в запас.
В свою чергу прикордонні війська КДБ СРСР структурно входили до складу Комітету державної безпеки СРСР (КДБ СРСР, до 1978 - КДБ при Раді Міністрів СРСР).
Відповідно до статті 4 Закону СРСР Про всезагальний військовий обов`язок від 12.10.1967 року, прикордонні війська КДБ СРСР вважалися складовою частиною Збройних Сил СРСР в період з 01 вересня 1939 року по21 березня 1989 року.
Після розпаду СРСР, прикордонні загони і частини Середньоазіатського прикордонного округу на території Узбекістану і Туркменії відійшли під їх юрисдикцію відповідно в березні і в серпні 1992 року.
Указом Президента Російської Федерації від 08 листопада 1992 року, було розформовано Середньоазіатський прикордонний округ. Прикордонні загони колишнього Середньоазіатського прикордонного округу знаходилися на території Республіки Таджикістан, через Громадянську війну тривалий період перебували під юрисдикцією Росії.
У листопаді 2004 році всі прикордонні загони колишнього Середньоазіатського прикордонного округу передані до складу Збройних сил Республіки Таджикістану.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку, що Державна прикордонна служба України жодного відношення до Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР ніколи не мала.
Поряд із цим, згідно з пунктом 1 Указу Верховної ради України від 30 серпня 1991 року № 1464 XII, всі дислоковані на території республіки (УСРСР) військові частини прикордонних військ СРСР та їх органи управління з озброєнням і матеріально технічною базою переведені у відання України.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.01.1992 року № 3 Питання Державного комітету у справах охорони державного кордону України Державний комітет у справах охорони державного кордону України є правонаступником колишнього Управління військ Західного прикордонного округу КДБ СРСР.
Таким чином, Державний комітет у справах охорони державного кордону України (нині Державна прикордонна служба України) у 1992 році став правонаступником лише тієї частини прикордонних військ КДБ СРСР, що базувалась на території України.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо того, що Міністерство оборони України не є по даним правовідносинам правонаступником Прикордонних військ СРСР, є необґрунтованими.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що позивач проходив службу саме у збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, то в силу ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і Порядку № 975, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому IІI групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.
Також, колегія суддів зауважує, що довідка про підтвердження проходження військової служби позивачем № 4/236 від 01.10.2013 року видана безпосередньо Балаклійським районним військовим комісаріатом Міністерства оборони України, а також на засіданні Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії (витяг з протоколу №2932 від 25.11.2013) (а.с. 20), що також підтверджує відсутність будь-яких взаємних прав і обов`язків між позивачем та Державною прикордонною службою України.
Доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження отримання позивачем поранення та його зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у країнах, де велися бойові дії, спростовуються наявними в матеріалах справи копіями витягу з протоколу засідання Центральної ВЛК Міноборони України №2932 від 25.11.2013 року, а також копіями довідок МСЕК.
Враховуючи вищенаведене, колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога в частині визнання протиправними дії відповідачів щодо відмови ОСОБА_1 , 1964 р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідачі, відмовляючи у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи, діяли не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідачів у спірних відносинах та зобов`язання останніх повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків суду, викладених вище.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2016р. по справі № 820/2719/16 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений 01.08.2016 р.