Справа № 401/307/16-а (2-а/401/21/16)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2016 рокусправа №401/307/16-а (2-а/401/21/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді:ОСОБА_1, суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6, на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року у справі №401/307/16-а за позовом ОСОБА_6 до Власівської селищної ради м.Світловодська Кіровоградської області, (третя особа - Селищний голова Власівської селищної ради ОСОБА_3) про визнання розпорядження незаконним, поновлення на посаді секретаря селищної ради, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 01.02.2016 року звернулась до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Власівської селищної ради м.Світловодська Кіровоградської області, (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Селищний голова Власівської селищної ради ОСОБА_3), в якому просила:

- визнати розпорядження №101-к від 23 грудня 2015 року Власівської селищної ради м.Світловодська Кіровоградської області протиправним та скасувати;

- поновити її на посаді секретаря Власівської селищної ради міста Світловодська Кіровоградської області;

- стягнути з відповідача на її користь виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- стягнути з відповідача на її користь 50000 грн. відшкодування моральної шкоди;

- стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 1100 грн. та витрати, повязані з наданням їй правової допомоги ПП «Юридична агенція ОСОБА_6» в сумі 2500 грн..

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

До апеляційного суду від відповідача та третьої особи надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких вони просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача, третя особа та представник третьої особи заперечення підтримали, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін

Позивач та представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника відповідача, третьої особи та її представника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Власівської селищної ради м.Світловодська Кіровоградської області №3 від 24.11.2015 року на підставі ст.ст.25, 26, 42, 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_6 обрано секретарем даної ради (а.с.9).

Розпорядженням селищного голови ОСОБА_3 від 26.11.2015 року №96-к на підставі заяви ОСОБА_6 та рішення Власівської селищної ради № 3 від 24.11.2015 року позивачку прийнято на посаду секретаря селищної ради з 27.11.2015 року та присвоєно 11 ранг пятої категорії посадової особи місцевого самоврядування (а.с.12 зворіт).

Розпорядженням голови Власівської селищної ради м.Світловодська Кіровоградської області №101 від 23.12.2015 року ОСОБА_6 звільнено з посади секретаря селищної ради з 23.12.2015 року в звязку з достроковим припиненням повноважень згідно ч.2 ст.58 Закону України «Про запобігання корупції» як таку, що не надала у встановлений строк згоди на проведення спеціальної перевірки (а.с.15).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_6 звернулась з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Власівська селищна рада у відповідності до вимог Закону України «Про запобігання корупції» на підставі ненадання ОСОБА_6 письмової згоди на проведення спеціальної перевірки, не мала права прийняти будь-яке інше рішення, ніж звільнення позивача з посади секретаря селищної ради.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» секретар селищної ради обирається селищною радою.

Як зазначалось вище, рішенням Власівської селищної ради м.Світловодська Кіровоградської області №3 від 24.11.2015 року на підставі ст.ст.25, 26, 42, 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_6 обрано секретарем даної ради (а.с.9).

Розпорядженням селищного голови ОСОБА_3 від 26.11.2015 року №96-к на підставі заяви ОСОБА_6 та рішення Власівської селищної ради № 3 від 24.11.2015 року позивачку прийнято на посаду секретаря селищної ради з 27.11.2015 року та присвоєно 11 ранг пятої категорії посадової особи місцевого самоврядування (а.с.12 зворіт).

Згідно ч.3 ст.5. Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» стосовно осіб, які обрані (затверджені) відповідною радою на посади, зазначені в абзаці третьому статті 3 цього Закону, а також відносно осіб, які претендують на зайняття зазначених в абзаці четвертому статті 3 цього Закону посад в органах місцевого самоврядування, проводиться спеціальна перевірка за їх письмовою згодою в порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції».

Таким чином, спеціальна перевірка відповідно до вказаного спеціального закону (Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування») проводиться стосовно осіб:

1) які обрані (затверджені) відповідною радою на посади, зазначені в абзаці третьому статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - це виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;

2) які претендують на зайняття зазначених в абзаці четвертому статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посад - посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Приведена вище норма ч. 3 ст.5 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» повністю кореспондується з абз.8 ч.1 ст.56 Закону України «Про запобігання корупції», яка визначає, що у разі якщо призначення, обрання чи затвердження на посади здійснюється місцевою радою, спеціальна перевірка проводиться у встановленому цим Законом порядку стосовно призначених, обраних чи затверджених на відповідні посади осіб.

Вказана норма не містить будь-яких виключень відносно категорії, чи рангу посад.

Позивачка є особою, яка обрана секретарем селищної ради саме рішенням відповідної ради - Власівської селищної ради м.Світловодська Кіровоградської області, а тому стосовно неї повинна проводитись спеціальна перевірка у порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції».

Абзаци 2-7 ч.1 ст.56 Закону України «Про запобігання корупції» містять вичерпний перелік осіб, стосовно яких спеціальна перевірка не проводиться, проте позивачка (або її посада) не відноситься до вказаного переліку.

Посилання апелянта на абз.1 ст.56 Закону України «Про запобігання корупції» та примітку до вказаної статті колегією суддів до уваги не приймається з огляду на наступне.

Абзац 1 ч. 1 статті 56 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що спеціальна перевірка проводиться стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством.

Примітка до статті 56 вказаного Закону визначає посади, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, зокрема посади, які частиною першою ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» віднесені до першої - третьої категорії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що особи, визначені абз.1 ч.1 ст. 56 з урахуванням примітки до вказаної норми Закону України «Про запобігання корупції», зобовязані пройти перевірку до їх призначення (обрання) на відповідні посади, тобто ще претендентами. У разі ненадання таким претендентом письмової згоди на проведення спеціальної перевірки, питання щодо призначення її на посаду взагалі не розглядається (ч.1 ст.57 Закону України «Про запобігання корупції»). Рішення про призначення (обрання) або про відмову у призначенні (обранні) на посаду, повязану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у відповідності до ч.2 ст.58 Закону України «Про запобігання корупції» приймається після проведення спеціальної перевірки. У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки відомостей про претендента на посаду, які не відповідають встановленим законодавством вимогам для зайняття посади, посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на цю посаду, відмовляє претенденту у призначенні (обранні) на посаду.

Як зазначалось вище, стосовно призначених, обраних чи затверджених на відповідні посади осіб (до яких відноситься і посада позивача - секретаря селищної ради) у відповідності до абз.8 ч.1 ст.56 Закону України «Про запобігання корупції» спеціальна перевірка проводиться у встановленому цим Законом порядку.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ця норма передбачає проведення спеціальної перевірки осіб, призначених, обраних чи затверджених на посади місцевою радою, вже після їх обрання, призначення чи затвердження, з чим погоджується колегія суддів.

Вказана норма застосовується, зокрема, до посад місцевого самоврядування всіх інших категорій (4-7 категорії).

Особи, зазначені в абзаці восьмому частини першої статті 56 Закону України «Про запобігання корупції», подають передбачені ч.2 статті 57 цього Закону документи для проведення спеціальної перевірки (в тому числі письмову згоду на проведення спеціальної перевірки) протягом трьох робочих днів з дня відповідного обрання або затвердження.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 в 3-денний строк після її обрання секретарем Власівської селищної ради м.Світловодська Кіровоградської області не подала письмової згоди на проведення спеціальної перевірки. Вказана обставина апелянтом не заперечується та не спростовується.

Відповідно до абз.6 ч.2 статті 58 Закону України «Про запобігання корупції» повноваження особи, зазначеної в абзаці восьмому частини першої статті 56 цього Закону, достроково припиняються без припинення повноважень депутата ради, а відповідна особа звільняється з відповідної посади без прийняття рішення відповідної ради у випадку, якщо вона не пройшла спеціальну перевірку або не надала у встановлений цим Законом строк згоди на проведення спеціальної перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Власівської селищної ради м.Світловодська Кіровоградської області №101 від 23.12.2015 року ОСОБА_6 звільнено з посади секретаря селищної ради з 23.12.2015 року в звязку з достроковим припиненням повноважень згідно ч.2 ст.58 Закону України «Про запобігання корупції» як таку, що не надала у встановлений строк згоди на проведення спеціальної перевірки.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з займаної посади, винесено посадовою особою відповідача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання апелянта на лист заступника Міністра юстиції України від 30.12.2015 року №5257/34568-0-33-15/11, як на підтвердження обгрунтування апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає з огляду на наступне.

Звертаючись до Міністра юстиції України позивачка просила розяснити чи відноситься посада секретаря селищної ради до посад з підвищеним корупційним ризиком відповідно до п.1 Порядку затвердженого постановою КМУ від 25.03.2015 року та чи потрібно їй проходити спеціальну перевірку у відповідності до Закону України «Про запобігання корупції» (а.с.13).

У відповіді заступник Міністра юстиції України в межах компетенції повідомив про порядок проведення спеціальної перевірки відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про запобігання корупції», тобто стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального становища, та посад с підвищеним корупційним ризиком. Згідно відповіді відповідно до примітки до ст.56 Закону та пункту 1 Порядку посадами, які передбачають зайняття відповідального становища, та посад с підвищеним корупційним ризиком, зокрема, в органах місцевого самоврядування є лише посади, віднесені згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до першої-третьої категорії (а.с.14).

Вказаний лист містить відповідь на перше питання позивачки, та дійсно, як зазначалось вище, посада позивачки не є такою, претендуючи на яку, особа проходить спеціальну перевірку.

Стосовно же призначених, обраних чи затверджених на відповідні посади осіб (до яких відноситься і посада позивача - секретаря селищної ради) спеціальна перевірка проводиться, як передбачено абз.8 ч.1 ст.56 Закону України «Про запобігання корупції», у встановленому цим Законом порядку.

До того ж, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до ст.147 Конституції України Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні. Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство юстиції України, затверджене Указом Президента України від 06.04.2011 року № 395/2011, Міністерство юстиції України (Мінюст України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1-6 Положення про Міністерство юстиції України останньому не надано право щодо офіційного тлумачення чи розяснення законів України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вищезазначений лист Міністерства юстиції України не є належними та допустимим доказом на підтвердження обставин незаконності звільнення ОСОБА_6 з посади секретаря селищної ради.

Власівська селищна рада у відповідності до вимог Закону України «Про запобігання корупції» у звязку з ненаданням ОСОБА_6 письмової згоди на проведення спеціальної перевірки, не мала права прийняти будь-яке інше рішення, ніж звільнення позивача з посади секретаря селищної ради, без припинення повноважень депутата ради, а відтак, підстав для визнання розпорядження №101-к від 23.12.2015 року про звільнення останньої з посади, протиправним та його скасування, не має.

Інші позовні вимоги - щодо поновлення позивача на посаді секретаря Власівської селищної ради міста Світловодська Кіровоградської області, стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу, є похідними від визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення з посади, а тому також задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Власівською селищною радою м.Світловодська Кіровоградської області доведено правомірність прийняття розпорядження №101-к від 23 грудня 2015 року.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року у справі №401/307/16-а залишити без задоволення.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року у справі №401/307/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 25 липня 2016 року.

Головуючий суддя: І.В.Юрко

Судді: М.М.Гімон

ОСОБА_7