Справа № 157/614/16-а
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/614/16-а
Провадження №2-а/157/28/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширського районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря - Фесь Т.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Ніщик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому зазначає, що працював в органах прокуратури Волинської області з 11 жовтня 1984 року по 17 лютого 2010 року та набув право на пенсію за вислугою років, а з 03 липня 2003 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області (далі - Управління) та отримує пенсію, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, у розмірі 90 % середнього місячного заробітку за посадою прокурора Ратнівського району Волинської області. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01 грудня 2015 року працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для перерахунку пенсії за вислугу років. 01 червня 2016 року він звернувся до Управління із заявою про проведення йому перерахунку пенсії відповідно до вищевказаної норми Закону (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку та подав довідку прокуратури Волинської області № 18-132 вих. від 25.05.2016 року про середній місячний заробіток за посадою, яку він займав перед виходом на пенсію. Листом Управління за № 80/Г-01 від 10 червня 2016 року у проведенні йому перерахунку пенсії відмовлено з посиланням на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, і оскільки такого закону не прийнято, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. У цьому ж листі Управління також зазначається, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів для обчислення пенсії», виключено пункт 4, яким передбачалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 року № 432-IУ «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» визначається в такому порядку, зокрема: іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Разом з тим, відмовляючи йому у перерахунку пенсії, відповідач залишив поза увагою той факт, що він отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, а тому посилання на норми законодавства (п.п. 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865), що передбачають порядок визначення розміру заробітної плати для призначення і перерахунку пенсій державним службовцям, до яких він не має ніякого відношення, є безпідставними. З урахуванням положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 50-1, ч. ч. 12, 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення йому пенсії), ст. ст. 22, 64 Конституції України, рішень Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, позивач просить визнати відмову у перерахунку йому пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-132 вих. від 25 травня 2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати неправомірною, оскільки рішення відповідача порушує його право на соціальний захист, і зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі зазначеної довідки без обмеження пенсії максимальним розміром, а також стягнути з відповідача судові витрати.

У запереченні на позов відповідач зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні як одержувач пенсії за віком на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», перерахунок пенсії йому проведено з 01.03.2008 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» згідно поданої заяви від 18.03.2008 року та довідки про заробітну плату на посаді старшого помічника прокурора № 18/74від 28.02.2008 року, для перерахунку пенсії було взято заробітну плату на момент виникнення права на перерахунок, тобто на лютий 2008 року, пенсія станом на 01.03.2008 року призначена в розмірі 90% і становила 5160,08 грн., в тому числі 5113,08 грн. - основний розмір пенсії, 47 грн. - додаткова пенсія внаслідок ЧАЕС 3 категорії, а у перерахунку пенсії на підставі наданої ним довідки № 18-132 від 25.05.2016 року позивачеві відмовлено з тих підстав, що останній з 17.02.2010 року не працює, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань станом на 25.05.2016 року фактично не виплачувалась та з них не було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, то включити їх до перерахунку пенсії не можливо. Окрім того, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України», і оскільки такого закону не прийнято, то з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, а тому право на перерахунок призначеної пенсії відсутнє, у зв'язку з чим відповідач просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги повністю підтримав з викладених у позові підстав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача Ніщик Т.М. позов не визнала з викладених у запереченні підстав і просила у задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення позивача і представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.09.2003 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області, де отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ. Розмір пенсії позивача становить 90% від заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 року, з 01.12.2015 року підвищено розміри посадових окладів працівників органів прокуратури.

У зв'язку з цим ОСОБА_1 01.06.2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у розмірі 90 % від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-132 вих. від 25.05.2016 року відповідно до ч. ч. 12, 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, без обмеження максимальним розміром.

Листом відповідача від 10.06.2016 року № 80/Г-01 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки № 18-132 вих. від 25.05.2016 року з посиланням на те, що перерахунок пенсії останньому проведено з 01.03.2008 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» згідно поданої заяви від 18.03.2008 року та довідки про заробітну плату на посаді прокурора № 18/74 від 29.02.2008 року в розмірі 90 %, а також і на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України, а оскільки такого закону не прийнято, тому з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

В подальшому редакція даної правової норми неодноразово зазнавала змін щодо як розміру пенсії у відсотках до заробітку, так і порядку її призначення та перерахунку.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в тій же редакції обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить з того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, від 06 жовтня 2015 року у справі № 21-2432а15 та від 01 березня 2016 року у справі № 21-3397а15.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії (в тому числі норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії), а, отже, позивач має право на перерахунок призначеної пенсії у відповідності до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, що встановлено постановою Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі № 21-420а13.

Отже, посилання відповідача на положення пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» як на підставу для відмови у перерахунку пенсії позивачу є хибними, оскільки вказана норма закону може застосовуватися лише до осіб, які звернулися із заявою про призначення пенсії після 01.06.2015 року, а не із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Інші доводи відповідача, зокрема, про проведення позивачу у 2008 році перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» також є безпідставними, адже позивач працював в органах прокуратури, а не був державним службовцем.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу на підставі його заяви від 01.06.2016 року належить визнати протиправними та зобов'язати Управління здійснити такий перерахунок згідно зазначеної заяви у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-132 вих. від 25 травня 2016 року в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку з 01 січня 2016 року (з урахуванням положень ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ).

Разом з тим, вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії без застосування обмежень максимального розміру пенсії є передчасними. Відповідач фактично не здійснював жодних дій щодо перерахунку пенсії позивачу на підставі його звернення від 01.06.2016 року, не оцінював надану позивачем довідку про розмір заробітної плати та не обмежував оскаржуваним рішенням максимального розміру пенсії, яка має виплачуватися позивачу.

За таких обставин, немає підстав вирішувати питання щодо необмеження максимального розміру пенсії, оскільки відповідач по цьому питанню за зверненням позивача ніяких рішень не приймав.

В порядку ст. 94 КАС України належить стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 70, 71, 79, 94, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-132 вих. від 25 травня 2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу, на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-132 вих. від 25 травня 2016 року в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку з 01 січня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна) 20 коп.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: О. В. Антонюк