Справа № 820/2949/16
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016 р.Справа № 820/2949/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ружинської К. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2016р. по справі № 820/2949/16

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

27.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області () здійснити ОСОБА_1 (ІІН: НОМЕР_1) перерахунок заробітної плати за період 26.10.2014 по 28.03.2015 року включно відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014) та за період з 29.03.2015 року по 9 вересня 2015 року - відповідно до абзацу другого частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення у праці, надбавка за вислугу років, за наявності помісячна та фіксована індексація тощо), а також відпускних, допомоги на оздоровлення.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 14.06.2016 року задовольнив клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області та зупинив провадження у справі №820/2949/16 до остаточного розгляду та винесення Верховним судом України рішення в справі № 820/4653/15.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що суд взагалі не аналізував та не встановлював у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у даній адміністративній справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 02.08.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Зупиняючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення цієї справи буде мати значення позиція Верховного Суду України у справі за заявою Державної судової адміністрації України про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 у справі №820/4653/15. Правовою підставою для зупинення провадження суд першої інстанції визначив п.3 ч.1 ст.156 КАС України.

При цьому, суд першої інстанції мотивував своє рішення неможливістю прийняти законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає усталеній практиці розгляду аналогічних справ, оскільки з наявної судової практики вбачається відсутність єдиного підходу вищих судових органів до вирішення справ цієї категорії. Така ситуація свідчить про правову невизначеність щодо можливості забезпечення законних прав та інтересів учасників судового розгляду, оскільки може призвести до подальшого неодноразового скасування судових рішень та інших негативних наслідків (у тому числі процесуальних витрат) як для учасників процесу, так і для суду.

Колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Колегія суддів зауважує, що право на звернення за захистом до адміністративного суду гарантується й у разі неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. Обов'язок подолати неповноту, неясність, суперечливість чи відсутність законодавства покладається на суд.

Відповідно до ч.4 ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Судова колегія зазначає, що неповнота чи відсутність законодавства долається застосуванням аналогії закону або аналогії права (ч. 7 ст. 9 КАСУ). Неясність (нечіткість, незрозумілість, неоднозначність) та суперечливість законодавства суд усуває тлумаченням положення нормативно-правового акта у спосіб, що утверджує верховенство права. Таке тлумачення має бути найбільш розумним за конкретних обставин та враховувати цілі акта. У разі суперечливості правових актів однакової юридичної сили або їхніх окремих положень у регулюванні тих самих відносин суд застосовує положення акта, яке є спеціальним, на відміну від загального положення акта, що врегульовує те саме, але ширше коло відносин. Якщо неможливо визначити, яке положення є спеціальним, а яке загальним, тоді суд застосовує положення, яке набрало чинності пізніше.

Однак, при прийнятті ухвали суд першої інстанції не врахував вищевказані правові положення, у звязку з чим дійшов помилкових висновків.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 204 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, колегія суддів, з урахуванням ст.204 КАС України, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, в звязку з чим ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195,п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2016р. по справі № 820/2949/16 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 05.08.2016 р.