Справа № 337/2683/16-а
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Чалої Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 09.07.2016р. поліцейським ОСОБА_2 винесена постанова серія ДР №149847 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн. Згідно з цією постановою він притягнутий до відповідальності за те, що 09.07.2016р. о 01.10год., керуючи транспортним засобом ВАЗ 111930, державний номер НОМЕР_1, по вул..Новгородській в м.Запоріжжі, в порушення п.2.1Г, 31.4.3 ПДР, рухався з несправними зовнішніми світловими приборами (відсутня підсвітка державного номера), та без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки в його діях відсутній склад вказаних адміністративних правопорушень, оскільки п.31.4.3 ПДР взагалі не передбачає заборони керування автомобілем з несправною підсвіткою номерного знаку. Крім того, відповідно до п.2.1 ПДР водій повинен мати при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності і повинен предявити його поліцейському у випадках, передбачених законодавством, зокрема при складанні протоколів щодо порушення правил дорожнього руху та оформлення матеріалів ДТП. Враховуючи те, що він не порушував вимоги ПДР, у відповідача не було підстав вимагати у нього вказаний поліс, тому він і не надав поліцейському поліс, який фактично мав при собі. При винесенні постанови відповідач не врахував ці обставини, факт вчинення ним правопорушень належними доказами не довів.

Просить визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про накладання на нього адміністративного стягнення та скасувати постанову ДР №149847 від 09.07.2016р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн.

Представник позивача в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача УПП в м.Запоріжжі ДПП в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

На підставі ст.128 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів за наявними у справі доказами у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що позивач 09.07.2016р. о 01.10год. по вул..Новгородській в м.Запоріжжі керував транспортним засобом ВАЗ 111930, державний номер НОМЕР_1, і був зупинений поліцейським роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2.

Останнім 09.07.2016р. винесена постанова серія ДР №149847 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 09.07.2016р. о 01.10год., керуючи транспортним засобом ВАЗ 111930, державний номер НОМЕР_1, по вул..Новгородській в м.Запоріжжі, в порушення п.2.1Г, 31.4.3 ПДР, рухався з несправними зовнішніми світловими приборами (відсутня підсвітка державного номера), та без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд керується принципом верховенства права (ст. 8 КАС України) відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.1 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Так, відповідно до п.31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам зовнішніх світлових приладів: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

При цьому, відповідно до п.19.1 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Ч.1 ст.126 КУпАп передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі чи не предявила для перевірки, зокрема, поліс (договір) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пп. Ґ п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пп. а п.2.4 ПДР на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства по справам про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. В ньому, зокрема, треба навести докази, на яких ґрунтуються висновки про скоєння особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У звязку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення вищевказаних вимог відповідачі до суду двічі не зявились без поважних причин, своїх письмових заперечень на позов не подали та не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття поліцейським вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст.69 КАС України, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху, які передбачені диспозиціями ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, саме в силу його умисних протиправних дій.

Так, суду не була надана для огляду справа про адміністративне правопорушення за даним фактом, тому суд позбавлений можливості перевірити, на підставі яких доказів поліцейський прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, винуватість ОСОБА_1 та наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. В постанові про накладання адміністративного стягнення посилання на такі докази також відсутнє. Крім того, з урахуванням того, що позивач на місці зупинки також заперечував подію правопорушення та свою винуватість, в постанові поліцейського не наведені мотиви відхилення цих заперечень та відсутні будь-які обґрунтування поліцейського про винуватість ОСОБА_1

Суд вважає, що такі дії відповідача ОСОБА_2 є порушенням вимог ст.7,245,251-252,280 КУпАП, відповідно до якихпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, орган, уповноважений на прийняття рішення про накладання адміністративного стягнення, зобовязаний прийняти законне, справедливе і обґрунтоване рішення в результаті всебічного, повного і обєктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, оцінки належних та допустимих доказів.

В даному випадку відповідач ОСОБА_2 таких заходів не вчинив, обставини справи не встановив, належних та допустимих доказів на їх підтвердження не зібрав та не оцінив, доводи позивача не перевірив, в постанові належним чином не обґрунтував свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не навів докази, якими підтверджуються його висновки, мотиви відхилення пояснень правопорушника.

Відповідачем ОСОБА_2 в порушення вищевказаних вимог при розгляді справи відносно ОСОБА_1 було застосовано спрощений підхід, що на думку суду, є недопустимим.

Викладене свідчить про фактичну відсутність обєктивних і беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, у звязку з чим факт вчинення позивачем вказаних правопорушень є недоведеним, а винесена відповідачем ОСОБА_2 постанова незаконною та необґрунтованою.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2, будучи посадовою особою Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції і субєктом владних повноважень, при накладанні адміністративного стягнення на позивача діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України, тому його дії слід визнати протиправними, прийняте ним рішення скасувати.

Разом з тим, позовна вимога про закриття провадження у справі, на думку суду, задоволенню не підлягає, оскільки повноваження суду адміністративної юрисдикції визначені ст. 162 КАС України і питання закриття справи про адміністративне правопорушення до цих повноважень не входить. В даному випадку суд, визнавши дії субєкта владних повноважень протиправними, прийняв рішення про поновлення порушених прав позивача шляхом скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, що відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.162 КАС України.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити частково.

На підставі ст.94 КАС України, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду даного адміністративного позову, а відповідач є уповноваженою особою органу державної влади, який фінансується за рахунок Державного бюджету України, суд вважає необхідним віднести судові витрати по сплаті судового збору за розгляд даної справи на рахунок держави.

Керуючись ст.19,62 Конституції України, ст.7,9,121,126,245,251,252,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., ст.2,8,9,11,14,159-162,171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови серія ДР №149847 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн.

Постанову поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 серія ДР №149847 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн. скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.А.Мурашова

03.08.2016