Справа № 337/1317/16-а(2-а/337/40/2016)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2016 рокусправа № 337/1317/16-а(2-а/337/40/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01 червня 2016 р. у справі № 337/1317/16-а(2-а/337/40/2016) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 пенсійного фонду України Хортицкого району м. Запоріжжя, в якому просить: визнати протиправною відмову ОСОБА_1 пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя у проведенні перерахунку ОСОБА_2 пенсії за віком у зв'язку із підвищенням з 01 вересня 2015 року прожиткового мінімуму до 1074 гривні на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність; зобов'язати ОСОБА_1 пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 01 вересня 2015 року з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої ОСОБА_2 пенсії не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом; стягнути з ОСОБА_1 пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 2450 грн. 18 коп.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною відмову ОСОБА_1 пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя у проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_2 у зв'язку із підвищенням з 01 вересня 2015 року прожиткового мінімуму до 1074 гривні на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язано ОСОБА_1 пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 01 вересня 2015 року з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої пенсії ОСОБА_2 не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Стягнуто з ОСОБА_1 пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 2450 ( дві тисячі чотириста п'ятдесят) грн. 18 коп.

Відповідач - ОСОБА_1 пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя звернулось із апеляційною скаргою про скасування постанови суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони до суду не зявилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У звязку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя та з 2015 року отримує пенсію за віком у розмірі 949 грн.

11.02.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя від 22.02.2016 року № 25/Д-9 було відмовлено у перерахунку пенсійної виплати у зв'язку із збільшенням з 01.09.2015 року розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В обґрунтування відмови управлінням зазначено, що для підвищення пенсійних виплат одержувачам пенсій при неповному стажі немає законних підстав, тому розмір їх пенсій з 01.09.2015 року не зміниться і складатиме 949 грн. Також, у відповіді стверджується, що пенсія призначена і виплачується згідно з вимогами чинного законодавства.

Вважаючи вказану відмову неправомірною, позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушення ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя гарантованого ОСОБА_3 України права позивача на належний рівень пенсійного забезпечення, який є значно нижчим ніж встановлено законом, є неправомірним.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове» державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1208 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Аналіз норми ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

З наведеного вбачається, що відповідачем позивачу призначена та виплачується пенсія в порядку та у розмірі, що передбачений Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» та розмір пенсійних виплат, які проводяться позивачу, є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ст. 46 ОСОБА_3 України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Згідно ст. 8 ОСОБА_3 України, ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування ОСОБА_3 України при здійсненні правосуддя» визначено, що оскільки ОСОБА_3 України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності ОСОБА_3 і в усіх необхідних випадках застосовувати ОСОБА_3 як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на ОСОБА_3, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ОСОБА_3 України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на щомісячне отримання пенсійних виплат у розмірі не нижчому, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрат на правову допомогу в розмірі 2 450,18 грн., колегія судів зазначає.

Положеннями ст.87 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а до останніх належать, зокрема витрати на правову допомогу.

Згідно із ч. 1 та 3 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З цього приводу, судова колегія відзначає, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам - наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Так, у матеріалах справи наявні копія договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_2 (позивачем) та адвокатом ОСОБА_4 від 06 квітня 2016 року, копія акта завдання-приймання юридичних послуг від 06.04.2016 року, 12.05.2016 року та від 01.06.2016 року, а також розрахунок вартості правової допомоги від 06.04.2016 року та від 12.05.2016 року та від 01.06.2016 року.

Як вбачається з розрахунку вартості правової допомоги позивачу надано правову допомогу, яка складається з таких послуг: консультація щодо подання позову (37 хв. втраченого робочого часу), розробка та складання проекту позовної заяви (145 хв. втраченого робочого часу), розробка та складання клопотання про доручення додаткових доказів(45 хв. втраченого робочого часу), участь у судовому засіданні (40 хв. втраченого робочого часу), розробка та складання проекту уточненої позовної заяви (30 хв. втраченого робочого часу), розробка та складання проекту заяви на ознайомлення з матеріалами справи (15 хв. втраченого робочого часу), розробка та складання проекту письмових пояснень (55 хв. втраченого робочого часу), розробка та складання проекту уточненої позовної заяви (30 хв. втраченого робочого часу)

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем обґрунтовано розмір понесених ним витрат на правову допомогу, тому, зважаючи на те, що постановою суду апеляційної інстанції було повністю задоволено вимоги позивача, то такі витрати належить стягнути із відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.06.2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01 червня 2016 року у справі № 337/1317/16-а(2-а/337/40/2016) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Повний текст ухвали виготовлено 27.07.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак