Справа № 2а/2470/3237/11
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

(в частині позовних вимог)

23 листопада 2011 р. м. Чернівці Справа № 2а/2470/3237/11

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції про визнання дій незаконними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції визнання дій Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції в частині визначення оціночної вартості квартири № 2, що знаходиться в м. Чернівці, по вул. М. Заньковецької в будинку № 15 незаконними; визнати висновок від 24.08.2011 р. про оцінку квартири недійсним.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що позовну заяву в частині заявленої вимоги про визнання недійсним висновку про оцінку майна не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач звертається з вимогою про визнання недійсним висновку про оцінку майна від 24.08.2011 р., який виконано субєктом оціночної діяльності - оцінювачем ОСОБА_2

Частина 1 ст. 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Поняття «суб`єкт владних повноважень»визначено у п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України як орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 3 КАС України визначено, що адміністративний позов - звернення до суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах із суб'єктом владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Згідно п. 1 ч. 2 наведеної статті цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У контексті положення зазначеної норми КАС України під рішенням субєкта владних повноважень необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії. Нормативно-правовий акт - це офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для їх суб'єктів. Правовий акт індивідуальної дії породжує права й обов'язки тільки в того суб'єкта (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), якому (яким) його адресовано.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що оскаржуваний висновок не підпадає під визначення рішення субєкта владних повноважень, оскільки він не спричиняє виникнення будь-яких прав і обовязків у позивача чи відповідача, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору в адміністративному судочинстві.

Пунктом 7 ч.1 ст.3 КАС України передбачено, що субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У правовідносинах, що є предметом оскарження оцінювач майна ОСОБА_2 не є субєктом владних повноважень, а виконує функції лише оцінювача майна відповідно до сертифікату, а тому цей спір не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню судами в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до ч.2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин.

Згідно ст. 181 КАС України врегульовано особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби. У відповідності до ч.1 цієї статті, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. ч.1, 2, 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження»визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку (ст. 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Як вбачається з матеріалів доданих позивачем до позовної заяви, чотирикімнатна квартира №2, по вул. Марії Заньковецької, 15, м. Чернівці оцінено в розмірі 988530,00 грн. Оцінка даного майна відповідно до до Закону України «Про виконавче провадження» проводиться суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а не державним виконавцем.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що позовну вимогу про визнання недійсним висновку про оцінку майна не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки публічно-правовий спір відсутній, а вимога не пов`язана із захистом прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади чи місцевого самоврядування.

За таких обставин, суд розяснює, що для вирішення вказаного спору, позивачу необхідно звернутися до загального місцевого суду в порядку цивільного законодавства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 18, 104, 160, 165 та ч.1 п.1 ст. 109 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в частині заявленої вимоги про визнання висновку від 24.08.2011 р. про оцінку квартири № 2, що знаходиться в м. Чернівці, по вул. М. Заньковецької в будинку № 15 недійсним.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог надіслати позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала, згідно ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту проголошення ухвали.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Суддя В.К. Левицький