Справа № 759/6343/16-а
Суддя: Семаніва Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6343/16-а
пр. № 2-а/759/166/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Семанівої Ю.В.,

за участю секретарів - Ярмощук К.А., Маляренко М.М.

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора 8 роти 3 батальйону УПП у м. Києві ДПП Кода Пилипа Михайловича та інспектора УПП у м. Києві ДПП Тущенко Руслани Сергіївни про оскарження постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.04.2016 року на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 949577, де вказано, що ОСОБА_2 порушив вимоги дорожнього знаку 3.2.1. Правил дорожнього руху, при перевірці документів відмовився їх надавати, а саме: документи на право керування транспортним засобом , чим порушив п. 20.1 правил дорожнього руху. Позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Позивач зазначає, що він, у ніч з 26.04.2016 року на 27.04.2016 року приблизно о другій годині ночі повертаючись до дому побачив, що біля узбіччя стоїть машина патрульної поліції з вимкненими фарами та без проблискових маячків, що мало б свідчити, що машина на посту та на патрулюванні. Після того як працівники патрульної поліції його побачили вони увімкнули фари та почали рухатися в його напрямку. Проїхавши зону перехрестя позивач ОСОБА_2 зупинив авто увімкнув аварійний сигнал і почав рух заднім ходом в напрямку свого двору, після чого його зупинили працівники патрульної поліції та повідомили, що позивач порушив правила дорожнього руху, наказуючи надати документи. На запитання що порушив позивач, інспектор пояснив ,що він порушив вимоги знаку 3.1.2., на що позивач повідомив що він проживає у цьому дворі. Після цього позивач попросив ще кілька разів пояснити причину зупинки, чи ведеться відео-фіксація, чи є свідки вчинення правопорушення. Інспектор також попередив позивача, що на нього буде складено протокол за ст. ч. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 185 КУпАП, так як на його думку позивач ОСОБА_2 чинив опір та не надавав свої документи.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Також зазначив, що у ніч з 26.04.2016 року на 27.04.2016 року, їхав по вул. Р.Ролана в бік Л. Курбаса до адреси свого фактичного проживання. Зазначив, що він орендує кімнату АДРЕСА_1. Проїхавши перехрестя, він почав заднім ходом при включеному аварійному сигналі рухатися в бік вул. Тулузи з метою заїзду до себе у двір. Під час здійснення маневру, був зупинений працівниками поліції, які пояснили, що він скоїв адміністративне правопорушення і попросили надати документи на автомобіль і страховий поліс. ОСОБА_2 не погоджувався з тим, що ним було здійснено адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим, він відмовився передати документи і надав їх на огляд, тримаючи в своїх руках. Після чого, продовжуючи вимагати відповідних пояснень, замість надання пояснень, до ОСОБА_2 було застосовано спецзасіб - кайдани та його було доставлено до РВ Святошинського району. Від підпису вказаної постанови ОСОБА_2 відмовився.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважність своєї неявки суду не повідомив, а відтак на підставі ч.2 ст. 128 КАС України, суд прийняв рішення про розгляд справи за його відсутності.

Як передбачено ч. 2, ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 27.04.2016р. відносно позивача ОСОБА_2 була складена постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, де вказано, що позивач порушив вимоги дорожнього знаку 3.2.1. Правил дорожнього руху, при перевірці документів відмовився їх надавати, а саме, документи на право керування транспортним засобом , чим порушив п. 20.1 правил дорожнього руху (а.с.23).

Відповідно до приписів ч.1 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною нормою закону настає зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Абзацом 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до приписів п.2.1 г' правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п.п. а) п.2.4 ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1

Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів а також, обов'язок пред'явити ці документи.

Як встановлено з матеріалів справи під час перевірки ОСОБА_2 не заперечував, що не надав документи, зазначені в п.2.1 інспекторам, а тримав їх у своїх руках, у зв'язку з чим, інспектори нарікали на складність в оформленні документів.

Також, ОСОБА_2 було надано на огляд Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року відповідно до якої, доведено, що він вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, на підставі ст.. 22 КУпАП його було звільнено від адміністративної відповідальності та оголошено усне зауваження. При цьому,в постанові зазначено, що ОСОБА_2 вину визнав.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Посилання позивача на фактичну відсутність доказів скоєного правопорушення безпідставні, так як згідно з вимогами законодавства, саме ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11. 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем частини 1 статті 126 КпАП України судом не встановлені, за таких підстав суд вважає позовні вимоги позивача про скасування постанови про адміністративне правопорушення безпідставними. Таким чином в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт не виконання позивачем вимог ст. 16 Закону України « Про дорожній рух» суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності порушення та правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини першої статті 126 КпАП України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2,3, 9, 71, 72, 122, 138, 139, 143, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст. 251, 252, 258 ч.1,2, 259, 268, ч.1 ст.126 КпАП України, п.п.8.7.3, 8.10 ПДР України затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, 23 Закону України «Про національну поліцію»,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора 8 роти 3 батальйону УПП у м. Києві ДПП Кода Пилипа Михайловича та інспектора УПП у м. Києві ДПП Тущенко Руслани Сергіївни про оскарження постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі, з дня складення в повному обсязі до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Ю.В. Семаніва