Справа № 804/1617/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 р. Справа № 804/1617/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріЗоідзе Т.А.
представника прокуратури Ягольник Г. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «БНС ГРУПП» про стягнення заборгованості,-
Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «БНС ГРУПП» про стягнення заборгованості у сумі 286 066, 44 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок несплати у визначені законодавством строки грошових зобов'язань відповідач має податковий борг по податку на додану вартість у сумі 286 066, 44 грн., проте підприємство добровільно не сплачує заборгованість, а тому вона підлягає стягненню в судовому порядку.
Представник прокуратури у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд адміністративний позов задовольнити.
Позивач у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв, клопотань та заперечень на адміністративний позов до суду не надходило.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «БНС ГРУПП» зареєстроване у якості юридичної особи та у перебуває на обліку в Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків.
Податковий борг по податку на додану вартість виник на підставі:
- рішення про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №11 від 10.02.2015 року строком сплати до 11.09.2015 року в сумі 4 184,26 грн. (рішенням від 16.09.2015 року №2 на підставі п.п.100.12.2 ПК України, у зв'язку з порушенням умов погашення розстроченого грошового зобов'язання скасовано рішення №11 від 10.02.2015 року та нараховано платіж у розмірі 16 737,08 грн.;
В той же час, за товариством з обмеженою відповідальністю «БНС ГРУПП» обліковується заборгованість, яка утворилась внаслідок несплати:
- нарахованого платежу, у зв'язку із скасуванням рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №58 від 30.06.2015 року в сумі 15 835, 95 грн.;
- нарахованого платежу, у зв'язку із скасуванням рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №59 від 30.06.2015 року в сумі 29 096,00 грн.
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1, статті 75, підпункту 71.1.2 пункту 75.1, статті 75, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України Лівобережною об'єднаною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість товариством з обмеженою відповідальністю «БНС ГРУПП».
В результаті вказаною перевірки складено акт від 24.06.2015 року №1138/15-04/38677264, у висновках якого встановлено порушення:
- пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати податку на додану вартість строком 30.09.2014 року, 30.10.2014 року, 30.11.2014 року, 30.04.2015 року, 30.05.2015 року;
- пункту 100.6 статті 100 Податкового кодексу України в частині того, що розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення по строку 30.11.2014 року.
Згідно з абзацом з абзацу 1 статті 126.1 Податкового кодексу України до товариства з обмеженою відповідальністю застосовані штрафні санкції за допущені порушення податкового законодавства у розмірі 96 124, 52 грн.
До матеріалів справи не надано доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
Отже, станом на час звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 286 066, 44 грн., що підтверджується матеріалами справи.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень статті 121 Конституції України, статей 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Згідно статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
У відповідності до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
В силу пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.
Згідно абзацу 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктами 100.1 та 100.2 статті 100 Податкового кодексу України встановлено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.
Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
13 серпня 2015 року податковим органом сформовано податкову вимогу форми «Ю» №5139-25, яку направлено засобами поштового зв'язку та вручена відповідачу 25.08.2015 року, що підтверджується матеріалами справи.
Матеріали справи не містять доказів оскарження вимоги ні в адміністративному, ні в судовому порядку або про втрату нею юридичної сили.
Згідно статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Частина 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Дослідивши зібрані по справі докази та враховуючи те, що заявлену до стягнення суму у встановлені строки відповідач не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення або оскарження станом на день розгляду справи не надано, а судом самостійно на виконання вимоги статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України не виявлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Поряд із цим, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд зазначає, що у адміністративному позові заявлено клопотання про стягнення судових витрат з відповідача на користь прокуратури Дніпропетровської області, однак, відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «БНС ГРУПП» про стягнення заборгованості - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 14 червня 2016 року.

Суддя В.В. Степаненко