Справа № 203/1481/16-а(2а/0203/55/2016)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції Казак С.Ю.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2016 рокусправа № 203/1481/16-а(2а/0203/55/2016)
приміщення суду за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені Газети Правда, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання Трахт К.О., з участю представників позивача Троян О.К., Городничого О.О., відповідача-2 Лободи Р.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2016 р. у справі №203/1481/16-а(2а/0203/55/2016) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську, інспектора 7 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську Лободи Радимира Леонідовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську (далі відповідач-1), інспектора 7 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську Лободи Радимира Леонідовича (далі відповідач-2), в якому просив визнати протиправними дії інспектора патрульної служби 7 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську рядового поліції Лободи Радимира Леонідовича щодо складення постанови Серія ПС2 №886090 від 25.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, скасувати постанову Серія ПС2 №886090 від 25.03.2016 року інспектора патрульної служби 7 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську рядового поліції Лободи Радимира Леонідовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.03.2016 року інспектором патрульної служби Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську Лободою Р.Л. було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», яка була складена без з`ясування всіх обставин по справі та грубим порушенням порядку її винесення. Дійсно 25.03.2016 року він знаходився в своєму автомобілі за адресою: пл.Червона,7 в м.Дніпропетровську. Зупинив автомобіль тому, що дорогу в невстановленому місці перебігала жінка та він змушений був екстрено загальмувати. Зупинившись, він включив знак аварійної зупинки. В цей час до нього підійшов інспектор Лобода Р.Л., який повідомив, що ним порушуються правила дорожнього руху та автомобіль припарковано у невідповідному місці. Посилання на здійснення вимушеної зупинки інспектором було проігноровано та без відібрання пояснень та складання протоколу, винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2016 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, відсутність фактичних доказів правопорушення, неналежну оцінку доказів, наявних в матеріалах справи та пояснень сторін, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ухвалюючи рішення, суд фактично врахував пояснення відповідача, не підтвердженні жодними доказами та не обґрунтовані нормами законодавства.

Відповідач не зазначив відповідно до якої норми законодавства відеозапис правопорушення, зафіксованого відеореєстратором, не зберігся в зв`язку з закінченням термінів зберігання. З огляду на те, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення, позивач вказав про намір оскаржити дану постанову та у відповідні строки подав адміністративний позов, строк зберігання запису правопорушення, зафіксованого відеореєстратором, міг бути продовжений.

В оскаржуваній постанові відсутня інформація щодо кількості часу, протягом якого автомобіль здійснював зупинку. При цьому, з невідомих причин відповідач у судовому засіданні вказав лише приблизний час зупинки автомобіля. З огляду на те, що правопорушення наче б то фіксувалось відеореєстратором, незрозумілим є те, чому відповідач у постанові про адміністративне правопорушення всупереч вимогам ст.283 КУпАП не вказав точний час зупинки автомобіля.

Позивач здійснив зупинку автомобіля, щоб уникнути ДТП та не здійснити наїзд на людину, тому, щоб не створювати аварійну ситуацію він увімкнув знак аварійної зупинки та не продовжив рух в зв`язку з тим, що інспектором Лободою Р.Л. було висловлено вимогу надання прав на керування транспортним засобом та реєстраційних документів.

Таким чином, позивач здійснив вимушену зупинку з метою запобігання спричинення шкоди здоров`ю та життю людини, які є одними з найвищих соціальних цінностей в Україні, при цьому, вжив усіх необхідних дій, передбачених Правилами дорожнього руху.

Представники позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Відповідач-2 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідач-1 до суду не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.03.2016 року інспектором 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську Лободою Р.Л. було винесено постанову серії ПС2 №886090, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало здійснення позивачем зупинки транспортного засобу під його керуванням в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

На думку суду першої інстанції, та обставина, що позивач здійснив зупинку вимушено через те, що дорогу у не встановленому місці перебігала жінка та через те, що внаслідок гальмування в салоні автомобіля впала сумка не є такою, що перешкоджала позивачу після здійснення гальмування продовжити рух та в разі необхідності здійснити зупинку з урахуванням дорожніх знаків та правил зупинки, встановлених ПДР України.

Також суд першої зазначив, що позивачем не наведено будь-яких обставин, встановлених ст.ст. 17-19 КУпАП, які б виключали адміністративну відповідальність та не надано відповідних доказів.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо правомірності дій відповідача під час складання оскаржуваної постанови та про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

З наведеними висновками суду першої колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 25.03.2016 року інспектором 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську Лободою Р.Л. відносно позивача було винесено постанову серії ПС2 №886090, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало здійснення позивачем зупинки транспортного засобу під його керуванням в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Відповідно до ст.122 КУпАП відповідальність за ч.1 вказаної статті настає, окрім іншого, за порушення водіями вимог дорожніх знаків, правил зупинки, стоянки.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол у повноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.ч.1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Відповідно до 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В оскаржуваній постанові зазначено, що відеозапис порушення було здійснено відеореєстратором Н510.

Жодних доказів на підтвердження здійснення відеофіксації зазначеного порушення до суду не не надано з посиланням на те, що закінчився термін зберігання відеозапису на підставі ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Колегія суддів зазначає, що Законом України «Про національну поліцію» не визначено конкретного терміну зберігання відеозапису адміністративного порушення.

В свою чергу, відповідно до п.7 Розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 оку №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за 1408/27853, зафіксовані не в автоматичному режимі справи про порушення правил, норм і стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху підлягають зберіганню протягом трьох років. Матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото-, відеозапису чи кінозйомки, зберігаються в підрозділі в електронному вигляді протягом трьох місяців з дати фіксації порушення.

Отже, матеріали про порушення правил дорожнього руху, які були зафіксовані за допомогою відеозапису повинні зберігатись в електронному вигляді протягом трьох місяців з дати фіксації порушення, проте всупереч положенням вищенаведеної інструкції відеозапис не було збережено.

З позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що позивач заперечував проти прийняття оскаржуваної постанови та заявив про її подальше оскарження. Наведене також підтвердив відповідач в письмових запереченнях, які містяться в матеріалах справи.

Отже, відповідач був повідомлений про подальше оскарження прийнятого рішення та в його інтересах було зберегти відеозапис встановленого порушення, як доказ у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, чого не було зроблено.

З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваній постанові відсутня інформація щодо кількості часу, протягом якого автомобіль здійснював зупинку.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Суд першої інстанції взяв до уваги пояснення відповідача, що позивач здійснював зупинку автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 протягом близько 10 хвилин, проте зазначені пояснення не підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на те, що правопорушення фіксувалось відеореєстратором, відповідач мав змогу у постанові про адміністративне правопорушення вказати точний час протягом якого здійснювалась зупинка автомобіля, проте всупереч вимогам ст.283 КУпАП у оскаржуваній постанові відсутній детальний опис обставин, установлених при розгляді справи.

Також, всупереч вимогам ст.283 КУпАП оскаржувана постанова не містить відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції не надав належної оцінки поясненням наведеним в адміністративному позові з приводу того, що позивач здійснив вимушену зупинку автомобіля, щоб уникнути ДТП та не здійснити наїзд на людину та щоб не створювати аварійну ситуацію він увімкнув знак аварійної зупинки, а коли був готовий рухатись далі не продовжив рух в зв`язку з тим, що інспектором Лободою Р.Л. було висловлено вимогу надання прав на керування транспортним засобом та реєстраційних документів.

Згідно із п. 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі, - Правила), вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно пп. «ґ» п. 9.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, попереджувальними сигналами є: увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда.

Згідно із пп. «а» п. 9.9. Правил, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Відповідно до ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує правам і свободам громадян, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином, позивач здійснив вимушену зупинку з метою запобігання спричинення шкоди здоров`ю та життю людини, що було зроблено у стані крайньої необхідності, при цьому вжив усіх необхідних дій передбачених Правилами дорожнього руху, а тому в силу приписів ст.18 КУпАП його дії не є адміністративним правопорушенням.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що дії інспектора патрульної служби 7 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську рядового поліції Лободи Радимира Леонідовича щодо складення постанови Серія ПС2 №886090 від 25.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення ч.1 ст.122 КУпАП є протиправними, а зазначена постанова підлягає скасуванню.

Підповідно до п.4, п.6 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

За наведених обставин, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі постанови Серія ПС2 №886090 від 25.03.2016 року у вигляді штрафу за порушення ч.1 ст.122 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду достатніх та переконливих доказів на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим у справі обставинам, а рішення прийняте із порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2016 р. у справі №203/1481/16-а (2а/0203/55/2016) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську, інспектора 7 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську Лободи Радимира Леонідовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську, інспектора 7 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську Лободи Радимира Леонідовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної служби 7 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську рядового поліції Лободи Радимира Леонідовича щодо складення постанови Серія ПС2 №886090 від 25.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанову Серія ПС2 №886090 від 25.03.2016 року інспектора патрульної служби 7 роти 3 батальону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську рядового поліції Лободи Радимира Леонідовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі постанови Серія ПС2 №886090 від 25.03.2016 року у вигляді штрафу за порушення ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.
Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 27 липня 2016 року, в повному обсязі постанова складена 28 липня 2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

Н.А.Олефіренко