Справа № 806/1074/16
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м.Житомир справа № 806/1074/16

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Грабський А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Міхненка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він був мобілізований до лав Збройних Сил України та приймав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей. Проте, на його звернення до командування частини про надання необхідних документів для отримання посвідчення учасника бойових дій, відповідач не подає документів на комісію, а також не надає йому документів, необхідних для звернення до комісії для отримання посвідчення учасника АТО. Позивач вважає, що неподання командиром військової частини до комісії документів для отримання ним статусу учасника бойових дій та ненадання цих документів йому для подальшого самостійного звернення до комісії, є протиправною бездіяльністю командування військової частини.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень проти позову у встановлені строки не подав.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призваний Малинським райвійськкоматом 19 березня 2014 року на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , про що зазначено у військовому квитку серії НОМЕР_3 (а.с.8,11).

Зі змісту довідки тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 від 25.08.2014 № 3785 слідує, що солдат ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , яка входить до складу сил, що залучалися та брали участь в антитерористичній операції (а.с.10).

Наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 №62 від 31 липня 2015 року, солдата ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за призовом по мобілізації у запас черес службову невідповідність, виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, і направлено для зарахування на військовий облік до Малинського об`єднаного міського військового комісаріату в Житомирській області.

В судовому засіданні стало відомо, що позивач неодноразово письмово і усно звертався до військової частини № НОМЕР_1 з проханням надання відповідних документів для отримання учасника бойових дій, однак відповідей не отримував.

З матеріалів справи вбачається, що листом тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу-першого заступника командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 від 15.06.2016 №7471 на звернення позивача щодо надання документів повідомлено, що ОСОБА_1 був незаконно відсутній з 13.08.2014 та протягом тривалого часу не виконував свої службові обов`язки. На підставі вимог начальника Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, викладених в телеграмі від 21 січня 2016 року № 321/369, військова частина утримується від оформлення та подачі на розгляд комісії комплекту документів для надання статусу учасника бойових дій військовослужбовцям, які скоїли кримінальне, адміністративне або дисциплінарне правопорушення (а.с.24).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перелік осіб, які визнаються учасниками бойових дій, встановлений частиною першою статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакції, чинній на час проходження позивачем військової служби, далі - Закон).

Згідно зі абз. 1 пунктом 19 частини 1 цієї статті Закону, учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абз. 1 пункту 19 частини 1 статті 6 Закону, визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Порядок № 413).

У відповідності до пункту 4 Порядку № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Згідно зі абз. 1 пункту 6 Порядку № 413, для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади.

У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії (п. 8 Порядку № 413).

Аналіз наведених приписів свідчить на користь висновку, що на командира військової частини покладено обов`язок подання документів для встановлення статусу учасника бойових дій, який виникає у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення. Надання особам статусу учасника бойових дій пов`язується саме з безпосереднім залученням такого військовослужбовця до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, а не із завершенням такого завдання.

Факт прийняття військовослужбовцем ОСОБА_1 , під час перебування на військовій службі у Військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 18.03.2014 по 13.03.2015 підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою Малинсько-Радомишльського об`єднаного районного військового комісаріату від 17.03.2015 №126 та довідкою Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 25.08.2014 № 3785 (а.с.9,10).

Посилання військової частини при наданні відповіді позивачу на те, що ОСОБА_1 був незаконно відсутній з 13.08.2014 та протягом тривалого часу не виконував свої службові обов`язки, суд оцінює критично, так як підставою надання статусу учасника бойових дій є безпосередня участь такого військовослужбовця у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Більш того суд звертає увагу на те, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається комісією, визначеною п. 5 Порядку № 413. Відповідач зобов`язаний лише надати необхідні документи для встановлення статусу учасника бойових дій до відповідної комісії.

Суд зауважує, що ні Закон, ні Порядок № 413 не визначає умов, за наявності яких, командир позбавляється обов`язку надання документів для встановлення статусу учасника бойових дій військовослужбовцям, які були безпосередньо залучені до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

У свою чергу, телеграма - це службовий документ, що становить буквено-цифрове повідомлення, передане за допомогою телеграфного зв`язку (телеграфом). Телеграма не є нормативно - правовим актом, може носити лише інформаційний характер і не повинна містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

Отож, посилання відповідача у листі від 15.06.2016 №7471 на телеграму про необхідність командирам військових частин утриматись від оформлення та подання на розгляд комісії комплекту документів для надання статусу учасника бойових дій на військовослужбовців, які скоїли кримінальне, адміністративне чи дисциплінарне правопорушення суд вважає безпідставним.

Окрім цього, суд відмічає, що відповідачем до матеріалів справи не додано жодних документів, які б свідчили про скоєння військовослужбовцем ОСОБА_1 кримінального, адміністративного або дисциплінарного правопорушення.

У контексті наведеного суд ураховує, що згідно зі частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У розумінні кримінально-процесуального законодавства України, належними засобами, які б підтверджували відповідні юридичні факти, зокрема, вину військовослужбовця, є відповідні судові рішення, що набрали законної сили.

Інформація стосовно наявності таких судових рішень щодо ОСОБА_1 на момент розгляду адміністративної справи відсутня.

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Проте, з обставин адміністративної справи, встановлених судом, вбачається, що відповідачем не доведено правомірності своєї бездіяльності щодо надання пакету документів на розгляд комісії для надання позивачу статусу учасника бойових дій, а тому позовні вимоги щодо визнання такої бездіяльності командування військової частини-польової пошти НОМЕР_1 протиправною знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

З огляду на викладене, а також ураховуючи, що протиправна бездіяльність відповідача щодо невиконання обов`язків, покладених п.6 Порядку №413 перешкоджає в реалізації права позивача на самостійне звернення відповідно до п. 8 Порядку № 413 до комісії для надання йому статусу учасника бойових дій, суд зобов`язує відповідача надати ОСОБА_1 документи, передбачені пунктом 4 Порядку № 413.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) щодо невиконання обов`язків, покладених п.6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) надати ОСОБА_1 документи, передбачені п.4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст постанови виготовлено: 26 липня 2016 р.