Справа № 826/12809/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року м. Київ К/800/3072/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі Фуд» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (надалі - позивач, ТОВ «Фоззі-Фуд») звернулось до суду з указаним позовом та просило визнати протиправними та скасувати рішення Київської міжрегіональної митниці про коригування митної вартості товарів:

від 07 лютого 2013 року № 100250000/2013/500045/2;

від 01 березня 2013 року № 100250000/2013/500088/2;

від 01 березня 2013 року № 100250000/2013/500089/2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2013 року позов задоволено. Суд першої інстанції постановив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 07 лютого 2013 року № 100250000/2013/500045/2, від 01 березня 2013 року № 100250000/2013/500088/2 та від 01 березня 2013 року № 100250000/2013/500089/2, прийняті Київською регіональною митницею.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року постанову суду першої інстанції змінено, резолютивну частину в частині визнання протиправними та скасування рішень відповідача викладено в наступній редакції: «Визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Київської міжрегіональної митниці Міндоходів в особі її структурного підрозділу Митного посту «Західний» від 07 лютого 2013 року №100250000/2013/500045/2 та від 01 березня 2013 року №100250000/2013/500088/2, №100250000/2013/500089/2». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із постановами судів як першої, так і апеляційної інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій ставить питання про скасування таких рішень та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач надав заперечення проти касаційної скарги, в яких просив відмовити в її задоволенні та залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи в установлених статтею 220 КАС України межах, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як установлено судами, між ТОВ «Фоззі-Фуд» та компанією «Takerng Pineapple Industrial Co., Ltd» (Таїланд) укладено контракт від 07 червня 2010 року № 070610, відповідно до якого нерезидент поставляє позивачу продукцію під ТМ «Премія» в асортименті, кількості та по цінам, згідно з інвойсами.

1. За інвойсом № TKI 1133-В-12 від 17 грудня 2012 року для митного оформлення позивачем за МД № 100250000/2013/023893 від 04 лютого 2013 року представлено митному органу товар: ананаси консервовані шматочками, без додання спирту, у легкому сиропі з доданням цукру (вміст цукру 16%), в первинних упаковках із металу арт. 0 ж/б (24 шт.*565 мл. (вага сухої речовини 340 г) - 1300 коробів. Чиста вага з сиропом 17628,00 кг. Торгівельна марка «Премія», виробник - «Takerng Pineapple Industrial Co., Ltd». Дата виготовлення - 07.09-10.05.2012 року, контейнер № PONU 0150705 (вага брутто 21580). Згідно з інвойсом вартість за короб 9,50 доларів США.

Згідно з декларацією митної вартості (ДМВ) задекларована ціна в доларах США склала 12 350, курс 7,993, ціна товару у гривнях - 98 713,55 грн. Витрати на транспортування - 9 367,80 гр. (до Одеського морського торгівельного порту). Заявлена митна вартість, відповідно, визначена - 108 081,35 грн., в іноземній валюті - 13 522 доларів США. Умови поставки - FOB TH Laem Chabang.

Позивачем надано перелік документів, визначений у МД та надалі в картці відмови: CMR, коносамент, довідка про вартість перевезення, інвойс, пакувальний лист, доповнення до контракту (№№ 1-3), контракт, пл. дор. № 33 від 24 січня 2013 року, сертифікат про походження товару, сертифікат якості, лист щодо обґрунтування зниження вартості, податкова накладна, видаткова накладна, прайс-лист виробника, комерційна пропозиція від виробника, виписка з бухгалтерської документації та інші документи.

На вимогу митниці листом від 07 лютого 2013 року № 43 позивач додатково надав наступні документи: податкова накладна від 22 листопада 2012 року, видаткова накладна від 22 листопада 2012 року; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; платіжне доручення № 33 від 24 січня 2013 року (28 600 доларів США (за інвойсами № TKI 1133-В-12 та № TKI 1133-А-12 від 17.12.2012 р.) та інвойси до нього; додаткову угоду від 15 вересня 2012 року № 5 щодо того, що ціна на товар може змінюватись; лист щодо обґрунтування зниження вартості товару від 06 лютого 2013 року; виписку з бухгалтерської документації (оборотно-сальдова відомість по кредитору) за період 24 січня 2013 року по 07 лютого 2013 року; прейскурант (прайс-листи) виробника від 17 грудня 2012 року; комерційна пропозиція виробника від 17 грудня 2012 року; копія МД країни відправлення від 18 грудня 2012 року. Зазначено при цьому, що висновки про якісні та вартісні характеристики товарів на час подання листа немає можливості подати.

07 лютого 2013 року митний орган прийняв оскаржуване рішення № 100250000/2013/500045/2 (надалі - Рішення № 1), яким проведено коригування та визначено вартість за одиницю 0,9146 доларів США та загальну вартість 16 122,56 доларів США (кількість 17628).

У Рішенні № 1 зазначено, що митна вартість не може бути визначена через невідповідність обраного декларантом методу умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, та неподання декларантом додаткових документів в повному обсязі, а надані документи не підтверджують числові значення митної вартості. В митного органу наявна інформація, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Зазначено, що декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти, висновки про якісні та вартісні характеристики товару.

Митна вартість за Рішенням № 1 визначена з методом 2-а. За основу для визначення митної вартості взято вартість операцій з ідентичними товарами (МД від 04 грудня 2012 року № 100200000/2012/542262, МД від 19 вересня 2012 року № 100200000/2012/538809, від 18 вересня 2012 року № 100200000/2012/538781).

У листі від 07 березня 2013 року № 14/2-11/3128 митний орган зазначив, що позивачем витребувані документи надано не в повному обсязі, що і стало підставою для прийняття спірного рішення. Зазначено, що методи 2-а, 2-б не застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари. Методи 2-а, 2-г не застосовані через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Зазначено, що митна вартість визначена за резервним методом, що, однак, суперечить мотивації і змісту раніше прийнятого рішення (у спірному рішенні зазначено про застосування методу 2-а).

На підставі Рішення № 1 митним органом прийнято картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 07 лютого 2013 року № 100250000/2013/30054.

У зв'язку з цим позивачем подана нова МД від 08 лютого 2013 року № 100250000/2013/024076, де митна вартість визначена з урахуванням Рішення № 1. Товар випущено у вільний обіг.

На заяву позивача від 25 квітня 2013 року № 308 про визнання митної вартості в порядку частин 8 та 9 статті 55 Митного кодексу України на підставі додатково наданих документів, митний орган у відповіді від 30 квітня 2013 року № 14/2-11/5865 зазначив, що в МД країни відправлення зазначено інвойс № ТКІ 1133/12, але до митного оформлення надано інвойс ТКІ 1133-В12. Окрім того, в декларації відсутні відомості щодо фірми одержувача, не зазначено порт відвантаження. У прайс-листі від 20 листопада 2012 року не зазначено одиницю виміру. Документи прийнято до уваги, але вони не можуть бути підставою для підтвердження заявленої митної вартості.

2. 01 березня 2013 року позивач звернувся до митниці щодо митного оформлення аналогічного товару за МД № 100250000/2013/024885, відповідно до якої до митного оформлення представлено товар вагою нетто 17628 кг., арт. 0 ж/б., 1300 коробів, за інвойсом № ТКІ 051-В-13. Умови поставки - TH Bangkok. Ціна товару - 11 960 доларів США, у грн. - 95596,28 грн., витрати на перевезення - 10 774,56 грн., заявлена митна вартість - 106 370,84 грн., у доларах США 13 308. Згідно інвойсу ціна за одиницю (короб) склала 9,20 доларів США. Контейнер GESU 1456833.

До вказаної декларації надано: CMR, коносамент, інвойс, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг, документ, що підтверджує перевезення, пакувальний лист, доповнення до контракту та власне контракт, сертифікат походження, калькуляція виробника, комерційна пропозиція від виробника, лист щодо обґрунтування зниження вартості, прайс-лист виробника сертифікат якості.

Позивачу надіслано повідомлення про витребування додаткових документів, серед яких витребувано документи, що вже були надані митниці: бухгалтерської документації, каталогів, специфікацій, прейскурантів виробника, копії МД країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Для підтвердження витрат на транспортування зазначено про необхідність надати транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Позивач з листом від 01 березня 2013 року № 93 додатково надав: виписку з бухгалтерської документації від 19 лютого 2013 року; рахунок на транспортні послуги від 19 лютого 2013 року, лист щодо обґрунтування зниження вартості від 14 січня 2013 року; калькуляцію виробника від 12 січня 2013 року; комерційну пропозицію від 18 грудня 2012 року; прайс-лист від 18 грудня 2012 року; копію МД країни відправлення від 18 січня 2013 року; додаткову угоду № 5 щодо того, що ціна може знижуватись. Зазначено, що висновки про якісні та вартісні характеристики на даний момент надати не має можливості.

За результатом митного оформлення за названою декларацією митним органом прийнято рішення від 01 березня 2013 року № 100250000/2013/500088/2 (надалі - Рішення № 2), згідно з яким митну вартість визначено на рівні 16122,56 доларів США (вартість за одиницю 0,9146 доларів США, кількість 17628).

У Рішенні № 2 зазначено, що митним органом застосовано резервний метод, який ґрунтується на раніше визнаних митним органом митних вартостях. Використані декларантом відомості не підтверджені документально. Зазначено, що процедура консультацій проведена. Зазначено про використання попереднього Рішення № 1 - від 07 лютого 2013 року 100250000/2013/500045/5.

Згідно із поясненнями митного органу, викладеними в листі від 07 березня 2013 року № 14/2-11/3153, декларантом додатково витребувані документи, надані не в повному обсязі, про що зазначено у листі ТОВ «Фоззі-Фуд» від 01 березня 2013 року № 93, тобто - щодо відсутності у позивача можливості надати висновки про якісні та вартісні характеристики товару.

На підставі Рішення № 2 прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації від 01 березня 2013 року № 100250000/2013/30099.

У зв'язку з цим позивачем подана подано нова МД від 01 березня 2013 року № 100250000/2013/024901, де митна вартість визначена з урахуванням Рішення № 1. Товар випущено у вільний обіг.

3. Також 01 березня 2013 року позивач звернувся до митного органу щодо митного оформлення аналогічного товару за МД № 100250000/2013/024883, який ввозився позивачем за інвойсом №ТКІ 051-А/13. Заявлено до оформлення 1300 коробів, арт. 0, вага 17 628 кг нетто. Контейнер GLDU9498024. Умови поставки - TH Bangkok. Згідно інвойсу ціна одиниці (коробу) 9,20 доларів США.

Як і в попередніх випадках, позивачем надано обов'язковий перелік документів, а також інші додаткові документи, у т.ч. щодо обґрунтування зниження вартості. При цьому, надано також і довідку про вартість міжнародного перевезення від 25 лютого 2013 року.

Згідно із указаною декларацією ціна товару в доларах США 11 960, у грн.. - 95 596,28 грн., витрати на транспортування до Одеського морського торгівельного порту - 10 774 грн. Заявлена позивачем митна вартість - 106 370,84 грн., в доларах США - 13 308.

Від позивача витребувано виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти виробника, копію МД країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики. Необхідно також надати транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

З урахуванням додатково наданих позивачем документів, аналогічним, що і у попередньому випадку, митним органом прийнято рішення від 01 березня 2013 року № 100250000/2013/500089/2 (надалі -Рішення № 3), де митна вартість визначена на рівні 16 122,56 доларів США (ціна за одиницю 0,9146 доларів США, кількість (вага нетто) 17 628).

У Рішенні № 3 зазначено, що митна вартість визначена за резервним методом та ґрунтується на раніше визнаних митних вартостях. Зазначено, що декларантом використано відомості, які не підтверджені документально. Зазначено про проведення процедури консультацій. Попереднє рішення (що використано) - 100250000/2013/500045/2 від 07 лютого 2013 року (Рішення № 1).

На підставі Рішення № 3 митним органом прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації від 01 березня 2013 року № 100250000/2013/30101.

У поясненнях, наданих позивачу в листі від 07 березня 2013 року № 14/2-11/3152, митницею зазначено, що декларантом витребувані документи надано не в повному обсязі, про що зазначено у листі ТОВ «Фоззі-Фуд» від 01 березня 2013 року.

У зв'язку з наведеним, позивачем товар заявлено до митного оформлення за новою МД від 01 березня 2013 року № 100250000/2013/024899, де митна вартість визначена з урахуванням Рішення № 3.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що, витребовуючи у позивача додаткові документи, митний орган не конкретизував, яку саме документацію слід надати позивачу, та на підтвердження яких саме обставин необхідно надати цю документацію. У свою чергу, наявні відомості та документи, у тому числі додатково надані позивачем на вимогу митного органу, не дають підстав для сумніву щодо повноти та обґрунтованості числових значень митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з таким висновками судів.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої iнформацiї, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов'язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», зареєстрованого Міністерством юстиції України 01 червня 2012 року за № 883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Оскаржувані рішення (гр. 33) обґрунтовані наступним:

- Рішення № 1 - митна вартість не може бути визначена через невідповідність обраного декларантом методу умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, та неподання декларантом додаткових документів в повному обсязі, а надані документи не підтверджують числові значення митної вартості. В митного органу наявна інформація, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

- Рішення № 2 - митним органом застосовано резервний метод, який ґрунтується на раніше визнаних митним органом митних вартостях. Використані декларантом відомості не підтверджені документально. Зазначено про використання попереднього Рішення № 1 - від 07 лютого 2013 року 100250000/2013/500045/5;

- Рішення № 3 - митна вартість визначена за резервним методом та ґрунтується на раніше визнаних митних вартостях. Зазначено, що декларантом використано відомості не підтверджені документально. Попереднє рішення (що використано) - 100250000/2013/500045/2 від 07 лютого 2013 року.

Отже, в оскаржуваних рішеннях відповідач не вказав конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, що суперечить вимогам статті 53 Митного кодексу України.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, у всіх випадках митний орган лише загально зазначив, що декларантом використано відомості, які не підтверджені документально.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що у митного органу не було підстав витребовувати у декларанта додаткові документи, оскільки сумніви з підстав, викладених у оскаржуваних рішеннях, не обґрунтовані в розумінні статті 53 Митного кодексу України, а отже митниця не спростувала числові значення складових митної вартості товарів такими сумнівами.

Водночас, митний орган може витребувати, а декларант зобов'язаний надати лише ті документи, які здатні такі сумніви усунути. При цьому законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Будь-які заперечення працівників митного органу без зазначення їх у пунктах 33 рішень про коригування митної вартості не заслуговують на увагу та не можуть бути належними доказами в цій справі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її за другорядними методами здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для визнання прийнятих рішень протиправними та скасування останніх, оскільки митницею витребувано додаткові документи за відсутності будь-яких обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості товару, всупереч наявності належним чином підтверджених усіх складових такої вартості під час подання позивачем митних декларацій.

Оскільки висновки судів ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, то скаргу відповідача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: