Справа № 464/5615/16-а
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5615/16-а
пр.№ 2-а/464/264/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(скорочена)

25 липня 2016 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо відмови в призначенні йому пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII та зобовязати відповідача призначити йому пенсію, згідно діючого законодавства на підставі заяви про призначення пенсії від 08.06.2016р. В обгрунтування позову покликається на те, що 22.05.2016р. його вислуга склала 22 роки 6 місяців, із яких 20 років 6 місяців на посадах прокурорів у органах прокуратури Львівської області, Генеральної прокуратури України та 2 роки військової служби. У звязку з цим, 08.06.2016р. він звернувся з письмовою заявою до УПФ України у Галицькому районі м.Львова, на підставі абз. 6 ч.1, ч.8, ч.13, ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, який набрав чинності з 15.07.2015р., про призначення пенсії за вислугу років. Зокрема, у відповідності до абз. 6 ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців. Зважаючи на наявність у нього необхідної вислуги, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів, на момент звернення до пенсійного фонду, він звернувся до останнього із заявою про призначення пенсії за вислугу років, проте, рішенням (листом) № 9885/03-12 від 13.06.2016 року УПФУ у Галицькому районі м.Львова у призначенні йому пенсії відмовлено з тих підстав, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-VIII визначено у перехідних положеннях, що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не підлягають призначенню. Вважає, що відмова управління ПФУ в Галицькому районі м.Львова є необґрунтованою, незаконною та такою, що грубо порушує його право на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Ухвалою судді від 12.07.2016р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідач надав суду письмові заперечення, відповідно до яких позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, так як вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки з 01.06.2015 року згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 у звязку із неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних умовах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність. Оскільки, Закону України «Про прокуратуру» 1697-VІІ прийнятий 14.10.2014р., а Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ прийнято 02.03.2015р., тобто пізніше, а тому, беручи до уваги те, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії після 1 червня 2015р., відповідач, застосовуючи закон, що є чинним на момент розгляду заяви позивача, правомірно відмовив в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру».

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1, 08 червня 2016 року звернувся до Управління пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова із заявою про призначення йому пенсії на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р.

Судом встановлено, що на момент подання вказаної заяви вислуга років позивача ОСОБА_1 складала 22 роки 6 місяців, із яких 20 років 6 місяців на посадах прокурорів у органах прокуратури Львівської області, Генеральної прокуратури України та 2 роки військової служби, що підтверджується даними трудової книжки позивача серії БТ-ІІ № 1788048.

Такий стаж роботи згідно з вимогами абзацу 6 ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. дає право на призначення йому пенсії за вислугу років.

Листом № 9885/03-12 від 13.06.2016р. управління пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова повідомили позивача про відмову у призначенні йому пенсії з посиланням на Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ, згідно з якими у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії - щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

В даному випадку суд звертає увагу на те, що на час прийняття вищезазначеного Закону № 213-УІІІ від 02.03.2015, а також з 1 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1 Закону).

Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ втратив чинність з 15.07.2015 року у звязку з набранням чинності нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII, яким визначено та на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (стаття 86).

Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII, який вступив в дію з 15 липня 2015 року, визначено спеціальний вид пенсійного забезпечення для працівників прокуратури України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999р. № 1-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) «надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті».

Будь які зміни до статті 86 вказаного Закону № 1697-VІI щодо відсутності (скасування) права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесені.

Положення цієї статті є чинними і дають право працівникам прокуратури України за наявності на день звернення з 01.10.2015 по 30.09.2016 вислуги років не менше 22 роки та 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років та 6 місяців, звертатися до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

Таким чином Управління пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова безпідставно не застосував до відносин між сторонами положення ст.86 нового Закону України «Про прокуратуру», що набрав чинності 15.07.2015р., і на який не може поширюватись дія Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ.

Також, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

За таких обставин, зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до висновку, що відмова управління Пенсійного фонду України Галицькому районі м.Львова у призначенні позивачу пенсії за вислугу років є неправомірною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

На підставі ст.ст.19, 22, 58 Конституції України, ст.86 Закону України «Про прокуратуру», рішеннями Конституційного Суду України від 09.02.1999р. № 1-рп/99, від 09.07.2007р. № 6-рп/2007 та керуючись ст.ст.1, 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова призначити ОСОБА_1 з 01.06.2016 року пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі заяви про призначення пенсії від 08.06.2016р.

Стягнути з Державного бюджету України через територіальне управління Державної казначейської служби у Львівській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Чорна С.З.