Справа № 235/1085/14-а (2а/235/63/14)
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року м. Київ К/800/33626/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Ємельянової В.І.,

розглянувши в порядку попереднього розгляду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання неправомірною відмови в перерахунку допомоги на поховання та перерахунок допомоги на поховання

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила:

визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області у здійсненні перерахунку та виплаті заборгованості допомоги на поховання померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі двох його пенсій як інваліда війни ІІ групи, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, розрахованої у відповідності до судових рішень національних та міжнародного судів з урахуванням раніше сплачених сум;

зобов'язати відповідача здійснити такий перерахунок та надати довідку про перерахунок заборгованості зі сплати допомоги на поховання;

стягнути з відповідача на її користь суму недоотриману суму допомоги на поховання.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2014 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 заборгованості допомоги на поховання, розрахованої з розміру двох пенсій учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ОСОБА_2, згідно зі статтями 49, 50, 52, 53, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідності до статті 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статей 15, 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», у відповідності до рішень національних судів та Рішення Європейського суду з прав людини від 13 лютого 2014 року у справі «Васильєв та інші проти України». Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу заборгованості допомоги на поховання померлого чоловіка ОСОБА_2 в розмірі двох пенсій учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ОСОБА_2, згідно зі статтями 49, 50, 52, 53, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідності до статті 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статей 15, 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», у відповідності до рішень національних судів та Рішення Європейського суду з прав людини від 13 лютого 2014 року у справі «Васильєв та інші проти України». D задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що право, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене; правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Апеляційний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з того, що право на отримання пенсії є особистим немайновим правом особи, яке нерозривно пов'язане з нею; право громадянина на пенсію виникає з моменту досягнення законодавчо визначеного строку та припиняєть у момент смерті; судовий захист порушенного права можливий лише шляхом безпосереднього звернення особи, на думку якої порушені особисті немайнові права, з відповідною заявою; чинне законодавство не передбачає правонаступництва при захисті особистих немайнових прав, зокрема, права на пенсію у разі смерті отримувача пенсії.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.

ОСОБА_1 є вдовою ОСОБА_2, який мав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, був учасником ліквідації наслідків аварії на Чонобильській АЕС 1 категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Відповідно до довідки відділу з виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області від 12 березня 2014 року № 5028/06/23 позивачу 15 серпня 2013 року була виплачена допомога на поховання померлого ОСОБА_2 у розмірі 4559,40 грн.

Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області листом від 20 лютого 2014 року № 12/3-19-01-01 на письмове звернення позивача щодо проведення перерахунку пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 з 1 листопада 2011 року по день його смерті та виплати заборгованості з допомоги на поховання повідомило, що починаючи з 1 листопада 2011 року пенсія ОСОБА_2 виплачується в розмірах, встановлених чинним законодавством; судове рішення виконано в повному обсязі за період його розповсюдження на вказані правовідносини; відповідно до статті 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті, тому законних підстав для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 та допомоги на поховання немає.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 квітня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 9 вересня 2010 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області зробити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_2 як інваліду ІІ групи у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із роботами з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, згідно ст.ст. 49, 50 ч. 4, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 9 листопада 2009 року, з часу встановлення групи інвалідності.

Пенсія ОСОБА_2 виплачувалась відповідно до вказаного судового рішення. Починаючи з 1 листопада 2011 року виконавче провадження було закінчено та пенсія виплачувалась відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року № 3491-VI , яким передбачалось, що у 2011 році положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 6 липня 2011 року № 747 визначені розміри пенсій, передбачені статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розмір пенсії, що отримував за життя ОСОБА_2, складав 2279,70 грн.

ОСОБА_2 нарахування та виплату відповідачем пенсії в нових розмірах у судовому порядку за життя не оскаржував.

Згідно статті 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії, що одержував пенсіонер на момент смерті.

Як встановлено апеляційним судом, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач зверталася до відповідача з проханням перерахувати пенсію її померлого чоловіка ОСОБА_2 з 1 листопада 2011 року та виплатити заборгованість з оплати допомоги на поховання, виходячи з новообрахованого розміру пенсії.

За правилами статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1219 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Тобто правонаступництво щодо вказаних прав та обов'язків спадкодавця не допускається.

Водночас, відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, виходячи з аналізу зазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми пенсійних або інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилася недоотриманими у зв'язку з його смертю.

В даному випадку, сума основної і додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», спадкодавцю ОСОБА_2 за життя не була нарахована органом Пенсійного фонду України, а тому не є сумою пенсії у розумінні статті 1227 Цивільного кодексу України, яка може входити до складу спадщини.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки у позивача відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії її померлого чоловіка та допомоги на поховання.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами касаційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Ємельянова В.І.