Справа № 823/797/16
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року справа № 823/797/16

м. Черкаси

10 год. 45 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

секретаря Тараненка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Смілянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Смілянська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області звернулася до суду з адміністративним позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу по єдиному податку та по податку з доходів з фізичних осіб на загальну суму 18 714,34грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач має податковий борг в розмірі 18714 грн 34 коп. зі сплати єдиного податку та податку з доходів фізичних осіб.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не прибув, свого представника не направив, заперечення або заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 41 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 24.04.2015 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), є платником єдиного податку. Як вбачається з заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.8) відповідач обрав ІІІ групу єдиного податку. Видом діяльності відповідача є діяльність у сфері архітектури.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) прощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до пункту 296.3. статті 296 ПК України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Згідно з пунктом 295.3. статті 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Суд зазначає, що відповідачем подані такі податкові декларації:

- податкова декларація з єдиного податку від 09.02.2016 за 2015 рік, де ним самостійно нараховане узгоджене грошове зобовязання у сумі 17277,99 грн.;

- податкова декларація з єдиного податку від 10.05.2016 за перший квартал 2016 року, де ним самостійно нараховане узгоджене зобовязання у сумі 895,00грн.

Грошові зобовязання зазначені в поданих податкових деклараціях у визначені ПК України строки позивачем сплачені не були, що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків.

Судом також встановлено, що станом на день звернення з позовом до суду відповідач має податковий борг зі сплати податку з доходів фізичних осіб у сумі 541,35грн., який виник внаслідок самостійного подання податкової декларації від 09.02.2015 про майновий стан і доходи за 2015 рік. У відповідності до вказаної декларації, платник самостійно визначив суму податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 541,35грн.

У звязку з несплатою податкового зобовязання, позивачем на адресу відповідача: рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлена податкова вимога форми «Ф» від 22.03.2016 № 1008-23 на суму 595,49грн. Дана вимога отримана відповідачем 14.04.2016, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.13 зворотній бік).

У визначені законом терміни загальна сума податкового боргу в розмірі 18 714,34грн. відповідачем добровільно сплачена не була, що спонукало податковий орган звернутися до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У відповідності до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п.49.2 ст.49 ПК України).

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1. ст.49 ПК України).

Зокрема, у відповідності до підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що відповідач у встановлені законодавством строки суму податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб в сумі 18 714,34грн. не сплатив, а податкову вимогу не оскаржив, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до частин 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в дохід бюджету через Смілянську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області (ідентифікаційний код - 39620821) податковий борг на загальну суму 18 714 (вісімнадцять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 34 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя С.М. Гарань

постанова складена в повному обсязі 26.07.2016 року