Справа № 826/17624/14
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2016 р. К/800/35956/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Загороднього А.Ф., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2015 року по справі № 826/17624/14

за позовом Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні

Авіалінії України» (далі - ПАТ «Авіакомпанія «МАУ»)

до Одеського прикордонного загону Південного Регіонального управління Державної прикордонної служби України

про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» звернулось до суду з позовом до Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови від 30 жовтня 2014 року № 380170 «Про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень».

Протокольною ухвалою в судовому засіданні 20 січня 2015 року замінено відповідача Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України на належного - Одеський прикордонний загін Південного Регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 22 жовтня 2014 року відповідачем складено протокол № 380170 «Про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень», яким зафіксовано порушення перевізником - ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» вимог частини 1 статті 98 та частини 12 статті 100 Повітряного кодексу України, а саме позивачем перед початком міжнародного пасажирського перевезення у пасажира не було перевірено наявність документів, необхідних для в'їзду до держави прямування (транзиту), що призвело до перевезення через державний кордон України іноземного громадянина в паспорті якого була відсутня віза України. В протоколі зазначено, що 23 жовтня 2014 року о 13 год. 40 хв. рейсом AUI - 819 за маршрутом «Відень - Одеса» у міжнародний пункт пропуску для повітряного сполучення «Одеса» прибув громадянин Австралії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на паспортний контроль надав закордонний паспорт Австралії серії НОМЕР_1 (9 жовтня 2013 року - 9 жовтня 2018 року), що не містив візи України, отже не мав права на перетинання державного кордону України.

За наслідками розгляду справи про правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» Одеським прикордонним загоном 30 жовтня 2014 року прийнято постанову №380170 про накладення на ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» штрафу у розмірі 8500 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» звернулось до суду з позовом про її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що за невиконання обов'язку перевірити перед початком перевезення пасажира у міжнародному повітряному сполученні наявність документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, перевізник несе відповідальність, передбачену законом.

При цьому, розглядаючи даний спір, судами не взято до уваги наступного.

За змістом статтей 1, 12 Закону України від 10 січня 2002 року № 2920-III «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» рішення посадової особи органу охорони державного кордону України про накладення штрафу за невиконання обов'язку перевізника перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування або транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, оформлюється постановою.

Відповідно до частини першої статті 13 вказаного Закону постанову про накладення штрафу може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до місцевого суду за місцезнаходженням відповідного органу охорони державного кордону України, рішення якого є остаточним.

Пунктом 2 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За правилами статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Разом з цим, Конституційний Суд України рішенням від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 визнав неконституційними положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У справі, що розглядається, спір виник з приводу оскарження постанови про притягнення ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення, передбачене частиною першою статті 1 Закону України від 10 січня 2002 року № 2920-III «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

ПАТ «Авіакомпанія «МАУ» скористалось правом на оскарження спірної постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Окружний адміністративний суд міста Києва, ухвалюючи рішення по суті позовних вимог, не звернув увагу на те, що ця справа предметно підсудна іншому суду, а саме місцевому загальному суду як адміністративному суду за місцезнаходженням регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Регіональне управління Державної прикордонної служби України знаходиться у м. Одесі.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Загородній А.Ф.

Рецебуринський Ю.Й.