Справа № 357/2610/16-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/2610/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Рябченко Л.А.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Білоцерківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№35) на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№35) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року, ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, уточнивши позовні вимоги, просить визнати протиправними дії Білоцерківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№35) щодо відмови зробити перерахунок та видати довідку про його заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з 05 травня 1986року по 08 травня 1986року та зобов'язати здійснити перерахунок заробітної плати (грошового забезпечення) та видати належним чином оформлену довідку для здійснення перерахунку пенсії за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 05 травня 1986 року по 08 травня 1986 року з врахуванням посадового окладу та окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі, з урахуванням 10% підвищення посадового окладу, одноразової винагороди за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виплаченої згідно наказу УВС № 145 від 28.05.1991, з урахуванням кратності 4 за роботу в зоні небезпеки ІІІ та з розрахунку 6-ти годинного робочого дня.

Вимоги обґрунтував тим, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, 2-гої групи інвалідності, та звернувся до відповідача за довідкою про грошове забезпечення отримане ним в зоні відчуження за період з 05.05.1986 по 08.05.1986 в складі Ю/А - 45/35 . На його звернення від 2.03.2016 відповідач фактично відмовив у видачі відповідної довідки, про що свідчить відповідь від 14.03.2016, посилаючись на відсутність первинних документів. Проте, дану відмову вважає протиправною. Приховування чи втрата документів відповідачем не повинна бути підставою порушення прав позивача. Пільги та виплати, які входять до складу заробітної плати за роботу у зоні відчудження передбачені законодавчими та нормативними актами, на які посилається позивач.

Додатково пояснив, що звернувся до відповідача із заявою про видачу відповідної довідки, оскільки йому стало відомо про нові обставини та наявність службових документів, відповідних наказів та відомостей, які підтверджують правомірність його вимог. Ці документи були отримані на звернення Білоцерківської міської організації Всеукраїнської організації інвалідів війни, Збройних сил та учасників бойових дій до Білоцерківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№35), яка надала відповідь 23.01.2014 та відовідні документи.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Білоцерківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№35) щодо відмови зробити перерахунок та видати довідку про заробітну плату ОСОБА_2 за період роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з 05 травня 1986року по 08 травня 1986року.

Зобов'язано Білоцерківську виправну колонію Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№35) здійснити перерахунок заробітної плати (грошового забезпечення) та видати належним чином оформлену довідку для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 05 травня 1986 року по 08 травня 1986 року з врахуванням посадового окладу та окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі, з урахуванням 10% доплати за режим (за особливі умови праці), одноразової винагороди за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виплаченої згідно наказу УВС № 145 від 28.05.1991, з урахуванням кратності 4 за роботу в зоні небезпеки ІІІ та з розрахунку 6-ти годинного робочого дня.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 та вкладкою до нього, інвалідом ІІ групи. Дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ України у складі установи ЮА 45/35 м. Біла Церква.

Згідно маршрутного листа, майор в/с ОСОБА_2 брав участь у заходах ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 5.05 по 8.05.1986 (4 дні) у зоні відчудження м.Прип'ять, на підставі наказу 145-91, отримав дозу радіоактивного опромінення 26 бер.

Участь ОСОБА_2 - майора в/с, старшого інженера цивільної оборони, у заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується Наказом № 221 від 16.07.1986, згідно якого особовому складу були виплачені кошти за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, про що свідчить касовий ордер № 1221 від 31.10.1986 та відомості про виплату коштів.

Відповідно до наказу № 069 від 14.08.1986 «Про виплату кратних окладів особовому складу, який приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» позивачу за період з 05.05.1986 по 08.05.1986 за 4 дні, передбачено виплату кратних окладів з врахуванням кількості днів перебування у відрядженні у зоні небезпеки.

Згідно з довідкою № 4854 від 19.10.1993, ОСОБА_2 була виплачена премія за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за 1986 рік в розмірі 783грн..

Пенсія позивачу нарахувується та виплачується УПФ України у м.Білій Церкві, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ», з врахуванням довідки за 1994 рік без номера та дати видачі, що визнали сторони, виданої установою ЮА 45/35 (БВК № 35), про оплату за роботу в зоні відчудження.

Довідка про заробітну плату від 31.05.2013, видана за заявою позивача, була відкликана відповідачем з УПФУ у м.Білій Церкві після здійснення зустрічної перевірки, що визнали сторони.

Позивач звернувся до начальника Білоцерківської ВК №35 із заявою про видачу йому нової довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження з 05.05.1986 по 08.05.1986, необхідної для перерахунку пенсії. На заяву отримав відповідь від 14.03.2016 про відсутність підстав у видачі відповідної довідки.

Позивач послається на ті обставини, що до раніше виданої довідки не були включені передбачені діючим законодавством виплати, які підлягають врахуванню для перерахунку його пенсії, зокрема, подвійний розмір окладу грошового забезпечення та окладу за звання, при цьому послався на наказ Міністерства внутрішніх справ України від 11.05.1986р. №0130, наказ Управління внутрішніх справ Київського облвиконкому від 16.07.1986р. №221 якими передбачено виплату військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які виконували обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади, а особам офіцерського, начальницького складу, прапорщикам і мічманам оклади за військові та спеціальні звання у подвійному розмірі.

Позивач обґрунтував свій позов, посилаючись на нормативно-правові акти, якими передбачено порядок здійснення розрахунків, виплати подвійного розміру окладу грошового забезпечення та окладу за звання позивача, з урахуванням 10% підвищення посадового окладу за особливі умови праці, з урахуванням кратності (відповідно до відпрацьованого часу та зони) за роботу в зоні відчуження, з розрахунку 6-ти годинного робочого дня та 6-ти денного робочого тижня, та на нові обставини, про які йому стало відомо.

Надаючи правову оцінку обставинам справи смлід зазначити наступне.

Білоцерківська виправна колонія №35 видає довідки про грошове забезпечення за травень 1986 року, згідно особового рахунка(в матеріалах справи) з урахуванням виплачених сум без урахування подвійного окладу за посадою та званням, понаднормових, в зв'язку з відсутністю записів про дані виплати в особовому рахунку, та відсутністю інших первинних документів які б могли підтвердити відповідні дані в довідці.(відповідно до порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постаново. Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 п.7. Пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4,1 - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964 були встановлені зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони ЧАЕС, розділеної на III, II, І зону небезпеки, провадилась відповідно у 5, 4, 3 - кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, відряджених у зону відчуження, провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи.

Перелік населених пунктів і виробничих об'єктів, де оплата праці проводилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішеннями Урядової комісії від 07.08.86 р. № 87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.86 р. № 115), від 19.08.86 р. № 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.86 р. № 124), від 18.09.86 р. № 173 (лист Держкомпраці УРСР від 24.09.86 р. № 140), від 05.01.87 р. № 339 ( лист Держкомпраці УРСР від 09.01.87 р. № 1).

На решті території зони відчуження, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю), оплата праці провадилась з дня аварії виходячи з підвищених на 100 % тарифних ставок, посадових окладів, відповідно до Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 р. № 168).

3гідно з відповіддю Заступник директора Департамену соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - начальник відділу оплати праці та пенсійного забезпечення Мінсоцполітики Уяздовська О.В.

Посилання сьогодні на зняття у 1989 році грифу „таємно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 № 524-156 „Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції", Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.86 № 207-7 „Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які зайняті на роботах, що пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища" та інших відповідних нормативно-правових актів при видачі нині керівниками підприємств, установ та організацій довідок про заробіток працівників за виконання робіт в зоні відчуження у 1986-1990 роках у нових розмірах з підвищенням тарифних ставок (відрядних розцінок, окладів, посадових окладів) працівників на 100 відсотків та розмірів премії - на 60 відсотків є штучним та некоректним.

Перевіркою пенсійних справ виявлено, що видача довідок про заробіток особам за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС здійснювалася на підставі саме зазначених документів, оскільки у самих довідках, зокрема, є посилання на постанову Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.86 № 207-7, а також встановлено кратність оплати праці та інші виплати.

Отже, незастосування у 1986-1990 роках підвищених на 100 відсотків тарифних ставок (відрядних розцінок, окладів, посадових окладів) працівників та на 60 відсотків розмірів премії не було неправильною оплатою праці працівників за виконання робіт з ліквідації наслідків авари на Чорнобильській АЕС і не є підставою для обчислення розмірів пенсій з урахуванням цих підвищень.

Однак, у разі, якщо особа вважає, що заробітну плату за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС їй дійсно було нарахована неправильно, вона може звернутися до підприємства (установи, організації), де вона працювала того часу, за новою довідкою про заробіток за відповідний період. Листом Міністерства праці України від 22.11.1995 № 09-3815 повідомлялося, що у разі неправильного нарахування заробітної плати особам, які брали участь у зазначених роботах у 1986-1987 роках, згідно з листом Міністерства праці України від 29.10.1992 № 09-3751, Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС від 29.10.1992 № 1082/ЗК та Міністерства фінансів України від 29.10.1992 № 13-412/308 на підставі стверджуючих документів підприємство (організація), яке відряджало працівника в зону відчуження (або його правонаступник), має зробити перерахунок заробітної плати і надати довідку про новий розмір заробітної плати в зоні відчуження для подання до органу соціального захисту населення - тепер до органу Пенсійного Фонду України за місцем проживання особи - для перерахунку розміру пенсії. При цьому виплата не донарахованих сум не провадиться.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 голові Урядової комісії було надано право виплачувати працівникам одноразову винагороду за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі до 1000 крб., яка не враховується при обчисленні розміру пенсії.

Одноразова винагорода не враховується в заробіток, із якого обчислюється пенсія і не включається в довідку про заробітну плату, оскільки вона виплачувалась за рахунок коштів союзного бюджету.

Відповідно до п. 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» затвердженого Міністерством юстиції України 27.12.2005 року №1566/11846, довідка про грошове забезпечення видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачене грошове забезпечення підприємством, установою чи організацією де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Згідно Довідки Вищого адміністративного суду України від 01.01.2007 року при здійснення перерахунку пенсії слід врахувати додатковий вид грошового у вигляді доплати за виконання службових обов'язків в зоні відчуження ЧАЄС, якщо вона фактично отримувалась Позивачем до моменту звільнення. Також згідно Довідки Вищого адміністративного суду України від 01.01.2007 року може бути визнана недійсною довідка про заробітну плату, якщо в розрахунок включені суми, що невідображені в особистих рахунках та відомостях особи які вона фактично не отримувала.

Таким чином суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому постанова Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 травня 2016 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Білоцерківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№35) - задоволити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Білоцерківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№35) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 28 липня 2016 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.