Справа № 344/3309/16-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/3309/16-а
Провадження № 2-а/344/191/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 054092 від 10.03.2016 року. В позові вказано, що 10.03.2016 року відповідачем було винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, здійснення зупинки транспортного засобу на перехресті, чим створила загрозу безпеці руху та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмових заперечень проти позову відповідачем не подано.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин розгляд справи може не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено наступні обставини.

10.03.2016 року інспектором патрульної поліції роти № 1 БУПП м. Івано-Франківська рядовим поліції ОСОБА_2 відносно позивачки складено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 054092 про порушення вимог п.16.11 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно п.15.9 ґ ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Позивач в позові зазначила, що здійснила вимушену зупинку у звязку з проблемами із сигналізацією автомобіля, що унеможливило подальший рух при цьому включила аварійну сигналізацію та зупинилася на узбіччі так, щоб не створювати аварійної ситуації.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Під всебічним, повним та об'єктивним з'ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують факт порушення позивачкою Правил дорожнього руху України.

Відповідач наведені позивачкою обставини не спростував, суду жодних доказів про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення не надав.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 ,,Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу, а також ч.4 ст.70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Частиною 6 ст.71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач заперечень проти позову суду не надав. Також не подано доказів, які вказують на вчинення позивачкою правопорушення.

За вказаних обставин позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та, такими, що підлягають задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст.162 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 054092 від 10.03.2016 року, винесену інспектором ПП роти №1 БУПП м. Івано-Франківська ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Бородовський С.О.