Справа № 567/330/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гуц Ф.Л.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"19" липня 2016 р. Справа № 567/330/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

позивача та її представника, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області на постанову Острозького районного суду Рівненської області від "02" червня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання протиправним рішення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась в Острозький районний суд Рівненської області з адміністративним позовом до Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання протиправним рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25 березня 2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» мотивуючи тим, що рішенням Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» їй було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,20 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в с.Бродівське Острозького району Рівненської області.

Зазначала, що на виконання вказаного рішення, вона 12.02.2016 року звернулася до ПП «Земельне бюро» за виготовленням проекту землеустрою, однак проект землеустрою не був складений, оскільки в рішенні Хорівської сільської ради не було зазначено вид угідь, що знаходяться на вказаній земельній ділянці.

Вказувала, що проект землеустрою не був складений, оскільки пунктом 1 рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25.03.2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» вирішено: відмінити рішення сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» гр.ОСОБА_3.

Ввпажає, що при прийнятті оскаржуваного рішення сільською радою були порушені вимоги ст.ст.3,19 Конституції України, які передбачають, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, а органи державної влади та службові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Порушуючи вказані норми Конституції, Хорівська сільська рада Острозького району Рівненської області прийняла рішення про «відміну» іншого рішення, що не передбачено ні Конституцією України, ні законами, ні підзаконними актами України.

Посилаючись на ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вважає, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами, а отже не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абз.2 п.5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Вказані положення містяться в рішенні Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (п.5), котре є обов'язковим до застосування.

Зазначала, що прийнявши рішення про надання їй згоди на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орган місцевого самоврядування, яким є Хорівська сільська рада Острозького району Рівненської області не був вправі відміняти (скасовувати) це рішення без її на те згоди. Цим самим грубо порушене її право на отримання земельної ділянки у власність. Будь-яких фактичних підстав для відміни рішення не було, так як наданням їй земельної ділянки у власність не порушено прав та законних інтересів громадян, територіальної громади, держави.

Просила визнати протиправним рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25 березня 2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», яким вирішено відмінити рішення сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_3.

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 02 червня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25 березня 2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_3.

Присуджено з Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області на користь ОСОБА_3 551.20 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. В обгрунтування скарги апелянтом зазначено, що оспорюване рішення Хорівської сільської ради Острозького району прийняте у відповідності із діючим законодавством. ОСОБА_3 не мала права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення селянського господарства, так як вона цим правом вже раз скористалася. Рішенням Хорівської сільської ради Острозького району №85 від 31.01.2001 року їй було передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку в с.Хорів площею 0,15 га.. Крім того, наданий дозвіл на складання проекту землеустрою наданий ОСОБА_3 в 2008 році, стосується земельної ділянки яка рахується за померлою ОСОБА_4. При цьому відповідач посилається на рішення Хорівської сільської ради №1 від 25.01.1994 року про приватизацію землі. Вважає, що після смерті ОСОБА_4 право на земельну ділянку в зв'язку із відсутністю спадкоємців має орган місцевого самоврядування в порядку визнання спадщини відумерлою. ОСОБА_3 не має права на земельну ділянку у відповідності із рішенням Хорівської сільської ради від 16.04.2008 року № 163, оскільки вона не вчинила дій на виконання цього рішення, пропустила строк для виконання цього рішення. В зв'язку з тим, що це рішення сільської ради не виконане - сільська рада була вправі його відмінити.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вихлдив з наступного.

Так, суд встановив, що позивач фактично користується спірною земельною ділянкою площею 0,20 га в с.Бродівське Острозького району Рівненської області, яка була виділена ОСОБА_4, з 2000 року. ОСОБА_3 з чоловіком доглядала ОСОБА_4, надавала їй фізичну та матеріальну допомогу, здійснила її поховання.

ОСОБА_4 померла в 2004 році. Після її смерті спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Вказана обставина стверджується відповіддю Острозької районної державної нотаріальної контори від 05.05.2016 року №350/01-16 ( а.с.29).

Після смерті ОСОБА_4, яка померла в 2004 році, ОСОБА_3 продовжувала користуватися земельною ділянкою. На земельну ділянку, якою користувалася і користується ОСОБА_3, ніхто не претендував.

Із рішення Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» вбачається, що ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,20 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в с.Бродівське Острозького району Рівненської області ( а.с.7).

Із наведеного вбачається, що вказаним рішенням Хорівська сільська рада Острозького району Рівненської області надала ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення документації щодо передачі у власність земельної ділянки, яка була в її фактичному користуванні.

Починаючи з 2008 року ОСОБА_3 сплачувала земельний податок за фактичне користування вказаною земельною ділянкою. Вказана обставина визнана відповідачем. Окрім того, ця обставина стверджена довідкою Здолбунівської ОДПІ від 25.05.2016 року ( а.с.43-44).

Таким чином, судом встановлено, що службовим особам Хорівської сільської ради було відомо про те, що ОСОБА_3 фактично користується спірною земельною ділянкою. Зокрема, представник сільської ради пояснив про таку обізнаність ще з 2012 року. Будь-яких претензій з приводу такого користування в органу місцевого самоврядування не виникало.

Суд першої інстанції не прийняв заперечень відповідача щодо того, що йому не було відомо про наявність рішення сільської ради №163 від 16.04.2008 року про передачу земельної ділянки ОСОБА_3, оскільки він як Хорівський сільський голова міг і повинен був знати про наявність такого рішення.

Із рішення Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області від 25.03.2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» вбачається, що ним було вирішено відмінити рішення сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» гр.ОСОБА_3.» ( а.с.8).

Суд вважав, що оскільки ОСОБА_3 фактично користувалася спірною земельною ділянкою, подала заяву про розроблення документації щодо її приватизації - Хорівська сільська рада Острозького району не вправі була приймати рішення від 25.03.2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_3, так як таке рішення сільської ради суперечить ст.19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та службові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

На думку суду першої інстанції, зазначене рішення не відповідає п.5 рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (п.5), яке є обов'язковим до застосування. Відповідно до нього органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Орган місцевого самоврядування був вправі змінити або скасувати своє попереднє рішення тільки за згодою особи, якої воно стосується - ОСОБА_3, а тому позиція Хорівської сільської ради Острозького району про те, що ОСОБА_3 не мала права на спірну земельну ділянку у відповідності із рішенням Хорівської сільської ради від 16 квітня 2008 року №163, оскільки не вчинила дій на виконання цього рішення є необгрунтованою, оскільки вона в дійсності користувалася і продовжує користуватися земельною ділянкою, яка зазначена в цьому рішенні.

Крім того, суд вважав необгрунтованими доводи відповідача щодо використання позивачкою права на безоплатну приватизацію земельної ділянки згідно рішення Хорівської сільської ради Острозького району №85 від 31.01.2001 року, яким їй передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку в с.Хорів площею 0,15 га..

Суд вважав, що існування вказаного вище рішення не перешкоджало прийняттю цією ж радою рішення №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_3. Право власності на земельну ділянку, передану у власність ОСОБА_3 згідно рішення Хорівської сільської ради, згідно ст.ст.125,126 ЗК України не зареєстроване. Державний акт чи інший документ, що посвідчував би право власності ОСОБА_3, не видавався.

Суд вважав, що рішення Хорівської сілської ради Острозького району Рівненської області від 31.01.2001 року на яке в своїх запереченнях посилається відповідач про надання ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,15 га не перешкоджало прийняттю рішення для надання їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки земля для ведення підсобного господарства надавалася згідно норм Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) до 0,6 га, а для ведення селянського господарства - згідно цього ж Кодексу (в редакції 2001 року) до 2 га.. Загальний розмір обох земельних ділянок 0,35 га є менший за допустимий - 2 га, тому Хорівська сільська рада Острозького району мала право надавати безкоштовно землю в межах вказаних норм.

Судом також встановлено, що Державний акт на земельну ділянку ОСОБА_4 раніше не видавався, встановлення меж земельної ділянки не проводилось. Земельна ділянка за нею не була зареєстрована.

За таких підстав суд вважав, що обгрунтування відповідача як одну із підстав скасування свого рішення від 16.04.2008 року про те, що земельна ділянка, яка надана позивачці в 2008 році, рахувалась за померлою ОСОБА_4 відповідно до рішення №1 від 25.01.1994 року Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області, є безпідставним, оскільки вказане рішення не є документом, що підтверджувало би право власності померлої на земельну ділянку.

Суд вважав безпідставними заперечення проти позову з посиланням на норми Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сприяння будівництву», оскільки цей Закон стосуються земельних ділянок, наданих до будівництва та обслуговування об'єктів нерухомості. Позивачці було надано земельну ділянку не для будівництва, а для ведення селянського господарства.

Крімтого, нормами Земельного кодексу (в т.ч. перехідними положеннями), чинними на момент прийняття сільською радою обох рішень (2008 та 2016 року), не було встановлено будь-яких строкових обмежень для оформлення документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Таким чином, позивачка володіючи та користуючись земельною ділянкою мала право на оформлення документів на цю ділянку без обмеження будь-якими строками.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій зі скасування рішення Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», ОСОБА_3, та не спростовано доводів позивача, а тому рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25 березня 2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», визнано протиправним.

Вислухавши позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку виникшим правовідносинам у сторін, колегія суддів не погоджуючись з мотивацією суду першої інстанції, щодо підстав скасування оскарженого рішення, при цьому вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Предметом оскарження по даній адміністративній справі є рішення відповідача від 25.03.2016 р. №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_3.

Відповідно до частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Разом з цим, у пункті 5 рішення №7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Отже, Конституційний Суд України у зазначеному рішенні вказав, що орган місцевого самоврядування має право приймати скасовувати власні рішення у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Але, разом з тим, така можливість виключається після виконання таких рішень.

Колегія суддів зазначає, що оскільки відповідно до приписів рішення від 25 березня 2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», якщо виникли б правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (позивач виготовив би проект землеустрою), і суб'єкти цих правовідносин заперечували б проти їх зміни чи припинення, відповідач, у даному випадку не мав би повноважень скасовувати вказане рішення.

В даному ж випадку, позивач не виготовив проект землеустрою, а так як скасоване рішення не створило правових наслідків, оскільки надавало лише дозвіл на розробку такого проекту, тому відсутність правовідносин, пов'язаних з реалізацією такого рішення не могла слугувати забороною в його скасуванні.

Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції інстанції про обґрунтованість позовних вимог з зазначених підстав, щодо скасування рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25 березня 2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства».

На думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції по вирішенню зазначених вимог повинно залишитися в силі, але з інших підстав.

Відповідно до апеляційної скарги, на спірній земельній ділянці знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями, що належали ОСОБА_4. Згідно з рішенням №1 від 25.01.1994 року "Про приватизацію землі, яка знаходиться у власному користуванні громадян" вказана земельна ділянка була приватизована ОСОБА_4. Зазначене рішення на даний час є чинним. Таким чином, земельна ділянка, на яку було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, відноситься до земель житлової та громадської забудови, а не до земель сільськогосподарського призначення.

Отже, Хорівська сільська рада Острозького району приймаючи рішення №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», в межах населеного пункту с.Бродівське, зобов'язана була врахувати положення ст.ст.38,39 ЗК України, та без внесення відповідних змін до генерального плану та іншої містобудівної документації, передавати земельну ділянку тільки за її цільовим призначенням, функціональне призначення якої визначеного саме зазначеними документами (генеральним планом, містобудівною документацією), які є обов'язковими під час використання земель житлової та громадської забудови в межах населеного пункту.

Однако, виходячи зі змісту рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25 березня 2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», нормативно-правове обґрунтування та посилання на не відповідність вимогам Закону відміненого правового акту, як суб'єкта владних повноважень, в оскарженому рішенні - відсутне.

Виходячи із завдання адміністративного судочинства, колегія суддів вважає, що відсутність саме нормативно-правового обґрунтування, з посиланням Відповідача на не відповідність відміненого правового акту вимогам Закону, як це зазначено ним у апеляційній скарзі, у данному випадку і буде підставою для скасування оскарженого рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області залишити без задоволення, постанову Острозького районного суду Рівненської області від "02" червня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" липня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Хорівська сільська рада Острозького району Рівненської області вул.Л.Українки, 1,с.Хорів,Острозький район, Рівненська область,35840

4 - представнику позивача ОСОБА_5 , АДРЕСА_2

- ,