Справа № 826/28210/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Грибан І.О., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача Масяка В.Ю.,

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Старшого державного інспектора сільського господарства в Київській області Семенюка Ігоря Дмитровича, Державного інспектора сільського господарства в Київській області Масяка Василя Юрійовича, третя особа - ОСОБА_7 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Старшого державного інспектора сільського господарства в Київській області Семенюка Ігоря Дмитровича, Державного інспектора сільського господарства в Київській області Масяка Василя Юрійовича, третя особа - ОСОБА_7 про визнання протиправними дії старшого державного інспектора сільського господарства в Київській області Семенюка Ігоря Дмитровича та державного інспектора сільського господарства в Київській області Масяка Василя Юрійовича по проведенню перевірки та складенню акта від 23.12.2015 року № 04-19/105 обстеження земельної ділянки, належної на праві приватної власності гр. ОСОБА_8, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати припис Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 23.12.2015 року реєстраційний № 1132/180 про усунення зазначених порушень чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач із таким рішенням не погодився, у поданій ним апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, при цьому вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Представники відповідача та третьої особи просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом першої інстанції установлено, що на підставі заяви громадянина ОСОБА_7 від 25.11.2015, у якій зазначено про те, що частина належної йому земельної ділянки самовільно зайнята гр. ОСОБА_5, старшим державним інспектором сільського господарства в Київській області Семенюком І.Д. та державним інспектором сільського господарства в Київській області Масяком В.Ю. 23.12.2015 було здійснено обстеження земельної ділянки з метою з'ясування цих обставин.

За результатами зазначеного заходу складено Акт обстеження земельної ділянки від 23.12.2015 №04-19/105, у якому зафіксовано, що гр. ОСОБА_5С використовує земельну ділянку по вул. Хаврука 7 в селі Чубинське Бориспільського району Київської області, яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності. На земельній ділянці знаходиться двоповерховий житловий будинок та тимчасова дерев'яна споруда господарського призначення, земельна ділянка огороджена металевою сіткою, встановлені металеві ворота, доступ до земельної ділянки обмежений. Частина земельної ділянки площею 0,0090 га самовільно зайнята гр. ОСОБА_8, що підтверджується абрисом земельної ділянки виконаним ТОВ "ПІК Нова Земля" сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_10, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Поряд із цим, зазначеними посадовими особами (відповідачами) складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.12.2015 №А169/180, у якому також встановлено, що частина земельної ділянки площею 0,0090 га самовільно зайнята гр. ОСОБА_8, що підтверджується абрисом земельної ділянки виконаним ТОВ "ПІК Нова Земля" сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_10, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Враховуючи установлені в актах обставини відповідачем був виданий Припис від 23.12.2015 № П32/180, підписаний державним інспектором сільського господарства в Київській області Масяком В.Ю., яким ОСОБА_8 було зобов'язано усунути виявлені порушення земельного законодавства в 30-денний та повідомити про його виконання до 22 січня 2016 року.

Не погоджуючись із такими діями та рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачі, здійснюючи обстеження земельної ділянки та перевіряючи дотримання гр. ОСОБА_8 вимог земельного законодавства, діяли на підставі та у межах встановлених законом повноважень, дії зі складення акту не породжують для позивача будь-яких наслідків, водночас, оскільки позивачем не спростовано встановлених під час здійснення зазначених заходів порушень, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля визначено Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Відповідно до ст.5 цього Закону державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно із п.4 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 459/2011 (далі за текстом - Положення) Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до п.5 цього Положення Держсільгоспінспекція України та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право, серед іншого, складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності; безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку підприємства, установи та організації усіх форм власності, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, для проведення перевірок з питань, що належать до компетенції Держсільгоспінспекції України; отримувати в установленому законодавством порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності документи, матеріали та іншу інформацію, необхідну для виконання покладених на Держсільгоспінспекцію України завдань.

За правилами ч.2 ст.188 Земельного кодексу України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно зі ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення.

Отже, Державна інспекція сільського господарства України через свої територіальні підрозділи здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності та має право проводити перевірки дотримання вимог земельного законодавства, оскільки суб'єкт владних повноважень наділений саме повноваженнями на проведення перевірки, проведення яких є також і його обов'язком у випадку виявлення порушень в сфері земельних правовідносин.

Згідно п.п.1.3, 1.4, 1.6 розділу І Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 лютого 2013 року № 132, інспекційні органи здійснюють планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю). Планові та позапланові заходи здійснюються шляхом проведення перевірок, обстежень земельних ділянок. Суб'єкти господарювання, які здійснюють господарську діяльність, пов'язану з використанням земель усіх категорій та форм власності, зобов'язані безперешкодно допускати державних інспекторів сільського господарства для обстеження земельних ділянок, що перебувають у їх власності чи користуванні, надавати для ознайомлення і перевірки документи, які засвідчують це право, а також інші матеріали та інформацію, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель.

Згідно п.5.3 розд.5 цього Порядку за результатами здійснення планових та позапланових заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, державні інспектори складають акт перевірки згідно з уніфікованою формою акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства.

За приписами розділу III Порядку № 132 Позаплановим заходом є захід державного нагляду (контролю), який не передбачений планом роботи інспекційного органу. Підставами для здійснення позапланового заходу є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до інспекційного органу про проведення перевірки за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктами господарювання приписів чи інших розпорядчих документів інспекційного органу щодо усунення порушень вимог земельного законодавства, виданих за результатами раніше проведених планових та позапланових заходів; отримання заяв, скарг чи звернень фізичних та юридичних осіб, у яких міститься інформація про порушення суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства (із обов'язковим зазначенням суті порушення). Позаплановий захід у таких випадках проводиться за наявності згоди Державної інспекції сільського господарства України на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктами господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у направленні на проведення планової/позапланової перевірки, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку. У разі якщо під час проведення позапланового заходу державні інспектори виявили інші порушення земельного законодавства, які не були зазначені у направленні на проведення планової/позапланової перевірки, про це складається окремий акт у довільній формі, який направляється інспекційним органом до Державної інспекції сільського господарства України для отримання згоди на проведення позапланового заходу. Строк здійснення позапланового заходу відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається. Перед здійсненням позапланового заходу інспекційний орган інформує у разі можливості суб'єкта господарювання про його проведення. Повідомлення про проведення позапланового заходу направляється з використанням засобів факсимільного зв'язку або про його проведення повідомляється телефоном. У разі неможливості своєчасного повідомлення суб'єкта господарювання про проведення позапланового заходу (через обмежені строки на його проведення, відсутність телефонного та факсимільного зв'язку, інформації про номери телефонів та місцезнаходження/місце проживання) захід проводиться без попереднього повідомлення суб'єкта господарювання.

Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що у даному випадку не здійснювалося обстежень земельних ділянок, які б належали на праві власності чи користування суб'єкту господарювання, відповідно, перевірки суб'єкта господарювання щодо дотримання земельного законодавства, не проводилося і видання відповідного наказу та видачі інспектору направлення на проведення інспекційного заходу щодо конкретного суб'єкта господарювання не вимагалося.

Отже застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин зазначеного Порядку є помилковим.

Відповідач у судовому засіданні з цього приводу пояснив, що названий Порядок ним було застосовано під час перевірки позивача лише у частині підстави її проведення (за зверненням фізичної особи) та оформлення результатів здійснення відповідних заходів (форма акту є додатком до порядку). Водночас, на переконання суб'єкта владних повноважень, норми цього Порядку, якими визначено підстави для його проведення - прийняття відповідного наказу та оформлення направлень на проведення перевірки, у даному випадку не вимагається, оскільки перевірка здійснювалася щодо фізичної особи, а не суб'єкта господарювання.

На думку колегії суддів, таке розуміння норм, не відповідає меті здійснення перевірки та змісту прав підконтрольного суб'єкта, оскільки фактично позбавляє його можливості оскарження рішення щодо призначення такого заходу та дій щодо його проведення, оскільки, з наведеного відповідачем тлумачення положень чинного законодавства, випливає, що у контролюючого органу відсутні будь-які обов'язки у відношенні підконтрольного суб'єкта щодо призначення та проведення зазначеного заходу, натомість наявне безспірне право приймати за його результатами обов'язкові до виконання рішення,

З матеріалів справи убачається, що 23.12.2015 відповідачами було складено Акт обстеження земельної ділянки від 23.12.2015 №04-19/105, у якому вказано про те, що було проведено обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена земельна ділянка використовується гр. ОСОБА_8 на підставі державного акта на право приватної власності. Поряд із цим встановлено, що частина земельної ділянки площею 0,0090 га самовільно зайнята гр. ОСОБА_5, що підтверджується абрисом земельної ділянки виконаним ТОВ "ПІК Нова Земля", що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Також відповідачами було складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.12.2015 №А169/180, згідно із яким було здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства гр. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1.

У названому акті встановлено аналогічні обставини щодо самовільного зайняття позивачем земельної ділянки.

На підставі висновків зазначених актів відповідачем було прийнято припис від 23.12.2015 № П32/180, яким ОСОБА_8 було зобов'язано усунути виявлені порушення земельного законодавства в 30-денний та повідомити про його виконання до 22 січня 2016 року.

На думку колегії суддів зазначене рішення прийнято відповідачем незаконно та за відсутності для цього правових підстав, оскільки під час апеляційного розгляду справи судовою колегією було встановлено, що фактично обстеження належної позивачеві земельної ділянки відповідачі не здійснювали, відповідно, викладені у актах обставини не можуть бути визнані достовірними, а висновки цих актів - обґрунтованими.

Так, у судовому засіданні 21.07.2016 відповідач надав пояснення про те, що під час обстеження земельної ділянки, яка належить гр. ОСОБА_5, відповідачі на ній не перебували, оскільки її власник був у цей час відсутній і на вказану ділянку їх не пустили, натомість обстеження інспектори здійснювали перебуваючи на ділянці третьої особи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час обстеження та перевірки дотримання позивачем вимог земельного законодавства, план належної гр. ОСОБА_5 земельної ділянки (АДРЕСА_1.) не складався, відповідні вимірювання її меж не здійснювалися, водночас, на абрисі, доданому до актів, зображено земельну ділянку, яка позивачеві не належить.

Отже, колегією суддів встановлено, що фактично обстеження земельної ділянки позивача (АДРЕСА_1), про яку зазначено в акті від 23.12.2015 №04-19/105, відповідачами не здійснювалося, позаяк, на названій земельній ділянці вони не перебували через відсутність власника, а отже об'єктивно були позбавлені можливості вчиняти дії щодо її обстеження.

У свою чергу, позивачем надано апеляційному суду копії зведеного кадастрового плану земельної ділянки за фактичними обмірами по АДРЕСА_1, здійснених ПП «Екватор-3000», якими спростовується зазначена у складених відповідачами актах інформація. Також надано копію кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_11, який здійснював обміри.

Колегія суддів приймає до уваги зазначені докази, оскільки суд першої інстанції, вказавши на те, що позивач не надав доказів на спростування висновків відповідача, в порушення ч. 4 та 5 ст. 11 КАС України, не запропонував сторонам надати докази, яких у справі не вистачає.

За таких обставин, викладені у актах від 23.12.2015 №04-19/105 та від 23.12.2015 №04-19/105 відомості про самовільне зайняття гр. ОСОБА_5 земельної ділянки, не можуть вважатися достовірними та обґрунтованими, а прийнятий на підставі зазначених актів припис підлягає скасуванню, як незаконний.

Також у ході апеляційного розгляду, судовою колегією установлено, що позивач під час здійснення обстеження ділянки та перевірки був відсутнім, хоча в актах вказано, що дії було вчинено у його присутності, при цьому самі акти складалися у приміщенні Державної інспекції сільського господарства у Київській області, а не під час здійснення відповідних заходів.

У зв'язку із наведеним, а також враховуючи те, що, як було встановлено фактично обстеження земельної ділянки позивача, про яку зазначено в акті від 23.12.2015 №04-19/105, відповідачами не здійснювалося, позаяк, на названій земельній ділянці вони не перебували, колегія суддів вважає за можливе задовольнити також і вимоги позивача у частині визнання протиправними дій старшого державного інспектора сільського господарства в Київській області Семенюка Ігоря Дмитровича та державного інспектора сільського господарства в Київській області Масяка Василя Юрійовича по проведенню перевірки.

Судова колегія виходить із того, що оскільки прийнятий за наслідками перевірки припис є юридично значимим та обов'язковим до виконання рішенням, при цьому чинним законодавством передбачено відповідальність за його невиконання, то його винесенню має передувати проведення відповідного заходу із дотриманням визначених законом вимог.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування припису від 23.12.2015 № П32/180, а також визнання протиправними дій відповідачів щодо проведення перевірки, прийняв рішення за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, доводи апелянта спростовують висновки суду в цій частині.

Поряд із цим, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову стосовно визнання протиправними дій відповідачів зі складення акта про обстеження земельної ділянки.

У даному випадку, суд попередньої інстанції, врахувавши висновок Верховного Суду України у постанові від 10.09.2013 (справа № 21-237а13), обґрунтовано вказав на те, що акт є лише формою фіксації встановлених за наслідками проведеної перевірки фактів, що використовується контролюючим органом, а дії зі складення такого акта є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, сам акт є лише носієм інформації, встановленої під час проведення перевірки, та не порушує права платника. Дії відповідачів у цій частині не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, а отже не відповідають критерію юридичної значимості для скаржника, тому правові підстави для задоволення позову у цій частині відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції щодо частини позовних вимог за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова - скасуванню у цій частині.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Старшого державного інспектора сільського господарства в Київській області Семенюка Ігоря Дмитровича, Державного інспектора сільського господарства в Київській області Масяка Василя Юрійовича, третя особа - ОСОБА_7 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2016 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання протиправним та скасування припису Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 23.12.2015 реєстраційний № 1132/180 про усунення зазначених порушень чинного законодавства та визнання протиправними дій старшого державного інспектора сільського господарства в Київській області Семенюка Ігоря Дмитровича та державного інспектора сільського господарства в Київській області Масяка Василя Юрійовича по проведенню перевірки

Задовольнити позов ОСОБА_5 у цій частині.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяІ.О. Грибан

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 22 липня 2016 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Грибан І.О.