Справа № 521/4670/16-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 521/4670/16-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Михайлюк О.А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.,

суддів: Стас Л.В.,

Турецької І.О.

при секретарі: Голобородько Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 травня 2016р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби України Кривонос С.Ю. про скасування постанови по справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби України Кривонос С.Ю., в якому просив скасувати постанову про порушення митних правил №0802/50000/15 від 22.02.2016р., якою позивача визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 618395,22грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що власником автомобіля марки VOLVO модель V70 державний номер НОМЕР_1 є ТОВ «Геронда».

Позивач зазначив, що працює на посаді водія-експедитора ТОВ «Геронда» та в період складання протоколу про порушення митних правил знаходився у службовому відрядженні на вказаному транспортному засобі, а тому зазначив, що оскаржувана постанова винесена незаконно, оскільки ніякого правопорушення позивач не вчиняв.

Позивач, посилаючись на зазначені обставини, просив позов задовольнити.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 26 травня 2016р. у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги, скасування постанови з ухваленням по справі нової постанови, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485МК України.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки суд не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню та порушив норми процесуального права і не надав належну оцінку доказам, які додані до матеріалів справи.

За правилами ст.159КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.198КАС України, постанову суду скасовує та приймає по справі нову постанову про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що 4.09.2015р. посадовою особою Одеської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №0802/50000/15 у відношенні громадянина України ОСОБА_2 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Як вбачається з вказаного протоколу 4.09.2015р. о 09 годині 45 хвилин співробітником взводу по забезпеченню СП № 3 роти ДПС при УДАІ в Одеській області, під час несення служби по нагляду за дорожнім рухом в м.Болград Одеської області зупинено автомобіль VOLVO V70, країна реєстрації Болгарія, 1998р.в., під керуванням громадянина України ОСОБА_2.

Під час перевірки вказаного автотранспортного засобу згідно з інформацією Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС встановлено, що автомобіль VOLVO V70 ввезено на митну територію України 25.09.2014р. о 00 годин 10 хвилин через відділ митного оформлення №1 м/п «Роздільна» Південної митниці Міндоходів громадянином Йорданії ОСОБА_5 в режимі «тимчасове ввезення».

22.02.2016р. заступником начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби України Кривонос С.Ю. винесено постанову про порушення митних правил за №0802/50000/15, якою ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 618 395,22 гривень.

Позивач не погоджуючись із вказаною постановою та вважаючи її протиправною звернувся в суд із вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову про порушення митних правил №0802/50000/15 від 22.02.2016р..

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваної постанови та підстави за якими просить скасувати її позивач, судова колегія виходить з наступного.

У відповідності до ст.4 ч.1 п.39МК України, платник податків це особа, на яку відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладено обов'язок зі сплати митних платежів. При цьому податкова пільга передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті (ст.30ПК України).

Відповідно ст.293 МК України особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, є декларант. Пунктом 3 частини 2 ст. 293МК України вказаний обов'язок, у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, покладений на особу, відповідальну за дотримання митного режиму. Аналогічні положення щодо сплати суми податкового зобов'язання та пені відповідно до Податкового кодексу України особою, відповідальною за дотримання режиму тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами передбачені частиною 2 ст.105МК України.

Разом з тим, пунктом 1 ст.458МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно абз.1 ч.1 ст.485МК України що декларування в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Крім того, за змістом ст.485МК України, склад вказаного порушення обумовлює наявність особливої мети ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру. Наявність такої мети можливе лише в діях особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, яка є декларантом та платником вказаних митних платежів та якій надано пільги з їх сплати.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час апеляційного розгляду справи, позивач працює в ТОВ «Геронда» на посаді водія-експедитора та керував вказаним автомобілем на підставі довіреності, виданої ТОВ «Геронда» (а.с.18)..

Власником автомобіля є ТОВ «Геронда», країна реєстрації Болгарія, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію (а.с.19).

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що автомобіль VOLVO V70, д/н С4354 ТХ, щодо якого надано пільги при переміщенні через кордон, був ввезений на митну територію України 25.09.2014р. в режимі «тимчасове ввезення» нерезидентом громадянином Йорданії ОСОБА_6, який взяв на себе обов'язки щодо дотримання правил режиму тимчасового ввезення.

Згідно ст.380 ч.4МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Однак, вказане положення не відповідає ст.7 Додатку С Конвенції про тимчасове ввезення (м.Стамбул, 1990 рік), де зазначено, що транспортні засоби приватного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення. Кожна договірна сторона (країна учасниця Конвенції, якою є і Україна) може дозволити таке використання особою, яка постійно проживає на її території, зокрема, якщо вона використовує транспортний засіб від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що апелянт, виконуючи свої службові обов'язки згідно службової інструкції, не знав і не міг знати про те, хто ввіз на митну територію України вищезазначений транспортний засіб, так само не знав, і не повинен був знати в якому режимі було ввезено транспортний засіб і чи були на нього отримані будь-які митні пільги.

Крім того судова колегія вважає, що апелянт, виконуючи службові обов'язки, не міг мати прямий умисел на вчинення будь-якого порушення митних правил, оскільки не є ані власником транспортного засобу, ані особою, відповідальною за дотримання правил митного режиму, ані взагалі заінтересованою в цьому особою.

Відповідно до ст.531 ч.1 п.1МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Таким чином, оскільки апелянт не є декларантом відповідного транспортного засобу та особою відповідальною за дотримання режиму тимчасового ввезення, а також не є платником митних платежів при його ввезенні на територію України на вказаних умовах, судова колегія дійшла висновку, що позивач не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485МК України та не може нести адміністративну відповідальність за зазначене правопорушення.

За таких обставин, судова колегія вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції винесеним з порушенням норм матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення. Разом з тим, оскільки в процесі розгляду справи судова колегія дійшла висновку про відсутність в діях позивача порушень митних правил, судова колегія вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 198,202,207КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 травня 2016р. - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби України Кривонос С.Ю. про скасування постанови по справі про порушення митних правил - задовольнити.

Постанову у справі про порушення митних правил №0802/50000/15 від 22.02.2016р., ухвалену першим заступником начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби України Кривонос С.Ю. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.485МК України - скасувати та провадження у справі про порушення митних правил закрити у зв'язку з відсутністю у діях особи ознак порушення митних правил.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 28 липня 2016р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька