Справа № 727/4665/16-а
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/4665/16-а
Провадження № 2-а/727/151/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.,

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача Мойса С.В.

за участю представників відповідача Брезіцького М.М., Замерзляк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Чернівцях, Інспектора роти №2 батальйону УПП м.Чернівці рядового поліції Мойса Сергія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення до відповідачів Управління патрульної поліції в м.Чернівцях та Інспектора роти №2 батальйону УПП м.Чернівці рядового поліції Мойса Сергія Васильовича, посилаючись на те, що 09 червня 2016 року, інспектором 2-ї роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівцях, рядовим поліції Мойсою С.В. буловинесеною постанову у справі про адміністративне правопорушення, бланк серія ПС 2 № 644961, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Вважає, що вищевказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 09.06.2016 року є незаконною та не обґрунтованою, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, а тому підлягає скасуванню.

Позивач вказує, що 09 червня 2016 року, біля 23:00 години їй зателефонувала мати чоловіка, від якої вона дізналась, що їх, з невідомих причин, зупинили співробітники поліції, в результаті чого чоловіка позивачки, який був за кермом автомобіля що належить його батькові, безпідставно обвинувачують у керуванні автомобілем в стані сп'яніння, а батькові від переживань стало дуже погано та потрібні ліки, після чого, позивач швидко зібрала необхідні речі та ліки і поїхала на вул. Дзержика, в м. Чернівці, де вони знаходились.

По приїзду на зазначене місце позивач побачила, що автомобіль її свекра був зупинений зразу за перехрестям доріг та був заблокований майже зі всіх сторін трьома службовими автомобілями поліції, а тому намагаючись під'їхати як найближче до автомобіля свекра, вона зупинила керований нею автомобіль та відразу після зупинки, передала ліки для батька. В цей час до позивача підійшли співробітники поліції та повідомили, що вона здійснила зупинку автомобіля ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території і безпосередньо в місці виїзду, порушивши п. 15.9. ПДР України.

При цьому, позивачка пояснила працівникам поліції, що зупинку керованого нею автомобіля біля автомобіля свекра вона здійснила у зв'язку з виникненням такої необхідності саме у наданні допомоги батьку її чоловіка, по причині раптового погіршення стану його здоров'я, а також з метою усунення настання тяжких наслідків.

Після надання всіх необхідних документів працівникам поліції, останні направились в службовий автомобіль та, повернувшись, інспектором поліції Мойса С.В. була проголошена позивачці складена ним постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою її, ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Крім того, вказує, що працівниками поліції, зазначена ними відстань «ближче 10 м.», не замірялася та ніде не фіксувалась, також не роз'яснено та ніде не зазначено саме місце - прилеглої території та місце виїзду.

Позивачка стверджує, що працівниками поліції, не представлено будь-яких доказів на підтвердження правомірності складання даної постанови.

А тому вважає дану постанову такою що не відповідає вимогам Закону, оскільки в порушення вимог статей 251, 258, 268, 280 КУпАП працівники поліції не з'ясовували обставини справи, не посилались на належні докази при складенні постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, а також позбавили позивача можливості надавати особисті пояснення та користуватись правовою допомогою.

На основі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення, бланк ПС2 №644961, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та вказала, що керує автомобілем з 1995 року. За увесь цей час порушень Правил дорожнього руху не допускала. З приводу обставин справи пояснила, що 09.06.2016 року приблизно о 23:00 год. вона терміново під'їхала на вул.Дзержика та була вимушена здійснити екстрену зупинку для того щоб передати батьку свого чоловіка ліки. Потім, відразу як передала ліки, намагалась від'їхати, однак її автомобіль був уже заблокований працівниками поліції. В той момент, коли вийшла з авто, позивач навіть його не заглушила. Також позивач вказала, що її свекор на той момент уже переніс два інфаркти, а також хворіє на цукровий діабет, а тому така екстрена вимушена зупинка відповідає вимогам Правил дорожнього руху, оскільки стосується безпосередньо рятування життя людини.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в м.Чернівцях в судовому засіданні пояснив, що 09.06.2016 року приблизно о 23:20 год. постанова про адміністративне правопорушення була складена на чоловіка позивачки, а приблизно о 23:30 год. було складено постанову про адміністративне правопорушення відносно позивачки. Не заперечував того факту, що батькові чоловіка позивачки дійсно стало погано, після чого йому було викликано швидку. Вважав, що інспектор поліції діяв законно, в межах передбачених Інструкцією, позивачці були роз'яснені її права, що підтверджується її підписом у постанові.

Відповідач інспектор поліції Мойса С.В. в судовому засіданні пояснив, що 09.06.2016 року при патрулюванні території ними було отримано повідомлення про порушення вимог Правил дорожнього руху. Він прибув на місце події десь о 23:20 год. Побачив як під'їхала позивач та здійснила зупинку менше як за 10 м. від виїзду з прилеглої території та підійшла до свого чоловіка. На його думку, остання передала водійське посвідчення. Після цього він попросив її пред'явити документи. Позивача було також ознайомлена з постановою та роз'яснено права, передбачені ст.258 КУпАП, про що свідчить її підпис в постанові. Вказав, що все це знімалось на відеокамеру у режимі автоматичної фіксації. Також вказав, що відстань визначав візуально. Підтвердив той факт, що він особисто викликав швидку допомогу батьку чоловіка позивачки, оскільки тому було погано. Не пам'ятає чи погоджувалась позивач з постановою чи ні.

Також від відповідача до суду надійшли письмові заперечення, згідно яких просять суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказав, що 09.06.2016 року приблизно о 22-й годині зателефонував своєму сину (чоловіку позивачки) та попросив щоб той його відвіз додому, оскільки свідок перебував в гостях. Син приїхав на велосипеді, який потім поклав в багажник автомобіля, сів зам кермо і вони поїхали. По дорозі їх зупинили працівники поліції, які з незрозумілих причин почали проводити детальну перевірку всіх документів, після чого стали підозрювати його сина в тому, що той перебуває в стані алкогольного сп»яніння. Зазначені події викликали в нього стресовий стан, він сильно розхвилювався, а оскільки він хворіє на цукровий діабет, то у нього різко піднявся рівень цукру в крові, що він відчув по певних симптомах, оскільки сам є лікарем. Тоді його дружина відразу зателефонувала їх невістці ОСОБА_1, яка десь приблизно через 10 хвилин під'їхала до них. В цей час вже з'їхалось багато автомобілів поліції. Невістка зупинилась неподалік, автомобіль не глушила, а також в ньому горіли габорити. Він бачив як вона вийшла з автомобіля, передала його сину ліки, а останній, в свою чергу, передав їх йому. Після цього він бачив як авто позивачки заблокували поліцейські. Пізніше він все ж таки попросив викликати йому швидку допомогу, це все відбувалось близько 24-ї години, однак точної години не пам»ятає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення, бланк ПС2 №644961 від 09.06.2016 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень (а.с.13). З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Ауді Q7», номерний знак: СЕ 0076 КМ, 09 червня 2016 року, о 23:30 годині, в м. Чернівці, по вул. Дзержика, 24, здійснила зупинку автомобіля ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території і безпосередньо в місці виїзду, порушивши п. 15.9. ПДР України, тим самим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України.

При цьому, судом встановлено, що з заключення ЛКК ТГО «Львівська залізниця» Вузлова клінічна лікарня ст.Чернівці поліклінічне відділення від 14.07.2016 року вбачається, що у громадянина ОСОБА_6 діагностовано цукровий діабет ІІ-й тип середньої важкості, гіпертонічна хвороба ІІІ.

З відповіді ОКУ «Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» №898 від 13.07.2016 року (а.с.37) вбачається, що 10.06.2016 року о 00 год. 05 хв. було зареєстровано виїзд бригади швидкої допомоги на виклик з приводу «погано», який поступив 10.06.2016 року о 00 год. 04 хв. від невідомого, за адресою: вул.Дзержика, 24 до гр.. ОСОБА_6. Лікарем бригади Е(Ш)МД було оглянуто хворого. Пацієнт скаржився на сухість в роті, головокружіння, тремор рук. З анамнезу хворіє гіпертонічною хворобою. Хворому було надано відповідну невідкладну медичну допомогу у повному обсязі. Вказані обставини також підтверджуються копією картки виїзду швидкої медичної допомоги №3283 (а.с.38).

Зазначене підтверджує об»єктивність показів свідка ОСОБА_6, а також підтверджує твердження позивачки стосовно причини її приїзду на місце для передачі ліків її свекру ОСОБА_6

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Зазначена норма є бланкетна, відсилає до Правил дорожнього руху України. Пунктом 15.9 и) Правила дорожнього руху визначено, що зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо у місці виїзду.

Згідно пункту 1 Правил прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

При цьому, пунктом 1 Правил передбачена вимушена зупинка.

За наведених обставин, суд вважає, що позивач дійсно здійснила вимушену зупинку транспортного засобу, оскільки привезла ліки хворому свекру, діагноз якого підтверджується відповідною медичною документацією.

Окрім того пунктом 15.14 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб.

При цьому, судом встановлено, що позивачка вжила заходів для того щоб негайно прибрати свій транспортний засіб після того, як передала ліки свекру, однак працівниками поліції її транспортний засіб вже був заблокований, що, в свою чергу, зумовило неможливість позивачки усунути транспортний засіб з місця події чи встановити знак аварійної зупинки на відповідній відстані від транспортного засобу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, відеозаписи з місця події, де на позивача складається постанова про адміністративне правопорушення, надані суду працівниками поліції, на думку суду, не можуть бути визнані належними доказами, оскільки сам представник відповідача визнав в судовому засіданні той факт, що в камерах був наявний технічний збій, з чим, в свою чергу, було пов»язано фіксування на камерах зовсім іншого часу. Крім цього, відповідачем суду надано фрагментарні відеозаписи з місця події, а саме, відеозапис складається з трьох файлів з різними часовими проміжками. Вказане, на думку суду, суперечить вимогам пункту 3.5 розділу третього «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким передбачено, що після активації нагрудного відеокамери все спілкування повинно бути записане безперервно.

Крім цього, зі змісту постанови, що оскаржується в судовому порядку, вбачається, що позивач ОСОБА_1 здійснила зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушила 15.9 и ПДР України, проте належних доказів, що відстань між місцем зупинки транспортного засобу та перехрещенням (в'їзду/виїзду з прилеглої території) менше 10 метрів, як визначено п. и) 15.9 Правил, суду не надано.

При цьому, сам відповідач - інспектор поліції Мойса С.В. в судовому засіданні ствердив , що зазначена відстань визначалась візуально.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і тому відповідно до п.1 ч.1 ст.242 КУпАП постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Задовольняючи адміністративний позов, суд також виходить з вимог Закону в тій частині, що а адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 6-14, 17, 69-71, 99, 100, 158-163, 171 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Чернівцях, Інспектора роти №2 батальйону УПП м.Чернівці рядового поліції Мойса Сергія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 09.06.2016 року, бланк ПС2 №644961, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ :