Справа № 815/2201/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/2201/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

судді - Іванова Е.А.,

судді - Левчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна податкова інспекція у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ФОП ОСОБА_1.) з адміністративним позовом (т.1 а.с.40-45) до Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач, або ДФС України) про визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку ФОП ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), яке зазначене у податковій звітності з податку на додану вартість за квітень 2016 року та зобов'язання Державної фіскальної служби України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ФОП ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24) у розмірі 97991,00 гривень, вказаній у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

ФОП ОСОБА_1 є платником податку на додану вартість (далі - ПДВ) відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника НОМЕР_2 від 04.08.2005 року. В податкових деклараціях за звітні (податкові) періоди липень - серпень 2015 року Позивачем був відображений податковий кредит з ПДВ на підставі отриманих та зареєстрованих належним чином податкових накладних. Податкова декларація з ПДВ за серпень 2015 року була надіслана Позивачем 11.09.2015 року до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області засобами електронного зв'язку зі значенням в рядку 24 « 78248,00 гривень». Цю звітність було прийнято без жодних зауважень.

Внаслідок господарських операцій Позивача, зокрема придбання товару з правом формування податкового кредиту, сума податкового кредиту до травня 2016 року зросла до 97991,00 гривень. Відтак, в податковій декларації з ПДВ, поданої Позивачем за квітень 2016 року, податковий кредит склав 97991,00 гривень, сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду також склала 97991,00 гривень (рядок 21 декларації).

Незважаючи на це, у витягах з системи електронного адміністрування ПДВ відносно суми збільшення, на яку Позивач має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в період часу з вересня 2015 року до травня 2016 року, всупереч імперативній нормі п.200-1.3 ст.200-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) зазначено, що сума від'ємного значення складає 0,00 гривень.

З огляду на викладене, Позивач неодноразово зверталась зі скаргами до ДФС України з вимогою збільшити суму на яку вона, як платник ПДВ, має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в єдиному реєстрі податкових накладних в розмірі 97991,00 гривень, однак всі скарги були залишені Відповідачем без задоволення.

Ухвалою суду від 25.05.2016 року до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі - Третя особа, або ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області) (т. 1 а.с. 48).

В судовому засіданні 10.06.2016 року Позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві.

В судовому засіданні 10.06.2016 року представник Відповідача та Третьої особи заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, вказаних у письмових запереченнях на адміністративний позов (т.1 а.с. 63-64), зокрема зазначивши, що відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 ПК України для обрахунку показника ?НаклОтр, використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування), складені починаючи з 1 липня 2015 року. Проте, Позивач намагається збільшити розмір цього показника за рахунок накладних, складених до 01.07.2015 року.

Крім того, відповідно до п.34 підрозділу 2 розділу XX ПК зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних автоматично збільшується контролюючим органом на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року). При цьому, Позивачем за звітний (податковий) період червень 2015 року була складена та надіслана до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкова декларація з ПДВ, у якій значення рядку 24 складає « 0 гривень».

В судовому засіданні 18.07.2016 року Позивачем та представником Позивача було заявлено клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження, за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, з урахуванням додаткових письмових пояснень по суті позовних вимог (т. 1 а.с. 161-164, т. 2 а.с. 16-17).

В судовому засіданні 18.07.2016 року представником Відповідача та Третьої особи були надані додаткові письмові пояснення (т. 2 а.с. 10-11).

За результатами розгляду клопотання Позивача та представника Позивача про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження зазначене клопотання судом було задоволено та ухвалено рішення про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, заперечення проти нього, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 11.06.2001 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем виконавчим комітетом Одеської міської ради (т.1 а.с.11). Позивач є платником ПДВ згідно свідоцтва про реєстрацію платника НОМЕР_2 від 04.08.2005 року, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 (т.1 а.с. 14).

Судом встановлено, що 10.07.2015 року Позивачем до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області засобами електронного зв'язку була подана податкова декларація з ПДВ за червень 2015 року згідно рядків 9, 17, 18, 24 якої податкові зобов'язання склали 4274,00 гривень, податковий кредит був задекларований в розмірі 4229,00 гривень, позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту склало 45,00 гривень, сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду задекларована в розмірі 0,00 гривень (т.1 а.с. 132-133). Вказана декларація була збережена ДФС України на центральному рівні та прийнята ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області без зауважень, що підтверджується квитанціями №1 та №2 від 10.07.2015 року (т.1 а.с. 168).

Також судом встановлено, що 07.08.2015 року Позивачем до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області засобами електронного зв'язку була подана податкова декларація з ПДВ за липень 2015 року згідно рядків 9, 11, 18, 24 якої податкові зобов'язання склали 5476,00 гривень, податковий кредит був задекларований в розмірі 34598,00 гривень, від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту склало 29122,00 гривень та було зараховано Позивачем до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. З додатку 5 до вказаної податкової декларації «розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» вбачається, що податковий кредит в розмірі 34598,00 гривень був сформований за рахунок податкових накладних, складених у серпні-вересні 2014 року (т.1 а.с. 78-80). Вказана декларація була збережена ДФС України на центральному рівні та прийнята ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області без зауважень, що підтверджується квитанціями №1 та №2 від 07.08.2015 року (т.1 а.с. 81-82).

Також судом встановлено, що 11.09.2015 року Позивачем до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області засобами електронного зв'язку була подана податкова декларація з ПДВ за серпень 2015 року згідно рядків 9, 17, 18, 24 якої податкові зобов'язання склали 4489,00 гривень, податковий кредит був задекларований в розмірі 53615,00,00 гривень, від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту склало 49126,00 гривень. Сума від'ємного значення, що була зарахована Позивачем до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду склала 78248,00 гривень. З додатку 5 до вказаної податкової декларації «розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» вбачається, що податковий кредит в розмірі 53615,00 гривень був сформований за рахунок податкових накладних, складених у грудні 2014 року та у лютому 2015 року (т.1 а.с. 83-85). Вказана декларація була збережена ДФС України на центральному рівні та прийнята ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, що підтверджується квитанціями №1 та №2 від 11.09.2015 року. При цьому, в квитанції №2 зазначено, що на момент прийняття декларації Sнакл. складає 1525,94 гривень (т.1 а.с. 86-87).

Також судом встановлено, що 19.10.2015 року Позивачем до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області засобами електронного зв'язку була подана податкова декларація з ПДВ за вересень 2015 року згідно рядків 9, 17, 18, 24 якої податкові зобов'язання склали 34266,00 гривень, податковий кредит був задекларований в розмірі 0,00 гривень, позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту склало 34199,00 гривень. Сума від'ємного значення, що була зарахована Позивачем до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду склала 44049,00 гривень. (т.1 а.с. 88-91). Вказана декларація була збережена ДФС України на центральному рівні та прийнята ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, що підтверджується квитанціями №1 та №2 від 19.10.2015 року. При цьому, в квитанції №2 зазначено, що на момент прийняття декларації Sнакл. складає «-135,22 гривень» (т.1 а.с. 92-93).

Також судом встановлено, що 16.12.2015 року Позивачем до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області засобами електронного зв'язку була подана податкова декларація з ПДВ за листопад 2015 року згідно рядків 9, 17, 18, 24 якої податкові зобов'язання склали 0,00 гривень, податковий кредит був задекларований в розмірі 28343,00 гривень, від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту склало 28343,00 гривень. Сума від'ємного значення, що була зарахована Позивачем до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду склала 72392,00 гривень. З додатку 5 до вказаної податкової декларації «розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» вбачається, що податковий кредит в розмірі 28343,00 гривень був сформований за рахунок податкових накладних, складених у грудні 2014 року - червні 2015 року в розмірі 26074,24 гривень та липні - серпні 2015 року розмірі 2268,76 гривень (т.1 а.с. 99-101). Вказана декларація була збережена ДФС України на центральному рівні та прийнята ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, що підтверджується квитанціями №1 та №2 від 16.12.2015 року. При цьому, в квитанції №2 зазначено, що на момент прийняття декларації Sнакл. складає «-30794,01 гривень» (т.1 а.с. 102-103).

Також судом встановлено, що 18.03.2016 року Позивачем до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області засобами електронного зв'язку була подана податкова декларація з ПДВ за лютий 2016 року згідно рядків 9,10.2,16,17,21 якої податкові зобов'язання склали 0,00 гривень, податковий кредит зі ставкою 7% був задекларований в розмірі 25599,00 гривень, від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду склало 72392,00 гривень. Загальний розмір податкового кредиту склав 97991,00 гривень. Сума від'ємного значення, що була зарахована Позивачем до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду склала 97991,00 гривень. З додатку 5 до вказаної податкової декларації «розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» вбачається, що податковий кредит в розмірі 25599,00 гривень був сформований за рахунок податкових накладних, складених у березні 2015 року (т.1 а.с. 112-114). Вказана декларація була збережена ДФС України на центральному рівні та прийнята ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, що підтверджується квитанціями №1 та №2 від 18.03.2016 року. При цьому, в квитанції №2 зазначено, що на момент прийняття декларації Sнакл. складає «-29493,47 гривень» (т.1 а.с. 115-116 ).

В подальшому, вказана сума від'ємного значення була перенесена Позивачем до рядку 21 декларації з ПДВ за березень та квітень 2016 року. Податкові зобов'язання та податковий кредит у вказаних звітних періодах Позивачем не формувались. Податкові декларації за березень та квітень 2016 року були збережені ДФС України на центральному рівні та прийняті ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, що підтверджується квитанціями №1 та №2 від 04.04.2016 року та 10.05.2016 року відповідно. При цьому, в квитанціях №2, надісланих Позивачу за результатами прийняття цих декларацій зазначено, що на момент прийняття декларацій Sнакл. складає «-29493,47 гривень» (т.1 а.с. 117-124).

Як вбачається з витягів щодо суми податку, на яку платник ПДВ має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ від 10.05.2016 року та 14.06.2016 року, вказана сума має від'ємне значення в розмірі 29636,47 гривень, в тому числі: загальна сума податку за отриманими платником податку податковими накладними та розрахунками коригування, зареєстрованими в реєстрі в розмірі 5078,73 гривень, загальна сума податку за виданими платником податку податковими накладними та розрахунками коригування, зареєстрованими в реєстрі в розмірі «-2076,15» гривень, загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку в розмірі 37746,00 гривень, сума середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців в розмірі 30,00 гривень, сума помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01.07.2015 року в розмірі 924,65 гривень (т.1 а.с.25, 125).

Судом встановлено, що 15.09.2015 року Позивач звернулась до Бізнес-омбудсмена України зі скаргою, в якій вимагала звернутись до ДФС України відносно збільшення суми, на яку Позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення, вказану Позивачем у рядку 24 декларації з ПДВ за серпень 2015 року (т.1 а.с. 31). Розглянувши скаргу, Рада Бізнес-омбудсмена прийняла рішення №DCR-2016/4/5-886 від 05.04.2016 року, яким визнала скаргу Позивача обґрунтованою, рекомендувала ДФС України усунути помилки у системі електронного адміністрування ПДВ та відновити право Позивача реєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно п..200-1.3 ст.200-1 ПК України з урахуванням податкового кредиту, фактично сформованого за підсумками декларації з ПДВ, поданої Позивачем за серпень 2015 року (т.1 а.с. 33).

За результатами розгляду вказаного рішення Бізнес-омбудсмена, ДФС України надала відповідь №940/6/99-99-13/01-02-15 від 26.04.2016 року у якій, з посиланням на п.200-1.3 ст.200 ПК України, роз'яснила, що одним з показників формули за якою розраховується сума, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до них в ЄРПН є ?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними та розрахунками коригування, зареєстрованими в ЄРПН та складеними, починаючи з 01.07.2015 року. Натомість, податкові накладні, включені до податкового кредиту Позивачем в податковій декларації з ПДВ за лютий 2016 року, були зареєстровані в ЄРПН до 01.07.2015 року, тобто такі накладні не приймають участь у розрахунку в СЕА показника суми податку за отриманими податковими накладними та відповідно загальної суми, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН (т.1 а.с. 36).

02.10.2015 року Позивач звернулась до ДФС України зі скаргою, в якій вимагала зупинити штучне втручання в систему електронного адміністрування ПДВ та збільшити у вказаній системі суму, на яку Позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24) у розмірі 78248,00 гривень, вказаній у податковій декларації з ПДВ за серпень 2015 року (а.с. 27).

На вказане звернення ДФС України 21.10.2015 року надала відповідь №9791/Х/99-99-17-01-02-14, у якій Позивачу з посиланням на п.200-1.3 ст.200-1 ПК України та норми закону України від 16.07.2015 року №643-VII «Про внесення змін до ПК України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» був роз'яснений порядок формування суми на яку платник ПДВ має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема Позивачу було роз'яснено, що сума ПДВ, задекларована платником у рядку 24 декларації, збільшувала реєстраційну суму в системі електронного адміністрування ПДВ одноразово по деклараціях за червень 2015 року. В подальшому для обрахунку реєстраційної суми враховується загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування (т.1 а.с. 28).

Також судом встановлено, що 08.02.2016 року Позивач звернулась до ДФС України з запитом на отримання публічної інформації, в якому просила роз'яснити на якій підставі ДПІ у Київському районі м. Одеси при розрахунку суми, на яку Позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, не враховує суму від'ємного значення, вказану Позивачем у рядку 24 декларації з ПДВ за грудень 2015 року (т.1 а.с. 29).

На вказаний запит ДФС України 11.03.2016 року надало відповідь №2557Х/99-99-17-02-02-14, в якій Позивачу повторно з посиланням на п.200-1.3 ст.200-1 ПК України та норми закону України від 16.07.2015 року №643-VII «Про внесення змін до Податкового Кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» був роз'яснений порядок формування суми на яку платник ПДВ має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.1 а.с.30).

Не погоджуючись з тим, що ДФС України відмовляється збільшити суму, на яку Позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), яке зазначене у податковій звітності з ПДВ за квітень 2016 року Позивач звернулась до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правові засади електронного адміністрування ПДВ та визначення суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено ПК України та Порядком електронного адміністрування ПДВ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №569 від 16.10.2014 року (далі - Порядок).

Законом України № 71-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» ПК буде доповнено ст. 200-1 відповідно до п.200-1.1 якої система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Згідно з п.200.1-3 ст.200-1 ПК України та п.9 Порядку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою:

?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ, де:

?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Митн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

?ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті;

?Овердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу;

?НаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Відшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

?Перевищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Для обрахунку показників ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

З викладеного вбачається, що у розрахунку показника ?НаклОтр можуть включатися виключно податкові накладні, складені після 01.07.2015 року.

Як вбачається з витягу з електронної бази даних АІС (т.2 а.с. 12-13) та податкових декларацій з ПДВ, поданих Позивачем за звітні періоди липень 2015 року - квітень 2016 року (т.1 а.с. 78-124) ФОП ОСОБА_1 були віднесені до складу податкового кредиту податкові накладні, складені після 01.07.2015 року на загальну суму 5078,73 гривень ПДВ. Як вбачається з витягів щодо суми податку, на яку платник ПДВ має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ № 10 від 10.05.2016 року та № 14 від 14.06.2016 року при розрахунку вказаної суми Відповідачем були враховані податкові накладні, отримані Позивачем після 01.07.2015 року на суму 5078,73 гривень ПДВ (т. 1 а.с. 25, 125).

Водночас судом встановлено, що решта податкових накладних на суму 139886,24 гривень ПДВ, які були складені до 01.07.2015 року та включені Позивачем до складу податкового кредиту у звітних періодах липень - серпень, листопад 2015 року, лютий 2016 року були не враховані Відповідачем у розрахунку суми, на яку Позивач як платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд вважає правомірним не врахування Відповідачем вказаних податкових накладних на суму 139886,24 гривень ПДВ при розрахунку суми податку, на яку Позивач, має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки такі податкові накладні будучи складеними до 01.07.2015 року в силу імперативних положень п.200.1-3 ст.200-1 ПК України не можуть брати участь у розрахунку показника ?Накл.

Також суд зазначає, що законом України від 16.07.2015 року №643-VII «Про внесення змін до Податкового Кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» Підрозділ 2 Розділу 20 ПК України було доповнено пунктом 34 відповідно до якого зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних автоматично збільшується контролюючим органом на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

В зв'язку з цим суд зазначає, що збільшення суми, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні за рахунок від'ємного значення попередніх періодів здійснювалось контролюючим органом єдиноразово і тільки відносно показників, визначених платником податків у податковій декларації за червень 2015 року.

Як вже зазначалось вище, судом встановлено, що Позивачем за звітний (податковий) період червень 2015 року була складена та надіслана до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкова декларація з ПДВ, у якій значення рядків 24, 31 «сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» та «сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду» складає « 0 гривень» (т.1 а.с. 132-133).

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що Позивачем внаслідок не дотримання норм ст.200-1 та п.34 підрозділу 2 розділу XX ПК України не враховано податкові накладні, складені до 01.07.2015 року, у показниках рядків 24,31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року. Посилання Позивача на те, що вказані податкові накладні були враховані ним у показниках рядку 24 податкових декларацій з ПДВ у звітних періодах лютий-квітень 2016 року суд вважає необґрунтованими, оскільки вони протирічать положенням п.34 підрозділу 2 розділу XX ПК України в частині звітного (податкового) періоду, в якому було можливо здійснити відображення такого від'ємного значення. В зв'язку з цим на думку суду, Відповідач правомірно не врахував податковий кредит за податковими накладними, складеними до 01.07.2015 року, у розрахунку суми, на яку Позивач, як платник ПДВ має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних передбаченої.

Таким чином, на думку суду, відсутні правові підстави для визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку ФОП ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), яке зазначене у податковій звітності з податку на додану вартість за квітень 2016 року.

При цьому суд не приймає до уваги посилання Позивача на рішення Бізнес-омбудсмена №DCR-2016/4/5-886 від 05.04.2016 року, як на доказ протиправності бездіяльності Позивача, оскільки відповідно до положення про Раду Бізнес-омбудсмена, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №691 Рада Бізнес-омбудсмена є постійно діючим консультативно-дорадчим органом Кабінету Міністрів України і не має повноважень визнавати протиправною бездіяльність, дії, рішення контролюючих органів.

Позовна вимога щодо зобов'язання ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ суму, на яку Позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24) у розмірі 97991,00 гривень, вказаній у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року є похідною від попередньої вимоги про визнання протиправною бездіяльності ДФС України в зв'язку з чим також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що Позивач не довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог, натомість Відповідач довів правомірність та обґрунтованість своїх дій, в зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 122, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна податкова інспекція у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку ФОП ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), яке зазначене у податковій звітності з податку на додану вартість за квітень 2016 року та зобов'язання Державної фіскальної служби України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ФОП ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24) у розмірі 97991,00 гривень, вказаній у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Стеценко О.О.

Суддя Іванова Е.А.

Суддя Левчук О.А.