Справа № 818/703/16
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 р. Справа № 818/703/16

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Соп'яненко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Сумської області, третя особа: Державна судова адміністрація України, про визнання відмови протиправною, стягнення вихідної допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що працював на посаді судді Апеляційного суду Сумської області. 16.07.2015 постановою Верховної Ради України його було звільнено з посади у зв'язку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Апеляційного суду Сумської області від 04.08.2015 звільнений з посади на підставі названої постанови. При звільненні йому не виплачувалась вихідна допомогау зв'язку з виходом у відставку. Звертався із заявою до голови суду та голови ДСА України про нарахування та виплату допомоги на підставі ч. 1 ст. 136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції, чинній до 01.04.2014. Листом Апеляційного суду Сумської області йому було відмовлено у виплаті з посиланням на те, що на час звільнення статтю 136 вказаного Закону виключено. Вважає таку відмову протиправною. 20-річний стаж, який давав йому право на відставку, позивач набув 04.03.2012. З вказаної дати в нього виникло і право на отримання вихідної допомоги у визначеній на той час редакції ч. 1 ст. 136 Закону "Про судоустрій та статус суддів". Продовжуючи працювати на посаді судді в наступні роки, мав законні правомірні очікування отримати задекларовану державою у ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, яка діяла до 27.03.2014) вихідну допомогу при виході у відставку, як один із елементів гарантії незалежності суддів. При прийнятті нових законів або внесенні змін до існуючих не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, тому вважає, що позбавлення його права на отримання вихідної допомоги суперечить ст.ст. 8, 22, 126 Конституції України.

Просить визнати протиправною відмову у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги при виході у відставку, стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу при виході у відставку в розмірі 200970 грн. відповідно до ст. 136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VІ.

Відповідач проти позову заперечував. Свою позицію обґрунтовує тим, що при оформленні документів та нарахуванні певних виплат діяв на підставі законодавства, чинного на час звільнення позивача у відставку, яким не було передбачено виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат.

Представник третьої особи подав заперечення проти позову, де вказує, що наказ голови апеляційного суду Сумської області "Про звільнення з посади судді та відрахування зі штату суду ОСОБА_1" не містить зобов'язання здійснити виплату позивачу, який звільнений у зв'язку з поданням заяви про відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. Посилання позивача на порушення його прав і свобод, які виникли у зв'язку з невиплатою вихідної допомоги, є безпідставними, оскільки Конституційний Суд України у своїх рішеннях не відносить вихідну допомогу до конституційних гарантій незалежності судді, а її невиплату до звуження конституційних прав судді. Просить відмовити в задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились. Були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що ОСОБА_1 з червня 1996 року працював на посаді судді Ковпаківського районного суду м. Суми, а з 2002 року - суддею апеляційного суду Сумської області (а.с. 5-7). Наказом голови апеляційного суду Сумської області від 04.08.2015 №51-ОС ОСОБА_1 звільнено з посади судді та відраховано зі штату суду у зв'язку з поданням заяви про відставку, відповідно до постанови Верховної Ради України від 16.07.2015 № 634-VІІІ (а.с.9-10,11). Станом на 04.08.2015 року стаж судді, який дає право на відставку, становив 23 роки, 6 місяців (а.с. 12).

07.06.2016 позивач звернувся до апеляційного суду Сумської області та ДСА України із заявою про нарахування та виплату йому вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на підставі ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, яка діяла до 01.04.2014р.) (а.с. 14). Листом від 08.06.2016 року №4750/16 апеляційний суд Сумської області повідомив позивачу про відсутність підстав для виплати допомоги, оскільки така виплата на час звільнення ОСОБА_1 не була передбачена Законом України "Про судоустій та статус суддів" (а.с.15).

Відповідно до п.9 ч.5 ст.126 Конституції України підставою звільнення судді з посади органом, що його обрав або призначив, є подання суддею заяви про відставку.

За приписами ст.109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, чинній на час подання позивачем заяви про звільнення) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

29 жовтня 2014 року позивач подав заяву про відставку. Постановою Верховної Ради України від 16 липня 2015 року позивача було звільнено у зв'язку з поданням такої заяви.

Статтею 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції чинній до 27 березня 2014 року) було передбачено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат, за останньою посадою. Проте, законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166, який набрав чинності 1 квітня 2014 року, виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Таким чином, як на час звернення ОСОБА_1 до Вищої Ради юстиції із заявою про відставку, так і на час звільнення його з посади судді та відрахування зі штату апеляційного суду Сумської області, діяли норми Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції від 01 квітня 2014 року, згідно яких виплата судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою не була передбачена.

Конституційний суд України у своєму рішенні №10-рп/2013 від 19.11.2013р зазначив, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю. У зв'язку з цим парламент повноважний встановлювати вихідну допомогу та визначати її розмір.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, в даному випадку, до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно-правових актів, які діяли на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача. Станом на 16 липня 2015 року діяв Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", пунктом 28 розділу ІІ якого виключено у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" статтю 136. Рішення щодо неконституційності Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" в цій частині Конституційним Судом України не приймалося.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач, відмовляючи в задоволенні заяви про нарахування та виплату ОСОБА_1 вихідної допомоги при виході у відставку, не допустив порушення його прав, оскільки виплата такої допомоги не була передбачена законодавством, чинним на час звільнення. За таких обставин, підстави для задоволення позовних вимог у суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Апеляційного суду Сумської області про визнання відмови у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги при виході у відставку, стягнення вихідної допомоги відповідно до ст. 136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VІ - відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Соп'яненко