Справа № 819/226/14-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

Справа № 819/226/14-a

18 липня 2016 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Тернополі справу за позовом Прокурора міста Тернополя до Тернопільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області,ОСОБА_1, ОСОБА_2, про визнання незаконним і скасування рішення № 6/42/100 від 24.12.2013, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Прокурор міста Тернополя, звернувся із адміністративним позовом до Тернопільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, про скасування рішення.

Позивачем подано клопотання про закриття провадження в зв'яку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У клопотанні позивач посилався на Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) (справа №7-рп/2009 від 16.04.2009) у якому суд дійшов висновку, що ненормативні правові акти (акти індивідуальної дії) органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у своїй постанові у справі № 21-551а14 від 17.02.2015, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Представник відповідача не заперечував проти заявленого клопотання.

Сторони просили проводити его розгляд у порядку письмового провадження.

Інші учасники судового розгляду в судове засіданні не з"явилися, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату і час слухання справи.

Згідно із ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Як передбачено ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши обгрунтування поданого клопотання, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при вирішенні поданого клопотання виходить з наступних підстав та мотивів.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, предметом позову є визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради від 24.12.2013 р. № 6/42/100 "Про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,0464 га, за адресою вул. Львівська 32".

Як обгрунтовано вказує у поданому клопотанні Прокурор, Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) (справа № 7-рп/2009 від 16.04.2009) встановлено, що ненормативні правові акти (акти індивідуальної дії) органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у своїй постанові у справі № 21-551а14 від 17.02.2015, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України провадження у справі підлягає закриттю, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Дослідивши матеріали справи, співставивши предмет та обгрунтування заявлених позовних вимог зі змістом вищенаведених рішень Конституційного Суду України та Верховного Суду України, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає до закриття, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 157 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Прокурора міста Тернополя до Тернопільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області,ОСОБА_1, ОСОБА_2, про визнання незаконним і скасування рішення № 6/42/100 від 24.12.2013.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.