Справа № 804/1590/14
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2016 р. м. Київ К/800/8309/15

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Зайцева М.П.,
Пилипчук Н.Г.,

при секретарі судового засідання Савченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Приватного підприємства «Біо-Актив»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 року

у справі № 804/1590/14

за позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Полтавській області

до Приватного підприємства «Біо-Актив»

про надання дозволу на погашення податкового боргу,

встановив:

У січні 2014 року Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Полтавській області звернулась до суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Біо-Актив» про надання дозволу на погашення податкового боргу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2014 року у справі № 804/1590/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 року, позов задоволено. Надано Кременчуцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області дозвіл на погашення податкового боргу Приватного підприємства «Біо-Актив» за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати.

У судовому засіданні представник відповідача касаційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, скасувавши судові рішення та направивши справу на новий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.02.2013 року у справі № 811/126/13-а адміністративний позов Кременчуцької ОДПІ задоволено, стягнуто кошти з ПП «Біо-Актив» в обслуговуючих банках у рахунок погашення податкового боргу зі штрафних фінансових санкцій у розмірі 551 314, 35 грн.

Позивач з метою виконання даного судового рішення звернувся з інкасовими дорученнями на суму 551 314, 35 грн. до ПАТ «ФКБ Банк», ПАТ КБ «Правекс-Банк», Полтавського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», м. Полтава, АТ «Ерсте Банк», АТ «Прокредит Банк», які повернуто без виконання, оскільки на рахунках платника відсутні кошти.

Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2013 року у справі № 804/8535/13-а адміністративний позов Кременчуцької ОДПІ задоволено, стягнуто з розрахункових рахунків ПП «Біо-Актив» заборгованість з орендної плати з юридичних осіб у сумі 69 858, 26 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2013 року у справі № 804/12229/13-а позовні вимоги Кременчуцької ОДПІ задоволено, стягнуто з ПП «Біо-Актив» заборгованість в сумі 168 332, 19 грн. з податку на додану вартість.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що, з урахуванням наявності у відповідача податкового боргу в сумі 775 978, 47 грн. та недостатності коштів на його рахунку, надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, є правильним.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В силу п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно із п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

У відповідності до абз. 2 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абз. 3 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України).

Згідно із п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм слідує, що законодавець встановив особливий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами і визначив перелік заходів, які повинен здійснити орган стягнення в певній послідовності на виконання власних повноважень.

Стягнення податковим органом податкового боргу платника податку може провадитися за рахунок коштів боржника, в свою чергу поняття коштів включає в себе як безготівкові кошти на рахунках платника, так і готівку. Формулювання резолютивної частини судового рішення як то про стягнення суми податкового боргу дозволяє проводити стягнення за вибором позивача як за рахунок безготівкових коштів, так і за рахунок готівки. При цьому, винесення рішення про певний спосіб стягнення Закон не встановлює.

В свою чергу, надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, можливе лише за умови недостатності коштів, які перебувають у власності такого платника податків, та після звернення до суду із вимогою про стягнення коштів такого платника податків з рахунків в банку або за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.09.2012 року податковим органом прийнято рішення про опис майна в податкову заставу № 26569/10/19 та складено акт опису майна від 19.10.2012 року № 45. До Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про обтяження активів платника податків - ПП «Біо-Актив» згідно з актом опису від 19.10.2012 року № 45/19-036.

26.10.2012 року відповідачем отримано податкову вимогу від 03.09.2012 року № 756/460 на суму 76 879, 25 грн.

Таким чином, враховуючи повернуті інкасові доручення без виконання, суди погодилися із доводами податкового органу про те, що звертаючись із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, ним здійснено усі заходи щодо погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

В свою чергу, судами не досліджено обставин чи вживалися податковим органом заходи щодо стягнення грошових коштів відповідача з рахунку № 3901, відкритого у банку Полтавського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», м. Полтава, а також заходи щодо стягнення готівкових коштів відповідача.

Також резолютивна частина оскаржуваного судового рішення, яким задоволено позов, не містить суми податкового боргу, на погашення якої за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, надано дозвіл.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушення норм матеріального та процесуального права.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, судові рішення у справі підлягають скасуванню на підставі ст. 227 КАС України з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку і вирішити спір згідно із законодавством.

За таких обставин касаційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Біо-Актив» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 року у справі № 804/1590/14 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та не може бути оскаржена.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді М.П.Зайцев

Н.Г.Пилипчук