Справа № 367/1666/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2016 р. м.Київ К/800/32408/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Горбатюк С.А.,

Маслій В.І.,

секретар судового засідання - Ярош Д.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача-1 - Отроди Т.Ю.,

представника відповідача-2 - Шейн М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області, в якому просив визнати протиправним рішення відповідачів від 13 березня 2014 року №501 та від 01 серпня 2014 року №2023/Г-01, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області провести перерахунок призначеної пенсії по інвалідності виходячи із розрахунку нарахованих та отриманих грошових коштів в сумі 504 руб. 89 коп. за періоди роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 09 травня 1986 року по 18 травня 1986 року, починаючи з 01 червня 1993 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про протиправність оскаржуваних рішень відповідачів та порушення його прав, передбачених ст.ст.3, 8, 19, 21, 22, 64 Конституції України. Вважає, що перерахунок призначеної пенсії відповідачі повинні провести на підставі довідки від 18 листопада 2013 року №100 із дати призначення йому пенсії, тобто з 01 червня 1993 року.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 березня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 у частині позовних вимог про визнання протиправними рішення Головного управління пенсійного фонду України у Київській області від 01 серпня 2014 року та рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Ірпені Київській області від 13 березня 2014 року та у частині позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м.Ірпені Київській області провести перерахунок призначеної йому пенсії по інвалідності виходячи із розрахунку нарахованих та отриманих ним грошових коштів у сумі 504 руб. 89 коп. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 09 травня 1986 року по 18 травня 1986 року, починаючи з 01 червня 1993 року по 10 вересня 2014 року, залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строків, передбачених ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України; відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені в Київській області провести перерахунок призначеної йому пенсії по інвалідності виходячи із розрахунку нарахованих та отриманих ним грошових коштів у сумі 504 руб. 89 коп. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 09 травня 1986 року по 18 травня 1986 року, починаючи з 10 вересня 2014 року.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_2; скасовано постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні вимог про визнання протиправним рішення від 13 березня 2014 року та зобов'язання провести перерахунок пенсії та ухвалено у цій частині нову постанову; визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області від 13 березня 2014 року №501 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_2; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії по інвалідності виходячи із заробітної плати, нарахованої йому за період роботи в населених пунктах зони відчуження 09 травня, 11-13 травня, 15-16 травня та 18 травня 1986 року, а також 10 травня, 14 травня та 17 травня 1986 року відповідно до довідки від 18 листопада 2013 року№100, починаючи з 06 вересня 2014 року; в решті постанову суду залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року, залишити в силі постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року.

ОСОБА_2 у поданих запереченнях просить у задоволенні касаційної скарги, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року залишити в силі.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представників відповідачів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_2 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням від 12 березня 1996 року серії НОМЕР_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області, отримує пенсію по інвалідності, що обрахована відповідно до довідки від 06 лютого 2006 року, виданої Бучацькою виправною колонією №85, та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210.

18 листопада 2013 року ОСОБА_2 видано довідку №100, відповідно до якої позивач працював в населених пунктах зони відчуження з 09 травня 1986 року по 18 травня 1986 року в м.Чорнобилі відповідно до наказу від 14 серпня 1986 року №069; 10 травня, 14 травня, 17 травня 1986 року - в м.Прип'ять відповідно до наказу від 14 лютого 1991 року №31. Згідно особового рахунку за 1986 рік ОСОБА_2 виплачено заробітну плату в сумі 32.26 руб. з урахуванням коефіцієнта 4-5 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпофради від 10 червня 1986 року №207-7.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області від 13 березня 2014 року №501 відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_2 в зв'язку з тим, що за нормами КЗпП УРСР та інших законодавчих і нормативно-правових актів з трудового законодавства робота осіб рядового та начальницького складу органів МВС у надурочний і нічний час, вихідні і святкові дні не оплачується, їм виплачується грошове забезпечення. Крім того, виплата одноразової винагороди, що включена в довідку від 18 листопада 2013 року №100, не враховується в заробіток, з якого обчислюється пенсія.

Листом від 01 серпня 2014 року №2025/Г-01 у відповідь на звернення ОСОБА_2 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повідомило, що для осіб рядового та начальницького складу органів МВС встановлено ненормований робочий час, тому на них поширювалася дія п.40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 23 жовтня 1973 року №778; виплата премії у розмірі 100 руб. відповідно до наказу від 10 травня 1986 року №111 носить одноразовий характер, тому немає підстав для включення її в розрахунок заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із правомірності оскаржуваних рішень та безпідставності позовних вимог позивача щодо здійснення перерахунку пенсії з врахуванням доплати за роботу у вихідні та святкові дні, виплати одноразової премії під час виконання обов'язків військової служби з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Апеляційний суд в частині задоволення позовних вимог свої висновки мотивував протиправністю рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області від 13 березня 2014 року №501 та наявністю підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу з врахуванням доплати за роботу у вихідні, святкові дні та виплачених премій. Відмовляючи в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 01 серпня 2014 року №2023/Г-01, апеляційний суд зазначив, що ГУ ПФУ в Київській області рішення щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії не приймалось, а було направлено лише лист, в якому викладено позицію про відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Відповідно до ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що прийняті судами у даній справі рішення вищенаведеним вимогам не відповідають, висновки судів по суті спору є передчасними, зробленими без належного, повного та всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

В матеріалах справи містяться копія постанови Ірпінського міського суду Київської області від 06 травня 2014 року у справі №36/2011/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень і зобов'язання вчинити певні дії, якою у задоволенні позову відмовлено.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, предметом позовних вимог ОСОБА_2 було визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області від 13 березня 2014 року №501 та зобов'язання провести перерахунок призначеної пенсії по інвалідності виходячи із розрахунку нарахованих та отриманих коштів в сумі 504 руб. 89 коп. за період роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС з 09 травня 1986 року по 18 травня 1986 року, починаючи із 01 червня 1993 року.

Однак, судами попередніх інстанцій постанова Ірпінського міського суду Київської області від 06 травня 2014 року у справі №36/2011/14-а не досліджена, не з'ясовано предмет та підстави позовних вимог у цій справі та чи набрало законної сили це рішення суду. Від з'ясування вказаних обставини залежить, зокрема, вирішення питання щодо можливості розгляду даної справи з урахуванням положень п.4 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності з ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди першої та апеляційної інстанції не перевірили та не надали належної оцінки фактичним обставинам справи, що не дає можливості суду касаційної інстанції визначитися у правильності висновків судів першої і апеляційної інстанцій.

Згідно ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року та постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді