Справа № 815/13/16
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/13/16

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді – Васильченко Н.В.,

суддів: Гончар Л.Я., Леонтович К.Г.

провівши попередній розгляд справи за касаційними скаргами ТОВ «Енерго продукт ЛТД», Одеської обласної державної адміністрації на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі № 815/13/16 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до Одеської обласної державної адміністрації, треті особи: ТОВ «Промкосклад», ТОВ «ОЛСІДЗ БЛЕК СІ», ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» за участю Генеральної Прокуратури України про скасування розпорядження, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів» України звернулося в суд з позовом до Одеської обласної державної адміністрації, треті особи: ТОВ «Промкосклад», ТОВ «ОЛСІДЗ БЛЕК СІ», ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» за участю Генеральної Прокуратури України, в якому просило скасувати розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 13.11.2015 року № 773/А-2015 «Про надання дозволу ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)»; скасувати розпорядження Одеської обласної Державної адміністрації від 16.01.2016 року № 21/А-2016 «Про надання земельної ділянки ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» в оренду на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відведення земельних ділянок під акваторією Аджалицького лиману у постійне користування Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» обумовлене необхідністю виконання адміністрацією морського порту «Южний» своїх прямих функціональних обов’язків, покладених на підставі Закону України «Про морські порти України», зокрема утримання та збереження у державній власності стратегічних об’єктів портової інфраструктури, модернізація, ремонт, реконструкція та будівництво гідротехнічних споруд, до яких відноситься акваторія морського порту та здійснення контролю і підтримання її оголошених глибин.

Позивач вважав, що Одеська обласна державна адміністрація приймаючи оскаржувані розпорядження порушила інтереси держави, оскільки оскаржувані розпорядження можуть призвести до неможливості виконання державним підприємством функцій передбачених Законом України «Про морські порти України».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року, у задоволенні позову Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задоволено. Скасовано розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 13.11.2015 року № 773/А-2015 «Про надання дозволу ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)». Скасовано розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 16.01.2016 року № 21/А-2016 «Про надання земельної ділянки ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» в оренду на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)».

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням суду апеляційної інстанції ТОВ «Енерго продукт ЛТД», Одеська обласна державна адміністрація звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких просять скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 08.07.2009 року № 508/А-2009 ДП «Морський торгівельний порт «Южний» затверджено матеріали вибору місця розташування земельної ділянки для забудови з метою забезпечення ДП «Морський торгівельний порт «Южний» безпеки мореплавства в межах акваторії Аджалицького лиману Комінтернівського району Одеської області та надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовною площею 884,0 га під водою.

Одеська обласна Державна адміністрація прийняла розпорядження від 13.11.2015 року № 773/А-2015 «Про надання дозволу ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 4,46 га в оренду на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту). На підставі вказаного розпорядження ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» замовлено та виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 16.01.2016 року № 21/А-2016 «Про надання земельної ділянки ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» в оренду на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано товариству в оренду на 49 років вищезазначену земельну ділянку.

17 лютого 2016 року укладено договір оренди земельної ділянки та 19 лютого 2016 р. внесено запис про право власності в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Одеська обласна державна адміністрація при прийнятті розпорядження від 13.11.2015 року № 773/А-2015 «Про надання дозволу ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 4,46 га в оренду на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту) діяла в межах повноважень, визначених законодавством.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Одеською обласною Державною адміністрацією спірне розпорядження прийнято з порушенням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Розглядаючи справу, суди обох інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Разом із тим, наведений висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлений інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення Товариства до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У ст. 80 Земельного кодексу України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. За змістом статей 2 та 5 Земельного кодексу України Рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Вирішуючи спір по суті, суди залишили поза увагою те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій. Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянутий за правилами КАС.

Отже, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Враховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку про те, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, може бути розглянутий за правилами, встановленими КАС України, а тому рішення у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону із закриттям провадження у справі, з роз'ясненням позивачу про право на звернення до суду на загальних підставах в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов'язкове скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 157, 220, 220-1, 221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ТОВ «Енерго продукт ЛТД» та Одеської обласної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі № 815/13/16 скасувати та закрити провадження в адміністративній справі.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: