Справа № 357/6374/16-а
Суддя: Рябченко Л. А.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/6374/16-а
П ОС Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Рябченко Л. А. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

ІНФОРМАЦІЯ_1

про зобов`язання видати посвідчення ветерана військової служби,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить зобов`язати відповідача видати посвідчення «Ветеран військової служби». Вимоги обґрунтував тим, що з 1969 року служив у збройних силах СРСР, був звільнений за скороченням у травні 1991 в зв`язку з реорганізацією, на той час Збройних сил України не було. Вислуга становить 21 рік 10 місяців, тому вважає, що має право на отримання статусу ветерана військової служби.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, подав заперечення на позов.

Заслухавши доводи позивача, враховуючи заперечення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно з випискою із наказу головнокомандувача військово-повітряних сил № 0517 від 17.05.1991, майор ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був звільнений в запас за ст.59 п.г Закону - по обмеженому стану здоров`я в зв`язку зі скороченням, направлений на облік в Білоцерківський ОМВК Київської області, календарна вислуга становить 21 рік 10 місяців.

На заяву позивача про надання йому посвідчення «Ветеран військової служби» Київський обласний військовий комісаріат 29.02.2016 за № 2/5/546 надав відповідь про відсутність законних підстав для видачі вищевказаного посвідчення. Згідно особової справи ФК-59701, календарна вислуга становить 21 рік, що недостатньо для отримання відповідного статусу.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», (у редакції, що діє на момент звернення позивача із заявою про надання статусу ветерана військової служби):

«Ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх

справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової

міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами

Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби

цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального

зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни

України:

1) які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах

внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції,

державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій

службі України, органах і підрозділах цивільного захисту,

Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації

України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у

пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга

у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку

відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи

держав СНД;

2) інваліди I та II групи, інвалідність яких настала

внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання,

пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, служби у

військовому резерві під час безпосередньої участі в

антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи при

виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку,

боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних

ситуацій;

3) інваліди I та II групи, інвалідність яких настала

внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової

служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції,

податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній

кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах

цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та

захисту інформації України, і які мають вислугу військової служби

і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції,

державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій

службі України, органах і підрозділах цивільного захисту,

Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації

України 20 років і більше;

4) військові пенсіонери, нагороджені медаллю "Ветеран

Збройних Сил СРСР" за законодавством колишнього Союзу РСР;

5) які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше

років у календарному або 25 та більше років у пільговому

обчисленні і звільнені з військової служби у зв`язку з

реформуванням Збройних Сил України.»

Як встановлено у судовому засіданні, позивач прослужив на військовій службі у збройних силах СРСР 21 рік 10 місяців та був звільнений у запас, відповідно до законодавства колишнього Союзу РСР, що діяло на той час.

П.1 ст.5 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» передбачено надання статусу зазначеній категорії осіб за умови бездоганної служби у збройних силах колишнього СРСР 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у

пільговому обчисленні. Враховуючи, що позивач прослужив менше 25 років у календарному обчисленні, підстав для надання йому відповідного статусу немає. Документів про нарахування стажу у пільговому обчисленні позивач не надавав. Доказів нагородження медаллю "Ветеран Збройних Сил СРСР" за законодавством колишнього Союзу РСР позивач теж не надавав. На військовій службі у Збройних Силах України позивач не перебував. Тому, підстав для надання йому статусу ветерана військової служби, відповідно до п.п. 2-5 ст.5 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», суд не вбачає.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України:

«Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.»

Враховуючи, що права позивача суб`єктом владних повноважень порушені не були, підстав для їх захисту суд не вбачає, тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Судові витрати, понесені позивачем, покладаються на нього, згідно ст.94 КАС України.

На підставі ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 94, 99, 159-163, 167, 186 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністаривного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Суддя Л. А. Рябченко