Справа № 638/11741/16-а
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/638/404/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,

представника позивача Черепанського М.Г.,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця з України,

встановив:

Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі за текстом-позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до громадянина Узбекистану ОСОБА_2, якому просив:

- примусово видворити з України громадянина Узбекистану ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.04.2016 року співробітниками міграційної служби та Департаменту ЗНД СБ України виявлено громадянина республіки Узбекистан ОСОБА_2, який знаходився в Україні без документів на право проживання в Україні. Громадянин Узбекистану ОСОБА_2 на території України перебуває незаконно, необхідних документів, постійного місця проживання та законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на території України не має. Рішення про його примусове повернення у встановлений строк не виконав. Позивач вважає, що ОСОБА_2 в подальшому ухилятиметься від виїзду з території України, тому просить видворити його за межі України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.04.2016 року співробітниками міграційної служби та Департаменту ЗНД СБ України виявлено громадянина республіки Узбекистан ОСОБА_2, який знаходився в Україні без документів на право проживання в Україні.

Громадянин Узбекистану ОСОБА_2 на території України перебуває незаконно, необхідних документів, постійного місця проживання та законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на території України не має.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» завідувачем сектора у справах іноземців та осіб без громадянства Деснянського РВ ГУ ДМС України в м. Києві 20.04.2016 року прийнято рішення, яке затверджене начальником Деснянського РВ ГУ ДМС України в м. Києві Галузіним Ю.В., про примусове повернення громадянина республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаним рішенням відповідача зобов'язано покинути територію України у термін до 26.04.2016 року. Проте, на теперішній час громадянин Узбекистану ОСОБА_2 територію України не покинув. Зазначене рішення відповідачем не оскаржувалось.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію".

Відповідно до ч. 1 ст. 30 "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин ОСОБА_2 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про примусове видворення громадянина Узбекистану ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 18, 162, 183-7, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

постановив:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця з України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Узбекистану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя -