Справа № 816/4691/15
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 р.Справа № 816/4691/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Чайка М.Г.

представника відповідача Паліївець Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2016р. по справі № 816/4691/15

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

до Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області ( надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції (надалі по тексту відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати дії виконуючого обов'язки начальника відділу ДВС Полтавського РУЮ Міністерства юстиції України Бевз Н.М., які виявилися у винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ( відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 12.11.2015 № ВП 48844846р. та постанови від 11.11.2015 б/н (винесена при перевірці виконавчого провадження №48844846 в порядку ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження") неправомірними;

- скасувати постанову про відмову у відкриті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 12.11.2015 № ВП 48844846 р.;

- скасувати постанову від 11.11.2015 б/н (винесена при перевірці виконавчого провадження №48844846 в порядку ст.83 Закону України "Про виконавче провадження");

- визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не передачі виконавчого провадження до іншого органу виконавчої служби (не надіслання виконавчого документа та не передачі майна);

- зобов'язати відповідача вжити вичерпних дій щодо передачі виконавчого документу та майна до іншого територіального органу державної виконавчої служби для здійснення виконавчого провадження про що повідомити стягувача".

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2016р. у задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області до Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанов відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2016 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2016 року залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Полтавського районного суду від 03.07.2015 року у справі № 545/1689/15-к (провадження №1-кп/545/147/15) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Відповідно до даного вироку суд вирішив речові докази, а саме: сигарети «LМ blue lаbеl», виробник згідно маркування на пачках ПрАТ «ФІЛІП МОРРІС Україна» - 300 ящиків, в яких знаходиться 14 989 блоків сигарет, вміст одного блоку 10 пачок (всього 149 890 пачок); сигарети «LМ Red lаbеl», виробник згідно маркування на пачках ПрАТ «ФІЛІП МОРРІС Україна» - 100 ящиків, в яких знаходиться 4 997 блоків сигарет, вміст одного блоку 10 пачок (всього 49 970 пачок); сигарети «West», виробник згідно маркування на пачках АТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» - 100 ящиків, в яких знаходиться 4 993 блоків сигарет, вміст одного блоку 10 пачок (всього 49 930 пачок); сигарети «Прилуки особливі», виробник згідно маркування на пачках ПРАТ «А/Т Тютюнова компанія» В.А.Т. «Прилуки» - класичні» - 251 ящики, в яких знаходиться 12 547 блоків сигарет, вміст одного блоку 10 пачок (всього 125 470 пачок); сигарети «Прилуки особливі», виробник згідно маркування на пачках ПРАТ «А/Т Тютюнова компанія» В.А.Т. «Прилуки» -«вишукані» - 102 ящики, в яких знаходиться 5 097 блоків сигарет, вміст одного блоку 10 пачок (всього 50 970 пачок); сигарети «Winston American Flavor», виробник згідно маркування на пачках ПАТ «Джей Ті Інетернешнл Україна» -199 ящики, в яких знаходиться 9 935 блоків сигарет, вміст одного блоку 10 пачок (всього 99 350 пачок); сигарети «МаІbого Gold Оriginal», виробник згідно маркування на пачках ПрАТ «ФІЛІП МОРРІС Україна» - 49 ящиків, в яких знаходиться 2 247 блоків сигарет, вміст одного блоку 10 пачок (всього 24 470 пачок); сигарети «Сhecterfild blue», виробник згідно маркування на пачках - ПрАТ «ФІЛІП МОРРІС Україна» - 198 ящиків, в яких знаходиться 9892 блоків сигарет, вміст одного блоку 10 пачок (всього 98920 пачок); сигарети «Прима Срібна Синя», виробник згідно маркування на пачках - АТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» 50 ящиків, в яких знаходиться 2 495 блоків сигарет, вміст одного блоку 10 пачок (всього 24 950 пачок) знищити.

Вирок набрав законної сили 03.08.2015 і Головному управлінню ДФС у Полтавській області по справі № 545/1689/15-к (провадження №1-кп/545/147/15) Полтавським районним судом 23.08.2015 видано виконавчий лист (а.с. 12).

29.09.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48844846 з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/545/147/15, виданого Полтавським районним судом 23.08.2015, про знищення вищевказаних речових доказів (а.с. 9).

Актом державного виконавця від 13.10.2015 речові докази, а саме: тютюнові вироби, які перелічені у виконавчому листі №1-кп/545/147/15 передано представнику ТОВ "Еко ВДМ"для виконання вироку Полтавського районного суду від 03.07.2015 в частині знищення речових доказів (а.с. 11).

У подальшому, при перевірці копії виконавчого провадження №48844846 в порядку ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження", 11.11.2015 в.о. начальника відділу ДВС Полтавського РУЮ Міністерства юстиції України Бевз Н.М. винесено постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, винесену всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та всіх процесуальних дій, вчинених після її винесення (а.с. 42).

12.11.2015 в.о. начальника відділу ДВС Полтавського РУЮ Міністерства юстиції України Бевз Н.М., на підставі п. 4, 6, 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) №ВП 48844846.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанови про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2015 року та про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 12 листопада 2015 року прийняті відділом ДВС Полтавського РУЮ на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, обґрунтовано, а, отже, позовні вимоги Головного управління ФДС у Полтавській області є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржені рішення, дії на предмет того, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення(дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 1-кп/545/147/15, виданого 23.08.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області на виконання вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 03.07.2015 року, на підставі якого речові докази (тютюнові вироби) підлягали знищенню.

При перевірці виконавчого провадження № 48844846 в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Бевз Н.М. прийнята постанова від 11.11.2015 року про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2015 року та всіх процесуальних дій, вчинених після її винесення, оскільки остання винесена всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

12.11.2015 року в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Бевз Н.М. прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 1-кп/545/147/15, виданого 23.08.2015 року Полтавським районним судом. Про знищення речових доказів (тютюнових виробів).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість та законність прийнятих відповідачем постанов від 11.11.2015 р. та 12.11.2015 р., а доводи апеляційної скарги позивача про наявність у органів державної виконавчої служби повноважень в частині виконання вироку суду щодо знищення майна та відповідно про неправомірність оскаржуваних постанов, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Єдині правила вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна встановлюються Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125.

Відповідно до п. 56 вказаної Інструкції відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу України у вироку, постанові судді або ухвалі суду, постанові органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи повинно бути вирішене питання про долю речових доказів, при цьому речі, вилучені з обігу, підлягають передачі відповідним установам або знищуються.

Пунктом 75 Інструкції передбачено, що знищення речових доказів, які підлягають знищенню відповідно до чинного законодавства і цієї Інструкції, проводиться спеціальною комісією. В органах прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ та податкової міліції комісії створюються у складі трьох осіб.

Про знищення речових доказів складається акт, який приєднується до матеріалів справи.

Відповідно до п. 76 Інструкції в окремих випадках, якщо це викликано особливими властивостями речових доказів, вони передаються для знищення спеціальним органам інших відомств (органам внутрішніх справ, охорони здоров'я, представникам військових частин і т. ін.).

Тобто, знищення речових доказів проводиться спеціальною комісією створеною в органах прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ та податкової міліції у складі трьох осіб, про що складається акт про знищення речових доказів або такі речові докази передаються для знищення спеціальним установам, а не органам державної виконавчої служби.

Пунктом 65 Інструкції передбачено, що виконання рішень суду у частині конфіскації знарядь злочинів, які перебувають на зберіганні в установах, організаціях і т. ін., підлягають виконанню органами державної виконавчої служби у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Отже, з аналізу приписів вказаної Інструкції слідує, що виконання рішення суду в частині знищення речових доказів відбувається спеціальною комісією створеною в органах прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ та податкової міліції у складі трьох осіб, а виконання судового рішення в частині конфіскації майна здійснюється органами державної виконавчої служби.

Частиною 9 статті 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 03.07.2015 року до речових доказів не застосовано спеціальну конфіскацію, а вирішено їх знищити, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про застосування до вказаних правовідносин приписів Інструкції № 51/401/649/471/23/125.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 100 КПК України реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин другої та восьмої статті 100, частини третьої статті 119, статті 123, частини третьої статті 149 та частини четвертої статті 168 Кримінального процесуального кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 р. № 1104 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 29 цього Порядку речові докази у вигляді предметів чи товарів, що належать до вилучених з обігу, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров'я людей або довкілля, на підставі відповідного рішення слідчого судді, суду передаються для їх технологічної переробки або знищуються.

Технологічна переробка або знищення таких предметів і товарів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 р. N 1340, Загальних вимог до здійснення переробки, утилізації, знищення або подальшого використання вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2001 р. N 50 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 4, ст. 131).

Відповідно до п.1 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 р. N 1340 дія цього Порядку поширюється на майно, конфісковане на підставі рішення суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом, крім вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію.

Таким чином, дія Порядку N 1340 поширюється на майно конфісковане на підставі рішення суду, а тому приписи вказаного Порядку не можуть розповсюджуватися на спірні правовідносини, оскільки спірне майно (тютюнові вироби) на підставі вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 03.07.2015 року конфісковане не було.

Приписами Загальних вимог до здійснення переробки, утилізації, знищення або подальшого використання вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2001 р. № 50 не надано органам державної виконавчої служби повноважень щодо вчинення дій зі знищення майна на підставі вироку суду.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на приписи Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 р. № 985 оскільки дія вказаного Порядку поширюється на майно конфісковане на підставі рішення суду і переданого органам державної виконавчої служби для реалізації шляхом його продажу. Спірне майно (тютюнові вироби) на підставі вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 03.07.2015 року конфісковане не було, а, отже, дія вказаного Порядку на спірні правовідносини не поширюється.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено наявності у органів державної виконавчої служби повноважень щодо вчинення дій зі знищення майна на підставі вироку суду, а тому колегія суддів приходить до висновку про правомірність оскаржуваних постанов від 11.11.2015 р. та від 12.11.2015 р.

Також, посилання позивача в апеляційній скарзі на незаконність оскаржуваних постанов від 11.11.2015 року та від 12.11.2015 року через те, що, на думку позивача, в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Н.М. Бевз при їх прийнятті було порушено приписи ч.1 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів вважає необгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття спірної постанови від 11.11.2015 року) контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи, відсутність повноважень у органів державної виконавчої служби щодо вчинення дій з виконання вироку суду в частині знищення майна, колегія суддів приходить до висновку про правомірність оскаржуваних постанов від 11.11.2015 р., якою скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2015 року та від 12.11.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2015 року ВП № 48844846 з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/545/147/15, виданого Полтавським районним судом 23.08.2015 про знищення речових доказів суперечать вимогам чинного законодавства, а тому колегія суддів доводи позивача про прийняття постанови від 11.11.2015 року з порушенням ч.1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» вважає необгрунтованими.

Також, доводи позивача про те, що постанова від 11.11.2015 року, якою скасовано всі процесуальні дії, вчинені після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2015 року, прийнята в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Н.М. Бевз з порушенням ч.1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки акт державного виконавця від 13.10.2015 року про передачу речових доказів ТОВ «ЕКОВДМ» складено в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Гавриленко М.М. колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки акт є документом, який фіксує певний факт, та не є по собі процесуальною дією, а тому доводи позивача про перевищення в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Бевз Н.М. повноважень під час прийняття постанови від 11.11.2015 року є необгрунтованими.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.05.2016 року відстрочено Головному управлінню Державної фіскальної служби у Полтавській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2016 року по справі № 816/4691/15 до ухвалення апеляційним судом рішення у даній справі та відкрито апеляційне провадження у справі.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі - Закон № 3674-VI).

Згідно з приписами пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову Головним управлінням Державної фіскальної служби у Полтавській області сплачено судовий збір у розмірі 2436,00 грн, що підтверджується квитанцією № 9Р08329 від 08.12.2015 р. (а.с.3).

Таким чином, при поданні апеляційної скарги апелянту необхідно було сплатити 2679,60 грн (2436,00 грн.*110%).

Оскільки, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 року прийнято рішення про залишення без змін постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2016 р., то колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області судового збору у розмірі 2679,60 грн..

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2016р. по справі № 816/4691/15 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Фрунзе, 4, ) судовий збір у розмірі 2679 грн. 60 коп. (дві тисячі шістсот сімдесят дев'ять гривень 60 копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України - утримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 01.08.2016 р.