Справа № 335/4521/16-а (2-а/335/132/2016)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2016 рокусправа № 335/4521/16-а (2-а/335/132/2016)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.
суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.
при секретарі: Сонник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2016 року по справі № 335/4521/16-а (2-а/335/132/2016) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання призначити та виплатити пенсію,-

в с т а н о в и л а:
У квітні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного УПФУ в Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому просив зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому пенсію у відповідності до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», в редакції від 04.07.2002 року, починаючи з 01.04.2015 року.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано бездіяльність Головного УПФУ в Запорізькій області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.03.2016 року про призначення пенсії, неправомірною; зобов`язано Головне УПФУ в Запорізькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.03.2016 року про призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції Закону від 04.07.2002 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що судом першої інстанції вибрано невірний спосіб захисту його порушених прав, позивач просив призначити пенсію а не зобов`язувати розглянути заяву про її призначення. Апелянт вказував, що на час звільнення зі служби в органах внутрішніх справ, його вислуга складала 12 років та 6 місяців, загальний стаж складав 13 років 1 місяць та 02 дні, станом на 29.04.2006 року, що є кінцевою датою періоду чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» у редакції, коли особа має право на пенсію незалежно від обставин та часу настання віку 45 років, апелянт мав 45 років та загальний трудовий стаж більше ніж 25 років. Апелянт вказував, що з 11.12.2003 року йому мала б бути призначена пенсія як звільненому з органів внутрішніх справ, оскільки саме 10.12.2003 року йому виповнилось 45 років, у період дії Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» у редакції, коли особа має право на пенсію незалежно від обставин та часу настання віку 45 років. Апелянт зазначав, що визнати його право на пенсію можливо лише шляхом зобов`язання відповідача призначити та виплатити пенсію.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково виходив з того, що Головне УПФУ в Запорізькій області належним чином заяву про призначення пенсії позивачу не розглянуло, обмежившись лише посиланням на те, що з усіх питань, які стосуються права на пенсію те переліку необхідних документів для її призначення запропонувало звернутися до регіонального уповноваженого органу МВС України. Позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити пенсію за вислугою років, починаючи з 01.04.2015 року не можуть бути задоволені, оскільки судом встановлено, що Головним УПФУ в Запорізькій області заява ОСОБА_1 по суті не розглядалася і відповідачем не приймалося рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу. Суд першої інстанції вказував, що в редакції п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 04.07.2002 року умова досягнення 45-річного віку та наявності загального трудового стажу 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ саме на день звільнення, була замінена словами «незалежно від підстав та часу звільнення». Суд першої інстанції вказував, що починаючи з 06.08.2002 року до внесення 04.04.2006 року змін до Закону, незалежно від підстав та часу звільнення, військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію згідно із вказаним Законом, може бути призначена пенсія за вислугу років, за умови, що цим особам виповнилося 45 років і що вони мають загальний трудовий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить вислуга в органах внутрішніх справ та на військовій службі. Суд першої інстанції вказував, що позивач набув право на пенсію у період дії Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції від 06.08.2002 року, тобто заява про призначення пенсії ОСОБА_1 повинна бути розглянута відповідачем з урахуванням вимог статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції, яка діяла на час виникнення у позивача права на пенсію.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.05.1980 року по 03.06.1982 року проходив строкову військову службу, що підтверджується довідкою № 48 Запорізького обласного військового комісаріату.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 та копії послужного списку, ОСОБА_1 з 09.06.1983 року по 16.06.1994 року проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України.

21.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного УПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії, вказуючи, що під час дії з 06.08.2002 року по 04.04.2006 року редакції п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», пенсія призначалась незалежно від часу звільнення та досягнення 45-річного віку. До заяви додав копії паспорту серії НОМЕР_2 та трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Листом від 06.04.2016 року за № 274/8-9 Головне УПФУ в Запорізькій області повідомило ОСОБА_1 про те, що з усіх питань, які стосуються права на пенсію та переліку необхідних документів для її призначення слід звертатись до регіонального уповноваженого органу МВС України відповідно до постанови правління ПФУ від 30.01.2007 року № 3-1.

У той час, 21.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ГУМВС України в Запорізькій області з заявою про підготовку та направлення документів до Головного УПФУ в Запорізькій області, необхідних для призначення пенсії з 01.04.2015 року.

Також, 21.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до ГУМВС України в Запорізькій області з заявою про підтвердження вислуги років, в якій просив підготувати довідку про період проходження служби у УМВС з урахуванням строкової військової служби в лавах збройних сил.

Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області надано ОСОБА_1 довідку від 23.03.2016 року № 3/2-я-50 щодо періоду роботи в органах внутрішніх справ. Відповідно до довідки, ОСОБА_1 проходив службу безперервно, з 09.06.1983 року до 16.06.1994 року, звільнився з органів внутрішніх справ України 16.06.1994 року у спеціальному званні «капітан міліції» з вислугою років з урахуванням проходження служби у збройних силах 13 років 1 місяць 02 дні. Надано копію послужного списку.

Встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 21.04.2016 року.

28.04.2016 року Головним УМВС України в Запорізькій області надано відповідь ОСОБА_1 за № 12/51-а, згідно якої останнього повідомлено про направлення документів до Головного УПФУ в Запорізькій області у разі запиту.

Позивачем була надана відповідь Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 29.03.2016 року № 34-Я/05/12-2016, згідно якої позивачу пропонувалось надати до підрозділу кадрового забезпечення Ленінського відділу ГУНП в Запорізькій області документи, які підтверджують військову службу (військовий квиток) та трудовий стаж (трудову книжку).

Проаналізувавши вищевказану відповідь Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, колегія суддів зазначає, що права та інтереси позивача не були порушені, оскільки відмова у призначенні пенсії, направленні відповідних документів для призначення пенсії позивачу відсутня. Як вбачається з переписки, йшлась мова лише про надання необхідних для призначення пенсії документів.

Щодо відмови ГУ МВС України в Запорізькій області від 28.04.2016 року № 12/51-а, колегія суддів зазначає, що вона не може свідчити про порушення прав та інтересів позивача, оскільки вона не містить відмови у наданні документів та датована датою, пізнішою від дати звернення позивача до суду.

Згідно ч. 1 ст. 1, ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з п. 1, п. 7, п. 12, п. 14, п. 16 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунок) пенсій відповідно до Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи, зокрема, Міністерства внутрішніх справ України, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів. Для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії; грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»; копія паспорта.

Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви. При прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, вищевказаним Порядком передбачено подання заяви про призначення пенсії до головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені органи Міністерства внутрішніх справ України, з подання до заяви певного переліку документів. Більше того, й сам Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має вимоги щодо подання заяви про призначення пенсії та додатків до неї, зокрема, обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію.

ОСОБА_1 не подавалась заява належного зразку у встановленому порядку до Головного УПФУ в Запорізькій області через уповноважений орган МВС України. До заяви, яка була подана 21.03.2016 року не надавались необхідні документи, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунок) пенсій відповідно до Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», необхідні для обрахунку стажу роботи та підтвердження відомостей про особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11, ст. 104 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 162 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції необґрунтовано вийшов за межі позовних вимог. Відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства було розглянуто заяву позивача від 21.03.2016 року та надано відповідь від 06.04.2016 року № 274/8-9. Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про повторний розгляд заяви позивача.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів вважає, що відповідачем не порушено прав та інтересів позивача у призначенні пенсії, оскільки відмова у її призначенні відсутня, доказів, які свідчили б про інше у матеріалах справи немає.

Позивачем недодержано Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсій, вказаного вище.

Колегія суддів зазначає про відсутність підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію, у зв`язку з неподанням відповідачу відповідних документів, необхідних для такого призначення пенсії. На думку колегії суддів, таке зобов`язання відповідача є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2016 року по справі № 335/4521/16-а (2-а/335/132/2016) скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання призначити та виплатити пенсію відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук