Справа № 825/334/16
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/334/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

представника Чернігівської МР - Муляренко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Чернігівська міська рада, ОСОБА_4 про скасування рішення про державну реєстрацію земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 17.02.2016 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області (далі - Управління) та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: скасувати рішення про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 шляхом зобов'язання державного реєстратора відповідача скасувати реєстрацію земельної ділянки з вищевказаним кадастровим номером.

Свої вимоги мотивує тим, що державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 відбулась із порушенням вимог Закону України «Про землеустрій»; із ним, як суміжним землекористувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1, акт погодження меж земельної ділянки з вищевказаним кадастровим номером не погоджувався.

Також зазначив, що гр. ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 якої не існує, а самовільно збудований житловий будинок розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1, яка перебуває у його користуванні з 31.07.1979, тобто з дати набуття права власності на житловий будинок згідно договору купівлі-продажу. Станом на теперішній час ним сплачується земельний податок за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами, за користування земельною ділянкою, площею 1265 кв.м., у відповідності до вимог законодавства.

Враховуючи наведене вважає, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 порушує його права як землекористувача земельної ділянки АДРЕСА_1 площею 1000 кв.м., оскільки увійшла до складу останньої. Крім того, у зв'язку із реєстрацією земельної ділянки з вищевказаним кадастровим номером він не має змоги зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, площею 1000 кв.м., та розробити технічну документацію із землеустрою.

Крім того, після звернення ОСОБА_6 до відповідача із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки пройшло більше року, на даний час речове право не зареєстроване, а тому відповідно до приписів пп. 2 п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру така державна реєстрація має бути скасована.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні та пояснив, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 здійснена реєстратором без порушень вимог законодавства на підставі належним чином оформлених та наданих ОСОБА_6 документів.

Водночас погодився, що відповідно до вимог пп. 2 п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 на даний час має бути скасована.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Чернігівської міської ради в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, надав письмові заперечення та пояснив, що на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.10.2013 по справі № 750/5380/13-ц, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області, ОСОБА_6 було розроблено та погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,0488 га, який подано до Управління для проведення її реєстрації.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 було надано всі передбачені законом документи, тому підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки у відповідача не було.

Крім того, оскільки ОСОБА_6 помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 а його донькою було набуто право на спадщину лише в червні 2016 року, вважає, що речове право на земельну ділянку не могло бути зареєстровано протягом року з моменту державної реєстрації земельної ділянки, хоча документи у неї про речове право на спірну ділянку відсутні.

Ухвалою суду від 19.02.2016 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_6. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, вказану особу, в порядку правонаступництва, замінено спадкоємцем - ОСОБА_4 (а.с.74).

ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначила, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 здійснена реєстратором на підставі належним чином оформлених та наданих її батьком документів, а тому є законною.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позов має бути задоволений з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 31.07.1979 № 1-6344 ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_7 будинок з належними до нього надвірними будівлями, розташований у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 1000 кв.м.

Рішеннями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.09.2012 по справі № 6-27489св12 та від 20.11.2013 по справі № 6-27479св13 встановлено, що ОСОБА_1, купуючи вищевказане нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, площею 1000 кв.м., набув право на користування і зазначеною земельною ділянкою (а.с. 15-17, 28-30).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач звернувся до Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішенням Чернігівської міської ради (п'ятдесят друга сесія шостого скликання) від 28.08.2015 ОСОБА_1 було відмовлено у наданні вищевказаного дозволу (а.с. 12).

Як вбачається з листа Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради від 09.09.2015 № 5235, причиною відмови у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розроблення технічної документації на земельну ділянку, площею 1000 га, став витяг з Державного земельного кадастру за № НВ-015 про земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0488 га, виданий ОСОБА_6 (а.с. 11).

12.09.2015 БПП «Позитив» листом за № 211 повідомило позивача, що на його замовлення фахівцями даного підприємства складено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0,0774 га по АДРЕСА_1. Однак, при попередній перевірці електронного документу (файлу обміну) була виявлена накладка з уже зареєстрованою (сформованою) земельною ділянкою із кадастровим номером № НОМЕР_3, тому в реєстрації ділянки на підставі даного електронного документу буде відмовлено (а.с. 13).

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 19.05.2015 Управлінням було здійснено реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером № НОМЕР_3, площею 0,0488 га, на ім'я ОСОБА_6 (брат позивача) (а.с. 115-117).

Вважаючи таку реєстрацію протиправною ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру врегульовано Законом України від 07.07.2011 № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 1 Закону № 3613 визначено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 6 Закону № 3613).

Частиною 2 ст. 7 Закону № 3613 встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, крім іншого, належить здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ст. 1 Закону № 3613).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону № 3613 земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Статтею 24 Закону № 3613 встановлено порядок державної реєстрації земельної ділянки.

Зокрема, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, в тому числі, особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Вищевказані норми узгоджуються із Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1015 (далі - Порядок) (пункти 107-110 Порядку).

Судом встановлено, 31.08.2012 Чернігівською міською радою (двадцять четверта сесія шостого скликання) ОСОБА_6 було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (а.с. 130).

На виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.10.2013 по справі № 750/5380/13-ц, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області, ОСОБА_6 було розроблено та погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,0488 га, який подано до Управління для проведення її реєстрації, що підтверджується копією його заяви від 19.05.2015 з додатками (а.с. 118-120).

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2015 державним реєстратором Управління здійснено реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 м. Чернігів, площею 0,0488 га, присвоєно їй кадастровий номер НОМЕР_3 та відкрито Поземельну книгу (а.с. 121-129).

Частиною 10 ст. 24 Закону № 3613 передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Аналогічні норми містяться і в пп. 2 п. 144 Порядку.

Як встановлено судом, на час розгляду справи речове право на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 не зареєстровано, що не заперечувалось і представниками сторін, а тому відповідно до вищевказаних вимог законодавства України реєстрація має бути скасована.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 по справі № 750/6950/14 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.11.2015 встановлено, що в акті встановлення та погодження меж земельної ділянки від 29.10.2012 відсутній підпис суміжного користувача, а саме ОСОБА_1, що суперечить вимогам ст. 198 Земельного кодексу України, відповідно до якої кадастрова зйомка включає, в тому числі, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. (а.с. 38, 39-41, 42-43).

Вказана обставина є підставою для відмови Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради в погодженні проекту землеустрою ОСОБА_6 стосовно відведення земельної ділянки у власність площею 0,0488 га, відсутність якого є підставою для відмови в проведенні державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене та те, що з моменту державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 пройшло більше року, а речове право на неї не зареєстроване, суд вважає за необхідне адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити та зобов'язати державного реєстратора Управління скасувати реєстрацію вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати державного реєстратора Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки від 19.05.2015 за кадастровим номером НОМЕР_2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна