Справа № 823/138/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

20 липня 2016 року Справа № 823/138/16

Черкаський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Орленко В.І., суддів Каліновської А.В., Гаврилюка В.О.,

за участю секретаря - Дудки Г.О.,

позивача ОСОБА_1 - особисто,

представника позивача ОСОБА_2 - за довіреністю,

представника відповідача Державної служби України з питань праці Кокоші О.М. - за довіреністю,

представника відповідача управління Держпраці у Черкаській області Зосіч О.М. - за довіреністю,

представника третьої особи Веселовської Л.В. - за посадою,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву представника позивача про відвід судді Гаврилюка В.О. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції України з питань праці, управління Держпраці у Черкаській області, Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області, Державної служби України з питань праці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Черкаська обласна профспілка працівників соціальної сфери, про визнання незаконним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1, в якому просить:

1) визнати незаконним та скасувати наказ Державної інспекції України з питань праці №270-к від 10 листопада 2015 року про звільнення за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, поновити на роботі;

2) зобов'язати Державну інспекцію України з питань праці, управління Держпраці у Черкаській області виплатити ОСОБА_1 вимушений прогул через незаконне звільнення з 13 листопада 2015 року по 14 березня 2016 року в сумі 24390,31 грн.;

3) зобов'язати Державну інспекцію України з питань праці, управління Держпраці у Черкаській області провести перерахунок заробітної плати (всіх її видів) з 06.06.2014, враховуючи розмір надбавки за восьмий ранг державного службовця четвертої категорії посад відповідно до додатку № 57 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 в сумі 100 грн., та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за весь час, у тому числі і після незаконного звільнення до прийняття рішення судом.

4) зобов'язати Державну інспекцію України з питань праці присвоїти позивачу восьмий ранг державного службовця четвертої категорії посад;

5) зобов'язати територіальну державну інспекцію з питань праці у Черкаській області внести до трудової книжки позивача запис про призначення з 06 червня 2014 року виконуючою обов'язки начальника територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області відповідно до наказу Державної інспекції України з питань праці № 121-к від 06.06.2014 року та привести у відповідність до чинного законодавства, внісши всі передбачені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, у тому числі запис про присвоєння 8 рангу;

6) зобов'язати Державну службу України з питань праці розглянути заяву від 10.11.2015 про бажання працювати та прийняти законне рішення;

7) стягнути з Державної інспекції України з питань праці та територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області спричинену позивачу моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

20 липня 2016 року до суду надійшла заява представника позивача про відвід судді Гаврилюку В.О. в адміністративній справі №823/138/16, мотивована тим, що в провадженні судді Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюка В.О. перебувала адміністративна справа №823/5379/15, в якій він прийняв незаконне рішення та висловив свою думку відносно позовних вимог ОСОБА_1

На думку представника позивача, вказані обставини викликають сумнів у неупередженості судді Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюка В.О.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заяву та просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представники відповідачів заперечували проти задоволення заяви про відвід судді, не вбачаючи для цього правових підстав, передбачених статтею 27 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення заяви про відвід судді Гаврилюка В.О. та просила її задовольнити.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді, заслухавши думку сторін у справі, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 30 КАС України, відвід повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

Підстави для відводу визначені частиною 1 статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Підстави для відводу, що наведені у частині 1 цієї статті, є вичерпними.

Щодо відводу судді на підстав п. 4 ст. 27 КАС України, тобто за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, то суд зазначає таке.

Чинним законодавством не розкрито поняття "інші обставини", а відтак воно є оціночним.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд вказує, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у адміністративних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також суд зазначає, що згідно із ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб'єктивний та об'єктивний аспекти.

При цьому щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об'єктивної складової неупередженості суддів, то у справі "Фей проти Австрії" Суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Суд звертає увагу, що публічно-правовий спір у справі №823/5379/15 суддею Гаврилюком В.О. не вирішувався по суті. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.04.2016 у справі №823/138/16 об'єднано в одне провадження для спільного розгляду адміністративні справи №823/5379/15 та №823/138/16 з присвоєнням об'єднаному провадженню спільного номера справи №823/138/16.

Колегія суддів вважає, що прийняття суддею Гаврилюком В.О. процесуальних рішень про залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви в адміністративній справі №823/5379/15, не впливає на неупередженість та об'єктивність вирішення по суті даного спору.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні будь-які підстави та обставини, задля того, щоб піддати сумніву об'єктивність і неупередженість судді Гарилюка В.О., якому заявлено відвід, відтак жодним чином не вбачається неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення по вказаній справі з урахуванням принципів змагальності та процесуальної рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також принципу публічності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 27, 30, 31 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Гаврилюка В.О. в адміністративній справі №823/138/16 відмовити.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується.

Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Головуючий В.І. Орленко

Судді А.В. Каліновська

В.О. Гаврилюк

Повний текст ухвали виготовлений 25.07.2016.