Справа № 817/599/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2016 р.Р і в н е 817/599/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не з'явилася,

відповідача: представник не з'явився,

треті особи 1, 2: представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, Зарічненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини та Зарічненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (залучено ухвалою суду від 23.05.2016) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 30.03.2016 ВП №39399362 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України" та зобов'язання винести постанову про відновлення вказаного виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним закінченням виконавчого провадження 39399362 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України". Позивач вказує на формальне вчинення виконавчих дій по виконанню рішення суду без реального його виконання.

На думку ОСОБА_1 інформація органу Пенсійного фонду про здійснення перерахунку пенсії без виплати відповідних коштів не свідчить про повне виконання судового рішення, а відтак підстав для закінчення виконавчого провадження у відповідача не було.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, подав до суду письмові пояснення по суті спору, в яких зазначив, що підставою для закінчення виконавчого провадження 39399362 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України" стала інформація Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області про виконання останнього в повному обсязі. Просив врахути вказані пояснення при постановленні рішення по справі, а справу розглянути без його участі.

До початку розгляду справи по суті заявлених позовних вимог від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі.

Відповідач, третя особа - Зарічненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (як правонаступник Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області) у судове засідання 21.07.2016 не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду вважаються повідомленими належним чином.

Судом не визнавалася обов'язковою явка відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, а відтак, на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, проведення судового розгляду здійснюється за його відсутності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд приходить висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 зверталася з позовом до Державної виконавчої служби України та Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області), в якому позивач просила суд визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо невиконання рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України" стосовно позивача в частині виконання рішення національного суду; зобов'язати Державну виконавчу службу України вчинити дії щодо відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України" на користь позивача шляхом виконання рішень національних судів; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області провести перерахунок розміру пенсії по рішенню Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України" з 26.4.2011 - дня зупинення виконання рішень національних судів, нарахувати суму заборгованої пенсії з урахуванням виплаченої суми, надати довідку про заборговану суму та виплатити заборгованість по рішенню національних судів по даний час; стягнути з Державного бюджету України 15000 грн. моральної шкоди.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.07.2015 в адміністративній справі №817/1727/15, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015, адміністративний позов, задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області щодо невиконання рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 "Москаленко та інші проти України" в частині виконання рішень національних судів у повному обсязі; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області виконати рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України" в межах виконавчого провадження №39399362, у повному обсязі; визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) про закінчення виконавчого провадження ВП №39399362 від 06 квітня 2015 року по примусовому виконанню рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18 липня 2013 року по справі "Москаленко та інші проти України". У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Разом з тим, на виконання судового рішення в адміністративній справі №817/1727/15 відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України постановою від 25.11.2015 ВП №39399362 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.04.2015 (п. 8 ч. 1 ст. Закону України «Про виконавче провадження») при виконанні рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України".

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 25.11.2015 ВП №39399362 відновлено виконавче провадження з виконання рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України".

Матеріалами справи встановлено, що на звернення позивача Управління Пенсійного фонду України Дубровицькому районі Рівненської області надало інформацію щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду №817/1726/15 від 23 листопада 2015 року. Так, згідно вказаної інформації, 21 грудня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47900245, Управління Пенсійного фонду України Дубровицькому районі Рівненської області виконало постанову Рівненського окружного адміністративного суду в повному обсязі, а саме проведено перерахунок пенсії за період з 27 квітня 2011 року по 01 листопада 2011 року та нараховано кошти в сумі 36217 грн. 83 коп.(тридцять шість тисяч двісті сімнадцять гривень 83 копійки) з урахуванням фактично виплачених сум за цей період.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 30.03.2016 ВП №39399362 виконавче провадження з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України" закінчено.

У своїй постанові державний виконавець вказав, що рішення суду виконано у повному обсязі згідно з виконавчим документом, покликається що згідно інформації наданої Управлінням Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області листом від 15.03.2015 № 403/10 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2011 року №26922/11/9104 виконано в повному обсязі (здійснено перерахунок пенсії).

На думку суду така постанова державного виконавця є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зі змісту спірної постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.04.2015 вбачається, що вона винесена на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» ( далі - Закону України №606-XIV).

За приписами пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України №606-XIV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до статті 50 Закону України №606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У даному випадку, стаття 49 Закону України №606-XIV визначає вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, а норми статті 50 регулюють питання наслідків завершення виконавчого провадження.

Оспорювана у справі постанова містить посилання на те, що рішення суду виконано у повному обсязі згідно з виконавчим документом. Грошові кошти перераховані стягувачу (позивачу) та сплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення.

Також, оспорювана постанова містить посилання на додаткову підставу - інформацію Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області від 15.03.2015 № 403/10, що постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2011 року №26922/11/9104 виконано в повному обсязі (здійснено перерахунок пенсії).

Суд зазначає, що відсутні будь-які відомості щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України" з врахуванням постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 24.07.2015 в адміністративній справі №817/1727/15, залишеної без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015, якою було відновлено дане виконавче провадження.

Тобто, обґрунтовуючи свою позицію щодо наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, відповідач посилався на повне виконання судового рішення національного суду.

Щодо наявності виконання рішення національного суду в частині виплати пенсії позивачу, суд зазначає, що рішення не виконано у повному обсязі.

Так, відповідач посилається на отримання ним інформації про повне виконання рішення національного суду в частині перерахунку пенсії на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України №606-XIV, в частині виконання рішення щодо виплати перерахованої пенсії питання не вирішено.

На думку суду, такі дії та рішення відповідача порушують права позивача в частині не виконання у повному обсязі рішення суду.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України №606-XIV регулює правовідносини в сфері примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Відповідно до статті 17 Закону України №606-XIV, підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України №3477-IV.

Частиною 1 статті 6 Закону України №606-XIV встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 11 Закону України №606-XIV, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Водночас, порядок виконання рішення за яким боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення передбачений статтею 75 Закону України №606-XIV.

Державний виконавець, як посадова особа, на яку покладено обов'язок примусового виконання рішення суду, зобов'язаний, згідно вимог Закону України №606-XIV, вчинити дії, визначені цим Законом, спрямовані на фактичне виконання рішення суду боржником.

Варто також зазначити, що Закон України №606-XIV передбачає застосування заходів примусового виконання рішення до боржника у випадку невиконання ним рішення суду без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що виплати позивачу належного розміру пенсії бути припинені вже у квітні 2011 року, тобто до 01 листопада 2011 року.

Факт сплати позивачу коштів (компенсації у розмірі 2000 Євро) та перерахованої пенсії, зазначених в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.07.2013 №1270/12 є доведеним, однак не є підтвердженням виконання рішення національного суду в частині перерахунку та виплати позивачу належного розміру пенсії у повному обсязі, до моменту внесення змін у пенсійне законодавство. Тому, суд дійшов висновку про наявність бездіяльності з боку відповідача по примусовому виконанню рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 року в частині невиконання рішення національних судів у повному обсязі, що стосується перерахунку та виплати пенсії позивачу.

Вказані обставини були встановлені постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.07.2015 (справа №817/1727/15) та в порядку ч. 1 ст. 72 КАС України не підлягають доказуванню.

У ході розгляду справи встановлено та стверджено відповідними розпорядженнями 126249 від 25.02.2016 та від 28.12.2015, що Управління Пенсійного фонду України Дубровицькому районі Рівненської області проведено перерахунок пенсії за період з 27 квітня 2011 року по 01 листопада 2011 року та нараховано кошти в сумі 36217 грн. 83 коп.(тридцять шість тисяч двісті сімнадцять гривень 83 копійки) з урахуванням фактично виплачених сум за цей період.

Суд констатує, що здійснення перерахунку пенсії без виплати останньої в подальшому не узгоджується з фактом повного виконання рішення національного суду.

Таким чином, державний виконавець в силу приписів Закону України №606-XIV не здійснив всіх заходів, необхідних для своєчасного і в повного виконання рішення, а відтак постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 30.03.2016 ВП №39399362, якою виконавче провадження з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України" закінчено підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про відновлення виконавчого провадження ВП №39399362 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 51 Закону України №606-XIV, у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Тобто, у разі набрання законної сили судовим рішенням про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №39399362 від 30.03.2016 року по примусовому виконанню рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18 липня 2013 року по справі "Москаленко та інші проти України", виконавче провадження №39399362 підлягатиме відновленню відповідачем.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а, відтак, підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.03.2016 ВП №39399362 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України".

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження ВП №39399362 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини №1270/12 від 18.07.2013 по справі "Москаленко та інші проти України".

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.