Справа № 573/1529/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м.Київ К/800/48791/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Горбатюк С.А.,

Швед Е.Ю.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 10 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області, третя особа - Відкрите акціонерне товариство «Жовтневе РТП», про визнання дій щодо зменшення розміру нарахованої пенсії незаконними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області, третя особа - Відкрите акціонерне товариство «Жовтневе РТП», у якому просила визнати незаконними дії щодо зменшення розміру нарахованої пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2011 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про протиправність та безпідставність виключення з розрахунку пенсії суми матеріальної допомоги на оплату праці, яка була зазначена в довідках від 05 лютого 2005 року №45 та від 10 березня 2005 року №58, виданих ВАТ «Жовтневе РТП». Вважає, що пенсія має обчислюватись з усіх виплат, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі і на суму матеріальної допомоги.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 10 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані правомірністю дій відповідача при перерахунку пенсії позивача на підставі наданих ВАТ «Жовтневе РТП» довідок про заробітну плату, оскільки на матеріальну допомогу, що виплачена за період з 1997-1999 роки страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не нараховувалися та сплачувались.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким визнати дії відповідача щодо зменшення розміру нарахованої пенсії незаконними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2011 року.

Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області у поданих запереченнях просить касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 06 квітня 2005 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області як одержувач пенсії за віком. Пенсія позивачу призначена з урахуванням довідок ВАТ «Жовтневе РТП» від 05 лютого 2005 року №45 та від 10 березня 2005 року № 58.

У зв'язку із виявленими розбіжностями у довідках, які видавалися ВАТ «Жовтневе РТП» у різні періоди за одні і ті ж самі роки, Управлінням Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області здійснено перевірку обґрунтованості видачі довідок ВАТ «Жовтневе РТП» від 22 лютого 2005 року № 45 та від 01 березня 2005 року № 58.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт про перевірку правильності і достовірності видачі документів для призначення пенсії від 16 березня 2011 року, в якому зазначено про наявність розбіжностей у даних за первинними документами та даними, зазначеними в довідках про заробіток для обчислення пенсії. Так, зокрема в Акті вказано, що у лютому 1997 року у довідці - 657,67 грн. згідно розрахункових відомостей 174,98 грн. включено матеріальну допомогу в розмірі 482,69 грн., на яку не нараховані та не утримані страхові внески, яка у відомостях значиться у березні 1997 року; 482,69 грн. в графі значиться як матеріальна допомога, а графі «всього нараховано» ця сума не значиться, а значиться в графі «залишок»; у березні 1998 року у довідці 903,71 згідно відомостей, 147,69 грн. включено матеріальну допомогу в розмірі 756,02 грн., на яку не нараховані та не утримані страхові внески, яка у відомостях значиться у липні 1998 року; у лютому 1999 року у довідці 490,31 грн. згідно відомостей 96,94 грн. включено матеріальну допомогу в розмірі 393,37 грн. яка у відомостях значиться в грудні 1999 року та на яку не нараховані і не утримані страхові внески. Обидві суми 756,02 грн. та 393,37 грн. значаться у графі як матеріальна допомога, в графі «начислено всього» ці суми не значаться, а значаться в графі «залишок». Адміністрації рекомендовано надати уточнюючу довідку про заробіток для обчислення пенсії.

Листом від 22 березня 2011 року №62 ВАТ «Жовтневе РТП» надано Управліню Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області уточнюючі довідки про заробітну плату ОСОБА_2 від 02 березня 2011 року №60, 61. Також зазначено в заробітну плату була включена матеріальна допомога , на яку не нараховувались страхові внески; раніше видані довідки за 05 лютого 2005 року №45 та 10 березня 2005 року №58 вважати недійсними.

Вважаючи дії відповідача неправомірними позивач звернулася до суду.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для визначення розміру пенсії за віком, заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що у заробіток для обчислення пенсій включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески, крім виплат одноразового характеру, не обумовлених діючою системою оплати праці, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України (постанови КМУ від 12 жовтня 1992 року № 583 та від 18 травня 1998 року № 697).

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначався за Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», у ст.2 якого було встановлено, що об'єктом оподаткування для юридичних осіб є фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат, виходячи із тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, у тому числі в натуральній формі, які підлягають обкладанню податком на доходи фізичних осіб (прибутковим податком з громадян). До цих витрат не відносяться витрати на оплату виконаних робіт (послуг) згідно з цивільно-правовими договорами, виплату доходів у вигляді дивідендів, процентів, тощо, а також інші витрати, які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; для фізичних осіб які працюють на умовах трудового договору (контракту) - об'єктом оподаткування є сукупний оподатковуваний доход, обчислений відповідно до законодавства України.

Відповідно до п.і) ч.1 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян» (в редакції чинній на момент виплати матеріальної допомоги), до сукупного оподатковуваного доходу, одержаного громадянами в період за який здійснюється оподаткування, не включаються суми матеріальної допомоги як в грошовій, так i в натуральній формі незалежно від її розміру, що надається на підставі рішень Уряду України у зв'язку із стихійним та екологічним лихом, аваріями i катастрофами місцевими органами державної виконавчої влади, профспілками, фондом соціального страхування, благодійними фондами та іноземними державами. Матеріальною допомогою за рішенням зазначених органів та іноземних держав вважається грошова i натуральна допомога, що надається громадянам за вказаних умов; суми матеріальної допомоги, включаючи вартість речових призів та подарунків, що надається в інших випадках, у межах дванадцяти мінімальних розмірів заробітної плати на рік включно.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що, оскільки з матеріальної допомоги виплаченої позивачу за період у 1997-1999 роках страхові внески не сплачувались, відповідачем правомірно зроблено перерахунок пенсії з урахуванням наданих ВАТ «Жовтневе РТП» довідок про заробітну плату від 22 березня 2011 року № 60 та № 61.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Білопільського районного суду Сумської області від 10 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді