Справа № 552/2053/16-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 р.Справа № 552/2053/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Макаренко Я.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 14.06.2016р. по справі № 552/2053/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач), в якому просив суд:

- зобов'язати Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати державної та додаткової пенсії на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 10.12.2010р. за період з 06 листопада 2009 року по 31 серпня 2011 року у сумі 17961 грн. 13 коп.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 14.06.2016р. зазначений позов задоволено.

Зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виконати розрахунок, здійснити нарахування, та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 06 листопада 2009 року по 31 серпня 2011 року.

Відповідач, Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, ст.ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", Порядку проведення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії А № 159787 від 29.11.2013 року, має право на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач перебуває на обліку в Полтавському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2010 року в справі № 2а-3596/2010 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії та відмову Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року в розмірах передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54, ст.67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи врахуванням приписів ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» по третій групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком травня 2008 року та провести виплату нарахованих сум, а також здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50 Закону України „ статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи врахуванням приписів ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» по третій групі інвалідності у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком із 22 травня 2008 року та провести виплату нарахованих сум.

Також судом першої інстанції встановлено, що вказане судове рішення в добровільному порядку виконано не було, по справі були видані виконавчі листи, які позивачем предявлялися на примусове виконання до органів Державної виконавчої служби України.

При здійснення перерахунку пенсії позивача відповідно до судового рішення сума доплати пенсії за період з 06 листопада 2009 року по 31 серпня 2011 року склала 76964,20 грн.

Відповідач, відмовляючи позивачу в здійсненні компенсації втрати частини доходів посилається на те, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер і не підлягає під визначення доходів, передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».

Задовольняючи позов в порядку скороченого провадження, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволенні позову, з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Питання, пов'язані із здійсненням компетенції громадян втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Постановою Верховного Суду України від 18.11.2014 року по справі № 21-518а14 було визначено, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 р., є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в даному випадку (органом УПФУ) добровільно чи на виконання рішення суду.

Наведені висновки Верховного Суду України в силу положень ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України мають враховуватись судами загальної юрисдикції.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги, що за порушення строків виплати пенсії, сплаченої на виконання судового рішення компенсація втрати частини доходів не сплачується, є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Київського районного суду м. Полтави від 14.06.2016р. по справі № 552/2053/16-а суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України Про судовий збір, в редакції після 1 вересня 2015 року Пенсійний фонд не звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Ухвалою суду від 06.05.2016 року заявнику апеляційної скарги було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 606,32 грн. до моменту прийняття судового рішення.

В силу положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь особи, що подала апеляційну скаргу - субєкта владних повноважень, якому було відстрочено сплату судового збору у розмірі 606,32 грн. до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність такого стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 14.06.2016р. по справі № 552/2053/16-а залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (36006, м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3, ) судовий збір у розмірі 606 грн. 32 коп. (шістсот шість гривень 32 копійки) до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4