Справа № 802/521/16-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 липня 2016 р. Справа № 802/521/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука Віктора Володимировича

представника позивача: Широкого С.В.

представника відповідача: Паламарчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№39)"

до: управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: скасування постанови про арешт коштів боржника та зняття арешту з рахунків

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось державне підприємство "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№39)" з адміністративним позовом до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови про арешт коштів боржника та зняття арешту з рахунків.

Так, позивач просить: 1) скасувати постанову про арешт коштів боржника від 24.04.2014р.; 2) зняти арешт з рахунків, що належать підприємству Ладижинської виправної колонії (№39).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Заступником начальника відділу державної виконавчої служби Ладижинського міського управління юстиції 28.09.2012 р. відкрито виконавче провадження №34498228, на підставі виконавчого листа №2-а-3540/08, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 22.04.2008р (а.с.6) .

23.04.2013р. заступником начальника ВДВС Ладижинського МУЮ прийнято постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження №34498228 до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, на підставі якої передано матеріали вказаного виконавчого провадження відповідачу (а.с. 8).

24.04.2014 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області прийнято постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в банках та належать боржнику (а.с. 9).

26.06.2014 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві (управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин) у зв'язку із не виявленням майна та коштів, на які можливо звернути стягнення.

Заборгованість ДП "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№39)" сплатило, про що свідчить довідка №5 від 01.04.2016р., видана управлінням ПФУ в м. Ладижин Вінницької області. Також зазначено, що заборгованість до управління ПФУ станом на 01.04.2016р. відсутня (а.с. 12).

Вирішуючи даний спір по суті, суд враховує наступне.

Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. На виконання своїх обов'язків державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника, опечатування, вилучання, передавання такого майна на зберігання та реалізації його в установленому законодавством порядку.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону № 606-XIV заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону № 606-XIV стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно ч. 2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Враховуючи викладені судом норми законодавства, приймаючи постанову про накладення арешту на кошти боржника, державний виконавець діяв на підставі закону та в межах наданих повноважень, оскільки у боржника існувала заборгованість перед стягувачем, а державним виконавцем вживались заходи спрямовані на виконання рішення суду, в зв'язку з чим позов в частині скасування постанови про арешт коштів боржника від 24.04.2014р. задоволенню не підлягає.

Порядок зняття арешту з майна передбачено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Обов'язку державного виконавця знімати накладені арешти в межах виконавчого провадження в разі повернення виконавчого документу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, з підстав, визначених п.2 ч.1 ст.47 Закону, не передбачено.

Зазначена норма необхідна для забезпечення прав стягувача, у разі його повторного пред'явлення виконавчого документу протягом строків, визначених ст.ст.22, 23 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час, згідно довідки № 5 від 01.04.2016р., виданої управлінням ПФУ в м. Ладижин Вінницької області, у державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№39) відсутня заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд вважає, що подальше знаходження під арештом коштів на рахунках перешкоджає позивачу реалізовувати свої права як власника, у зв'язку з чим з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зняти арешт з коштів на рахунках, що належать позивачу, накладений постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 24.04.2014 р.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

При прийнятті рішення у даній справі суд також враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71, ст. 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зняти арешт з коштів, що знаходяться на рахунках державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№39)", накладений згідно постанови про арешт коштів боржника від 24.04.2014р. ВП № 34498228 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович