Справа № 826/20373/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Бесараб В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентбудкомплект» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентбудкомплект» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Вентбудкомплект» () як платник податків перебуває на податковому обліку в ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

20 квітня 2015 року слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято постанову про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «Вентбудкомплект» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Будівельна компанія «Теко Моноліт» за період 2014-2015 рр. та доручено проведення перевірки співробітникам ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві (а.с. 73-74).

24 липня 2015 року відповідачем на підставі п.п. 75.1.2 статті 75, п.п. 78.1.11 статті 78, п. 81.1 статті 81, п. 82.2 статті 82 ПК України та постанови старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві Мазур Ю.С. від 20.04.2015 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄДР за №0000082 від 29.07.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 212 КК України прийнято наказ №1468 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вентбудкомплект» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «Будівельна компанія «Теко Моноліт» (3) за період з 01.01.2014 по 31.04.2015.

Вказаний наказ разом з направленням на перевірку від 24.07.2015 №1447/22-05 вручено головному бухгалтеру ТОВ «Вентбудкомплект» Кльоцькій І.Г. перед початком проведення перевірки 24.07.2015 (а.с. 76).

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 06.08.2015 № 318/26-57-22-05 (а.с.30-46) та прийнято податкові повідомлення-рішення № від 25.08.2015 за платежем податок на прибуток на загальну суму 138 319 грн, та повідомлення-рішення № від 25.08.2015 за платежем податок на додану вартість на загальну суму 153 688 грн (а.с.79-80).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку податкового органу та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, оскільки відповідачем дотримано порядок прийняття наказу від 24.07.2015 №1468 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, перевірка позивача проведена, тому, навіть за умови наявності підстав для визнання оскаржуваного рішення протиправним та його скасування, порушене право не буде захищене, отже, вірним способом захисту порушених прав у даному випадку буде оскарження позивачем винесеного податкового повідомлення рішення за наслідками проведення такої перевірки.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Вiдповiдно до пп. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральнi, документальнi (плановi або позаплановi; виїзнi або невиїзні) та фактичнi перевiрки.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Кодексу документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не є предметом документальної планової перевірки питання трансфертного ціноутворення, визначені статтею 39 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підстави для проведення документальної позапланової перевірки визначені п.78.1. ст.78 ПК України.

Згідно з пп.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Пунктом 78.4 статті 78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Процедура допуску посадових осiб до проведення перевiрки регламентована статтею 81 Податкового кодексу України i однаково застосовується як для документальних, так i для фактичних перевiрок.

Згідно з п.81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

1) направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

2) копії наказу про проведення перевірки;

3) службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Абзацом 5 пункту 81.1 статтi 81 Податкового кодексу України визначено, що непред'явлення або ненадiслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податкiв (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, якi фактично проводять розрахунковi операцiї) цих документiв або пред'явлення зазначених документiв, що оформленi з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є пiдставою для недопущення посадових (службових) осiб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевiрки.

Вiдповiдно до абзацiв 7- 8 пункту 81.1 статтi 81 Податкового кодексу України при пред'явленнi направлення платнику податкiв та/або посадовим (службовим) особам платника податкiв (його представникам або особам, якi фактично проводять розрахунковi операцiї) такi особи розписуються у направленнi iз зазначенням свого прiзвища, iменi, по батьковi, посади, дати i часу ознайомлення. У разi вiдмови платника податкiв та/або посадових (службових) осiб платника податкiв (його представникiв або осiб, якi фактично проводять розрахунковi операцiї) розписатися у направленнi на перевiрку посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби складається акт, який засвiдчує факт вiдмови. У такому випадку акт про вiдмову вiд пiдпису у направленнi на перевiрку є пiдставою для початку проведення такої перевiрки.

Як вбачається з матеріалів справи, у наказі №1468 від 24.07.2015 зазначено, що враховуючи пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України необхідно провести документальну позапланову виїзну перевірку позивача.

Вказаний наказ разом з направленням на перевірку від 24.07.2015 №1447/22-05 вручені головному бухгалтеру ТОВ «Вентбудкомплект» Кльоцькій І.Г. перед початком перевірки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про дотримання проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що на підставі саме постанови старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві Мазур Ю.С. від 20.04.2015 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄДР за №0000082 від 29.07.2014 проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з 24.07.2015.

Згідно з постановою слідчого управління Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про закриття кримінального провадження №0000082 від 05 червня 2015 року, вказане кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьої ст. 212 КК України стосовно службових осіб ТОВ «Ланет Україна» () - закрито у зв'язку з відсутністю в їх діях складу кримінального провадження (а.с. 131-134).

Разом з тим, у постанові Верховного Суду України від 24.12.2010 (справа №21-25а10) зазначено що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Таким чином, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки, в іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено.

Виходячи з вищезазначеного, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки та задоволення позову не призводить до відновлення порушених прав платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.12.2010 (справа №21-25а10), а також в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.05.2015 (справа №К/800/39784/13).

Крім того, колегія суддів зазначає, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Як підтверджується матеріалами справи та встановлено судом першої інстанції, позивач, допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки та як наслідок не використав свого права недопуску посадових осіб ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві до проведення перевірки.

У подальшому відповідачем складено Акт перевірки від 06.08.2015 № 318/26-57-22-05 (а.с.30-46) та прийнято податкові повідомлення-рішення № від 25.08.2015 № від 25.08.2015.

Таким чином, передбачене пп.20.1.1 п.20.1 ст.20, ст.79 Податкового кодексу України право контролюючого органу на проведення позапланової документальної виїзної перевірки позивача на підставі оспорюваного наказу є реалізованим, та даний наказ після проведення перевірки вичерпав свою правову дію, оскільки є виконаним, а тому не є юридично значимим для позивача.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки відповідач фактично реалізував надану йому Наказом №1468 від 24.07.2015 компетенцію на проведення перевірки, за результатами якої складено Акт перевірки від 06.08.2015 №318/26-57-22-05 та прийнято податкові повідомлення-рішення № та № від 25.08.2015, то правові наслідки оспорюваного наказу є вичерпаними, а тому його скасування не може призвести до правових наслідків відновлення порушеного права позивача, що виключає можливість задоволення позовних вимог у даному випадку.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентбудкомплект» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.