Справа № 826/18097/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

09 лютого 2016 року м. Київ№ 826/18097/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Арсірія Р.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1
до Київської міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради «Про поновлення Державному управлінню справами договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою на АДРЕСА_1. (А-20725).»;

- зобов'язати виконавчий орган Київської міської ради (Київську міську державну адміністрацію) розірвати в односторонньому порядку додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 26.02.2007 № 91-6-00627, укладену відповідно до рішення Київської міської ради «Про поновлення Державному управлінню справами договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою на АДРЕСА_1. (А-20725).».

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 09.02.2016 року.

У судовому засіданні 09 лютого 2016 року судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача розірвати в односторонньому порядку додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Представник позивача вважав, що вказана вимога підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача висловив думку про неналежність розгляду вказаної справи адміністративним судом, оскільки спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні, поновленні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, суд дійшов висновку про закриття провадження в частині позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2015 року на пленарному засіданні Київської міської ради прийнято рішення «Про поновлення Державному управлінню справами договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою на АДРЕСА_1. (А-20725)».

На підставі рішення Київської міської ради № 650/1514 від 11.06.2015 року між Державним управлінням справами та Відповідачем укладено Договір від 17.12.2015 року про поновлення на 5 років оренди земельної ділянки. Договір зареєстровано у реєстрі за № 1119.

Позивач вважаючи рішення незаконним та таким, що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства звернувся до суду за захистом своїх прав як депутата місцевої ради.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.04.2010 № 10-рп/2010 положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання виконавчий орган Київської міської ради (Київську міську державну адміністрацію) розірвати в односторонньому порядку додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 26.02.2007 № 91-6-00627, укладену відповідно до рішення Київської міської ради «Про поновлення Державному управлінню справами договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою на АДРЕСА_1. (А-20725).» суд зазначає наступне.

На підставі п.1, п.4 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

Якщо суб'єкти (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи) хоча б і на реалізацію своїх повноважень, вільно укладають договір відповідно до норм ЦК, під час укладання такого договору його сторони вільно домовляються про зміст та обсяг прав і обов'язків за договором, можуть відмовитися від його укладання, то такий договір може бути цивільним (господарським), але не адміністративним, оскільки в змісті цього договору відсутні відносини влади і підпорядкування, що є обов'язковим для адміністративного договору, а всі суб'єкти такого договору є рівними. (Інформаційний лист ВС України від 26.12.2005р, №3.2.-2005.).

Разом з тим, ознаками адміністративного договору є: одна або дві сторони є суб'єктами владних повноважень; договір укладається у випадках та в порядку, передбачених законом; права та обов'язки сторін випливають із владних управлінських функцій.

У цьому спорі учасники орендних правовідносин не підпорядковані один одному, а отже, суб'єкт владних повноважень - Київська міська рада - владних управлінських функцій не здійснювала.

Предметом спору у цій справі є право користування землею, наданою Державному управлінню справами рішенням Київської міської ради. Третя особа претендує на продовження користування вищезазначеною земельною ділянкою. Тобто між цими особами існує спір про право, що у свою чергу, виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до ч.1 ст.13 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. №161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Оскаржуваний позивачем договір оренди землі у розумінні ст.179 Господарського кодексу України є господарським договором та не носить ознак адміністративного договору.

Згідно з п.1 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Таким чином, вищезазначені позовні вимоги не є публічно-правовим спором та не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» та положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що через те, що земля (земельна ділянка) є об'єктом права власності та органи місцевого самоврядування та органи державної влади, приймаючи рішення щодо земельних ділянок, виступають в якості власників, то земельні спори про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею в залежності від суб'єктного складу підлягають розгляду або в порядку господарського судочинства, або в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до правових позицій суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України висловленої у постановах від 24.02.2015 року по справі № 21-34а15, від 28.04.2015 № 21-173а15, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

За таких обставин, за змістом статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статті 15 Цивільного процесуального кодексу України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні, поновленні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суддя закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне провадження у адміністративній справі №826/18097/15 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради в частині позовних вимог про зобов'язання виконавчий орган Київської міської ради (Київську міську державну адміністрацію) розірвати в односторонньому порядку додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 26.02.2007 № 91-6-00627, укладену відповідно до рішення Київської міської ради «Про поновлення Державному управлінню справами договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою на АДРЕСА_1 (А-20725)» закрити.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 165 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі №826/18097/15 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради в частині позовних вимог про зобов'язання виконавчий орган Київської міської ради (Київську міську державну адміністрацію) розірвати в односторонньому порядку додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 26.02.2007 № 91-6-00627, укладену відповідно до рішення Київської міської ради «Про поновлення Державному управлінню справами договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою на АДРЕСА_1 (А-20725)».

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій