Справа № 808/892/15
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року (10 год. 40 хв.)Справа № 808/892/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у Комунарському районі м.Запоріжжя Запорізької області про стягнення пені за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується суд) надійшов позов Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» (далі іменується позивач) до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі іменується відповідач 1), Управління Державної казначейської служби України у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області (далі іменується відповідач 2), в якому позивач, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог вх. №5273 від 15.02.2015, просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» (69600, місто Запоріжжя, проспект Леніна, будинок №3, ) пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у сумі 12472,44 грн. за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість згідно декларації з ПДВ за вересень 2011 року.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасоване прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2011, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість на суму 221 530 грн. та визначено штрафні санкції в сумі 55 382,50 грн. Отже, у відповідача зявився обовязок здійснити бюджетне відшкодування з огляду на те, що відповідно до статей 254-255 Кодексу адміністративного судочинства України закінченням процедури судового оскарження є дата набрання судовим рішенням у справі законної сили, а не дата закінчення касаційного розгляду. Вказує, що з набранням чинності Податковим кодексом України у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені статтею 200 Податкового кодексу України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Разом з тим, чинним законодавством не передбачено, що стягнення пені, нарахованої на суму наявної бюджетної заборгованості по ПДВ, можливе та здійснюється лише після фактичного погашення платнику цієї заборгованості. Посилаючись на те, що бюджетна заборгованість не погашена, позивач вважає, що існують всі правові підстави для стягнення пені з прострочення погашення бюджетної заборгованості з ПДВ за 25.09.2014 по 09.02.2015. На підставі вищевикладеного просить позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з Державного бюджету України на його користь пеню за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість згідно декларації з ПДВ за вересень 2011 року.

Ухвалою судді від 13.02.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/892/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання прибули представники відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Матеріали справи містять письмові заперечення на позов вх. №11795 від 18.03.2015, від 02.03.2015 №301/08-10-01-03 та письмові пояснення до заперечення вх. №10569 від 04.04.2016, в яких, зокрема, відповідач зазначає, що розрахунок пені повинен бути здійснений позивачем з дня отримання рішення суду касаційної інстанції ДПІ у Комунарському районі та по день надання висновку. Посилається на приписи статті 200 Податкового кодексу України та вважає, що позивачем не обґрунтовано ні дату виникнення пені, ні дату закінчення її нарахування. На підставі вищевикладеного, просить у задоволенні адміністративного позову ЗДП «Радіоприлад» відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача 2 в судове засідання не зявився, проте надіслав до суду пояснення від 04.02.2016 №01-12/37-208 (вх. № 4379 від 08.02.2016), в яких зазначає, що пеня нараховується на несвоєчасно перераховану територіальним органом ДКС України суму ПДВ, однак висновок на відшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ за вересень 2011 року на користь ЗДП «Радіоприлад» від відповідача 1 до управління не надходив, тобто відповідач 2 не мав законних підстав на проведення повернення такої бюджетної заборгованості і, відповідно, нарахування вказаної у адміністративному позові пені, є безпідставним, а її стягнення вважатиметься невиправданими видатками Державного бюджету. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, а також розгляд справи проводити за відсутності уповноваженого представника.

За приписами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до статті 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи на підставі наявних у справі матеріалів в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ЗДП «Радіоприлад» () зареєстроване як юридична особа 02.07.1993 виконавчим комітетом Запорізької міської ради, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А 00 №196399.

ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя з 29.11.2011 по 19.12.2011 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ЗДП «Радіоприлад» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за вересень 2011 року, за результатами якої складено акт перевірки №2829/2302/01056280 від 19.12.2011.

Відповідно до висновків, викладених в акті перевірки, позивач порушив підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункт 198.1 статті 198, пункт 200.1 статті 200 ПК України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту за серпень 2011 року на суму 221 530 грн. та занижено позитивне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту за серпень 2011 року на суму 572 грн.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем 30.12.2011 прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість на суму 221 530 грн., та визначено штрафні санкції в сумі 55 382,50 грн.

Оскаржене в адміністративному порядку податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга позивача без задоволення, а тому позивач оскаржив зазначене податкове повідомлення-рішення в судовому порядку до Запорізького окружного адміністративного суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року, по справі № 0870/5199/12 позов задоволено, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 30.12.2011 №.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційного скаргою Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014.

У звязку з непогашенням відповідачем бюджетної заборгованості, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Враховуючи викладене, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідач 1 - Державна податкова інспекція у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Відповідач 2 - УДКС України у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів згідно з Бюджетним кодексом України та Податковим кодексом України.

За змістом підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 цієї статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно із пунктом 200.11 за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобовязаний у пятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

За приписами пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган, зокрема, у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобовязання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З аналізу наведених норм вбачається, що з набранням чинності Податковим кодексом України у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені статтею 200 Податкового кодексу України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, нормами Податкового кодексу України прямо закріплена відповідальність держави за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість. Зазначена норма є імперативною та не має будь-яких виключень.

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено, що стягнення пені, нарахованої на суму наявної бюджетної заборгованості по ПДВ, можливе та здійснюється лише після фактичного погашення платнику цієї заборгованості.

У справі, що розглядається, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя за результатами перевірки ЗДП «Радіоприлад» зменшено суму бюджетного відшкодування в розмірі 221 530,00 грн.

У звязку з чим, підприємство звернулось до суду із позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, який постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року у справі №0870/5199/12 задоволено, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 30.12.2011 №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 221 530,00 грн. та штрафних санкцій на суму 55382,50 грн.

Вказане рішення залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року. Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційного скаргою Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014.

Згідно із частинами третьою та пятою статті 254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому проваджені, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини другої статті 257 КАС передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до статей 254-255 КАС України закінченням процедури судового оскарження є дата набрання судовим рішенням у справі законної сили, а не дата закінчення касаційного розгляду.

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобовязаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом пяти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобовязаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, зазначеною вище нормою чітко визначено період, коли контролюючий орган має вчинити дію щодо подання висновку до органу казначейського обслуговування бюджетних коштів, а саме протягом пяти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення.

Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у звязку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права предявити вимоги про стягнення зазначеної пені.

З огляду на те, що відповідачами не виконано обовязку з відшкодування позивачеві суми податку на додану вартість, у передбачений Податковим кодексом України строк, у позивача виникло право на нарахування та стягнення пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України при вирішенні спору цієї категорії у постанові від 03.06.2014 року по справі № 21-131а14.

Разом з цим, перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, суд вважає його необґрунтованим.

Так, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 по справі №0870/5199/12 отримано представником відповідача за довіреністю 26.09.2014, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 234).

З урахуванням вимог пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, суд вважає, що початок відліку строку, протягом якого відповідач 1 повинен був направити висновок до органу Державної казначейської служби України, а саме після дня отримання рішення суду апеляційної інстанції, а саме з 26.09.2014, а не з дати, на якій наполягає позивач з 18.09.2014.

Визначаючи дату закінчення нарахування пені, позивач зазначив дату подання позову до суду 09.02.2015.

Таким чином, з урахуванням визначених пунктами 200.13 та 200.15 статті 200 Податкового кодексу України строків, періодом, за який повинна нараховуватись пеня є період з 09.10.2014 по 09.02.2015.

При обліковій ставці НБУ на рівні 12,5% на початок вказаного періоду строком 123 календарних дні розмір пені згідно розрахунку складає у розмірі 11 197,89 грн., виходячи з розрахунку:

221530,00 грн х 123:100% х 12,5% х 1,2 / 365 = 11 197,89 грн., де

221530,00 грн. - бюджетна заборгованість,

123 - кількість днів прострочення,

12,5% - облікова ставка НБУ, яка діє на день нарахування пені (згідно постанови Національного Банку України від 15.07.2014 №417)

1,2 - коефіцієнт, що дозволяє розрахувати 120% річних НБУ

365- кількість днів у календарному році.

За наведених обставин, враховуючи те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено правомірність заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, але не відшкодованої у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про стягнення з Державного бюджету України на користь ЗДП «Радіоприлад» пені за прострочення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 11 197,89 грн.

Строк звернення платника податків до суду щодо стягнення бюджетного відшкодування визначається з врахуванням приписів статті 15 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та пункту 43.3 статті 43, статті 102 Податкового кодексу України і становить 1095 днів з моменту отримання права на таке бюджетне відшкодування.

Оскільки відповідач не відшкодував зазначену вище суму ПДВ у строки, встановлені пунктами 200.13, 200.15 Податкового кодексу України, позивач набув право на нарахування пені в порядку, встановленому пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України з 21.05.2013.

Посилання відповідача-1 на те, що стягнення пені обмежується положеннями частини другої статті 99 КАС України є необґрунтованим, оскільки зміст пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України визначає, що на суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Така правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.03.2014 по справі № К/800/27708/13.

Тому клопотання відповідача-1 про залишення адміністративного позову без розгляду від 15.04.2015 у звязку з пропуском стоку звернення до суду є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частинами першою та другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідачі, як субєкти владних повноважень не надали достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, частиною третьої статті 94 КАС України встановлено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у Комунарському районі м.Запоріжжя Запорізької області про стягнення пені за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» (69600, м. Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 3, ) пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України у сумі 11 197 (одинадцять тисяч сто дев'яносто сім) грн. 89 коп. за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість згідно декларації з ПДВ за вересень 2011 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» (код ЄДРПОУ 1413317) 164 (сто шістдесят чотири) грн. 03 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко