Справа № 227/2552/16-а
Суддя: Здоровиця О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м..Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Здоровиці О.В.,

при секретарі Сисенко Ю.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

визнати дії відповідача неправомірними в частині не зарахування в пільговий стаж для призначення пенсії за ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» періоду його роботи в ТОВ «Краснолиманське», а саме з 03.02.2014 року по 26.11.2014 року включно в якості гірничого очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті

скасувати рішення начальника Добропільського об»єднаного УПФУ Донецької області від 10.05.2016 року № 438 про відмову в призначенні йому пенсії

зобов»язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» періоду його роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 03.02.2014 року по 26.11.2014 року включно в якості гірничого очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті

зобов»язати відповідача призначити йому пенсію відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне

забезпечення» з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 10.05.2016 року

стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати у вигляді судового збору в розмірі 551.20 грн..

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він 10.05.2016 року звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». До заяви були надані документи, в тому числі і трудова книжка, яка підтверджує його стаж роботи. Відповідач рішенням № 438 від 10.05.2016 року відмовив йому у призначенні вказаної пенсії, вказавши про те, що для призначення йому пенсії йому не вистачає пільгового стажу в підземних умовах. При цьому відповідач вирішуючи питання про призначення пенсії не врахував до стажу період його роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 03.02.2014 року по 26.11.2014 року в якості гірничого очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті, так як в трудовій книжці відсутній запис про звільнення з вказаного підприємства. Також в рішенні зазначено, що надана ним довідка про підземні спуски в шахту № 497 від 06.08.2016 року не взята до уваги, бо видана ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», яка не є правонаступником ТОВ «Краснолиманське». З вказаним рішенням позивач не згоден, так як вважає, що не з його вини на даний час не зроблено відповідний запис до його трудової книжки і не можливо надати уточнюючу довідку про його пільговий стаж. Крім того зазначає, що всі відомості, які необхідні для підтвердження його пільгового стажу за вказаний спірний період містяться в реєстрі застрахованих осіб, держателем якого є Пенсійний фонд України, які є достовірними. На підставі викладеного просив задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з»явився. Від останнього до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі.

Представник відповідача - Ступак А.Є. в судове засідання не з»явився, надав заяву в якій просив розглянути позовні вимоги позивача без його участі, з урахуванням письмових заперечень наданих суду. Згідно наданих письмових заперечень вбачається, що відповідач вимоги позивача не визнає і просить відмовити в задоволенні позову. При цьому в запереченнях зазначено, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як трудова книжка позивача не містить відповідних записів для врахування спірного періоду до пільгового стажу для призначення пенсії за ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», у зв»язку з чим позивачу, згідно вимог п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, необхідно було надати уточнюючу довідку підприємства. Але, позивач надав уточнюючу довідку, яка не врахована відповідачем, так як довідка видана і підписана ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», яка не є правонаступником ТОВ «Краснолиманське», тобто довідка видана не правомочною особою. Крім того зі змісту заперечень вбачається, що в разі, якщо позивачу і буде зарахований вказаний стаж до пільгового стажу для призначення пенсії, то загальний пільговий стаж позивача, станом на день звернення з заявою до УПФУ для призначення пенсії за ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», складатиме лише 24 роки 11 місяців 16 днів. Тобто станом на 11.02.2016 року позивач не має необхідних 25 років пільгового стажу, як того вимагає ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», що виключає призначення йому пенсії.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, суд вважав можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

11.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»(а.с.16).

До заяви були додані такі документи - копія трудової книжки, війський квиток, довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи позивача, довідка про підземні спуски в шахту, копія паспорта та ідентифікаційного номера. Вказане підтверджується рішенням № 438 від 10.05.2016 року (а.с.16)

Рішенням № 438 від 10.05.2016 року (а.с.16) відповідач відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно ст..14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», у зв»язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах. При цьому з вказаного рішення вбачається, що при обчисленні пільгового стажу, який необхідний для призначення пенсії ОСОБА_1 за ст.14-20 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», відповідач не врахував останньому до пільгового стажу період його роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 03.02.2014 по 26.11.2014 року (за фактично відпрацьований час в підземних умовах - 5 місяців 17 днів) в якості гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті. Також з вказаного рішення вбачається, що надана позивачем довідка про підземні спуски в шахту від 06.08.2015 року № 497 арх, яка видана ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» не взята до уваги, так як вказане підприємство не є правонаступником ТОВ «Краснолиманське» і не має права видавати довідки замість останнього.

З копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 10.07.1991 року (а.с.7-9) вбачається, що в ній під № 18 міститься запис про те, що позивача 03.02.2014 року, на підставі наказу 22 к від 03.02.2014 року було прийнято на роботу в ТОВ «Краснолиманське» в якості гірничого очисного вибою підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті тимчасово. Під № 19 міститься запис про переведення позивача на вказаному підприємстві на постійну роботу , а саме 01.04.2014 року на підставі наказу 61 к від 01.04.2014 року на посаду гірничого очисного вибою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем у шахті.

Запис про звільнення позивача з ТОВ «Краснолиманське», трудова книжка НОМЕР_1 від 10.07.1991 року (а.с.7-9), видана на ім.»я ОСОБА_1, не містить.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання чи правомірно відповідачем не було зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 03.02.2014 по 26.11.2014 року в якості гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті, суд враховує таке.

Відповідно до п.6 ст. 92 Конституції України включно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон № 1058-ІV і відповідно до п.16 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років. При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення закріплене і в Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 (далі Порядок підтвердження наявного трудового стажу), в п.1 якого зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 1028 від 09.12.2015), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що при зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії, у останнього в трудовій книжці був відсутній запис про звільнення з ТОВ «Краснолиманське».

Крім того зі змісту позовної заяви позивача судом встановлено, що отримати довідку про підтвердження трудового стажу на ТОВ «Краснолиманське» останній не може, так як не зважаючи на те, що підприємство не є припиненим, адміністрація товариства не працює і її, на даний час, взагалі не існує. Керівництво ДП «Краснолиманське» не допускає представників ТОВ «Краснолиманське на територію підприємства, про що неодноразово повідомлялося у засобах масової інформації. Вся документація ТОВ «Краснолиманське» залишилася на території ДП «Краснолиманське», у зв»язку з цим діяльність ТОВ «Краснолиманське» до теперішнього часу є заблокованою.

З письмових заперечень відповідача вбачається, що позивачем, при зверненні за призначенням пенсії, була надана довідка про спуски в шахту № 497 арх від 06.08.2015 року під час роботи в ТОВ «Краснолиманське» в 2014 році (а.с.14), але вказана довідка видана підприємством ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», яка не є правонаступником ТОВ «Краснолиманське».

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що подаючи документи для призначення пенсії на пільгових умовах, позивач не мав можливості надати належно оформлену трудову книжку або довідку про підтвердження трудового стажу з ТОВ «Краснолиманське», у зв'язку з тим, що керівництвом ДП «Краснолиманське» заблоковано доступ представників ТОВ «Краснолиманське» до документації підприємства, яка зберігається на території ДП «Краснолиманське».

Відповідно до ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб. Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - це орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування визначаються виключно цим Законом.

Відповідно до ст.12-1 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.16 ЗУ«Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», державний реєстр створюється для забезпечення в тому числі ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації.

Статтею 20 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», передбачено, які відомості містить реєстр застрахованих осіб. Зі змісту даної статті вбачається, що вказаний реєстр містить відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості, в тому числі і відомості про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов'язкового державного соціального страхування, відомості про облік стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду надано індивідуальні відомості про застраховану особу - ОСОБА_1 за формою ОК-5, які засвідчені відповідачем(а.с.12). Дані відомості свідчать про те, що за позивача, як за найманого робітника, страхувальником - підприємством ТОВ «Краснолиманське» вносилися страхові внески в період з лютого 2014 року по серпень 2014 року включно. До того ж відповідно до вищезазначеної довідки форми ОК-5 трудовий стаж в період з 2014 року по серпень 2014 року( включно) зараховано позивачеві, як спец стаж за кодом ЗА3014А2.

Відповідно до Постанов Правління ПФУ № 7-6 від 10.06.2004 року «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування», № 26-1 від 05.11.2009 року «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 22-2 від 08.10.2010 року «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та № 25-2 від 03.12.2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено, що:

код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3014А2 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за Списком робіт і професій, затвердженим КМУ, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Тобто, при здачі звітів страхувальником ТОВ «Краснолиманське» до органів ПФУ вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією за кодом ЗП3014А2 - «робітник очисного вибою, безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних гірничих роботах по видобутку вугілля», що в свою чергу відповідає положенням ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.1 ст.24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем безпідставно не включено до пільгового стажу позивача період його роботи у ТОВ «Кранолиманське» з 03.02.2014 року по 31.08.2014 року.

Що стосується вимог в частині періоду з 01.09.2014 року по26.11.2014 року, то у цій частині вимоги не підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні достатніх та допустимих доказів, які б свідчили, що у вказаний період за позивача ТОВ «Краснолиманське» сплачувало страхові внески не встановлено.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині зобов»язання відповідача призначити йому пенсію відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 10.05.2016 року виходячи з такого.

По-перше, відповідно до ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

З матеріалів справи вбачається, що з заявою про призначення пенсії позивач звернувся до відповідача 11 лютого 2016 року.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що позивач звертався в подальшому з заявою про призначення пенсії від 10.05.2016 року матеріали справи не містять.

Крім того, слід зауважити, що суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган та самостійно визначати чи достатньо наявного у позивача пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів.

Відповідно до ст.58 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», органом, який призначає пенсії є Пенсійний фонд.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не приймалося рішення про відмову в призначенні пенсії, відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 10.05.2016 року.

Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до Кодексу, і не виходити за межі позовних вимог. Суд вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

В даному випадку, саме дії пенсійного органу - відмова в призначенні пенсії, породжують за собою правові наслідки для позивача, тому суд приходить до висновку, що для повного захисту порушених прав позивача необхідно зобов»язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.02.2016 року про призначення йому пенсії з урахуванням пільгового стажу за період його роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 03.02.2014 року по 31.08.2014 року включно в якості гірничого очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

З огляду за зазначене, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (а.с.1) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Керуючись ст..ст.160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Добропільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов»язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Добропільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за ст..14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» періоду його роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 03.02.2014 року по 31.08.2014 року включно в якості гірничого очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті.

Рішення начальника Добропільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - Гулан О.Б. № 438 від 10 травня 2016 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 - скасувати.

Зобов»язати Добропільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення йому пенсії за ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», період його роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 03.02.2014 року по 31.08.2014 року включно в якості гірничого очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті.

Зобов»язати Добропільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.02.2016 року про призначення йому пенсії з урахуванням пільгового стажу за період його роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 03.02.2014 року по 31.08.2014 року включно в якості гірничого очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Добропільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривень 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошенні 21 липня 2016 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 26 липня 2016 року.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця

21.07.2016