Справа № 490/5839/16-а
Суддя: Мамаєва О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/496/2016
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Мамаєвої О.В., із секретарем - Баришніковою І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського міського голови про зобов'язання вчинити певні дії, третя особа Миколаївське комунальне підприємство "Миколаївводоканал"-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06.06.2016 року звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом та просив суд зобов'язати відповідача припинити нарахування плати Миколаївським комунальним підприємством "Миколаївводоканал" за нормами встановленими рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №385 від 26.06.1998 року.

В обгрунтування позову позивач вказав, що він звертався до міського голови із заявою, в якій повідомив, що МКП "Миколаївводоканал" нараховує плату за водопостачання не у спосіб, встановлений чинними нормативно-правовими актами та просив вжити заходи до припинення нарахування такої плати. На вказану заяву він отримав відмову у задоволенні зазначеної вимоги, та його повідомлено, що нарахування плати за водопостачання та водовідведення здійснюється за нормами, встановленими рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.06.1998 року. Однак, згідно постанови КМУ від 25.08.2004 року № 1107, норми споживання для населення повинні потрібно було переглянути. Позивач вказав, що "Миколаївводоканал" підпорядковане відповідачеві, крім того, міський голова, є керівником виконавчого комітету Миколаївської міської ради, який зобов'язаний затвердити норми споживання води відповідно до норм чинного законодавства.

Позивач вказав, що він мешкає у квартирі, яка є власністю Миколаївської міської ради, у квартирі не встановлено лічильника води, тому плата нараховується за нормами, встановленими ще у 1998 році, що суперечить вищевказаній постанові Кабінету Міністрів України.

Ухвалою суду від 09.06.2016 року до участі у справі в якості третьої особи. що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Миколаївське комунальне підприємство "Миколаївводоканал".

У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, та надані заперечення проти позову.

Згідно наданих представником відповідача заперечень, позивач звертався до відповідача із заявою про нарахування МКП "Миколаївводоканал" плати за водопостачання та відведення за нормами встановленими у 1998 році. Позивачу була надіслана відповідь про те, що нарахування МКП "Миколаївводоканал" здійснюється за нормами, які не скасовані ні виконавчим комітетом, ні судом. Крім того, позивач неодноразово звертався до суду із позовами про визнання бездіяльності неправомірною про зобов'язання вчинити певні дії щодо затвердження нормативів питного водопостачання, в усіх випадках суд відмовляв у задоволенні позовних вимог.

Також зазначив, що Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради укладено договір із спеціалізованим підприємством з метою розрахунків нових нормативів питного водопостачання. Після отримання результатів, виконавчим комітетом Миколаївської міської ради буде затверджено нові нормативи питного водопостачання.

Від представника третьої особи надійшли заперечення на позов, згідно яких зазначено, що чинним законодавством не передбачено обов'язку виконавчого комітету затверджувати нормативи питного водопостачання для населення, оскільки це є його правом, та таке затвердження можливе тільки в разі погодження цих нормативів. Справу просять розглядати у відсутність представника.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 мешкає в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1, яка є власністю Миколаївської міської ради, у якій не встановлено лічильника води.

04.04.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про вжиття заходів для припинення нарахування плати МКП "Миколаївводоканал" за питне водопостачання за нормами, встановленими рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 385 від 26.06.1998 року, що суперечить Порядку розроблення норм та затвердження нормативів питного водопостачання, та Методиці визначення нормативів питного водопостачання населення.

Листом від 26.04.2016 року позивача повідомлено про те, що дії МКП "Миколаївводоканал" не суперечать нормам діючого законодавства, та роз'яснено, що Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради укладено договір із спеціалізованим підприємством з метою розрахунків нових нормативів питного водопостачання. Після отримання результатів, виконавчим комітетом Миколаївської міської ради буде вирішуватись питання про затвердження нормативів питного водопостачання в м.Миколаєві у порядку, встановленому вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1107 затверджено Порядок розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання.

Пунктом 4 названого Порядку визначено, що нормативи питного водопостачання у конкретному населеному пункті розробляються та науково обґрунтовуються згідно з Методикою визначення нормативів питного водопостачання населення спеціалізованими науково-дослідними організаціями на замовлення місцевих адміністрацій або органів місцевого самоврядування та затверджуються ними після погодження з місцевими органами виконавчої влади з питань охорони здоров'я, охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Методика визначення нормативів питного водопостачання населення розробляється та затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства за погодженням з центральними органами виконавчої влади з питань охорони здоров'я, охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27 вересня 2005 року № 148, затверджено Методику визначення нормативів питного водопостачання населення (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2005 року за № 1210/11490).

Пунктом 1.3 названої Методики встановлено, що остання є обов'язковою для застосування науково-дослідними організаціями, які будуть розробляти нормативи питного водопостачання для конкретних населених пунктів.

На підставі п.1.4. Методики нормативи водопостачання, визначені за даною методикою, використовуються також для розрахунку та встановлення норм споживання питної води населенням (далі - норми водоспоживання) в залежності від ступеня благоустрою житлових будинків.

Отже, затвердженню норм споживання води та водовідведення відповідно до Методики передує розробка нормативів питного водопостачання спеціалізованими науково-дослідними організаціями, яка здійснюється на замовлення місцевих адміністрацій або органів місцевого самоврядування, а також погодження цих нормативів з місцевими органами виконавчої влади з питань охорони здоров'я, охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Згідно договору від 15.04.2016 року, укладеного між ДП "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства" (виконавець) та Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради (замовник), замовник доручає виконавцю здійснення розрахунку нормативів питного водопостачання для населення м.Миколаєва відповідно до положень "Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання", що затверджений постановою КМУ від 25.08.2004 року № 1107 та "Методики визначення нормативів питного водопостачання населення", що затверджена наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27.09.2005 року № 148.

Таким чином, на підставі наведеного, на даний час вчиняються дії щодо розробки та затвердження названих норм.

Нарахування плати за водопостачання та водовідведення здійснюється МКП "Миколаївводоканал" на підставі п.21,22 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ №620 від 21.07.2005 року із розрахунку норм споживання, які встановлені рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 3/85 від 26.06.1998 року у додатку №2.

Зазначені норми на даний час є діючими, не скасовані ні виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, ні судом.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за безпідставністю вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.9,10,11,69,158-162,183-2 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського міського голови про зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга подається до Одеського адміністративного апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя О.В.Мамаєва