Справа № 524/8916/15-а
Суддя: Середа А. В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/8916/15-а
Провадження 2а/524/20/16
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

28.07.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Середа А.В.

при секретарі - Кот А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

05.04.2016 року за клопотанням представника позивача до участі в судовому розгляді справи було залучено в якості співвідповідачів: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області та управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, які до цього приймали участь в судовому розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

З врахуванням заяви про зміну предмета позову позивач просив суд:

-визнати протиправними дії виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, що полягають у наданні відповіді у формі листа від 07.08.2015 № П-02-26/2235 за підписом заступника міського голови Музики Г.М. за заявою ОСОБА_1 з питання внесення змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, в частині віднесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони - зони розміщення котеджної (садибної) забудови, замість зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3;

-визнати протиправними дії управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, що полягають у наданні відповіді у формі листа від 19.08.2015 року № 28-33/1185/33 за підписом начальника управління ОСОБА_4, за заявою ОСОБА_1 з питання внесення змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, в частині віднесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони - зони розміщення котеджної (садибної) забудови, замість зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3;

-визнати протиправними дії Кременчуцької міської ради Полтавської області, що полягають у прийнятті 07.07.2015 року рішення про відмову в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, у зв'язку з невідповідністю містобудівній документації (плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року), згідно якого дана земельна ділянка більшою своєю частиною відноситься до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3, в межах якої не передбачено будівництво житлових будинків садибного типу з присадибними земельними ділянками;

-визнати протиправним та скасувати окреме положення рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука» в частині віднесення території земельної ділянки по АДРЕСА_1 до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3, в межах якої не передбачено будівництво житлових будинків садибного типу з присадибними земельними ділянками;

-визнати протиправним та скасувати п.п. 5.4. рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в м. Кременчуці» від 07 липня 2015 року, яким відмовлено в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, у зв'язку з невідповідністю містобудівній документації (плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року), згідно якого дана земельна ділянка більшою своєю частиною відноситься до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3, в межах якої не передбачено будівництво житлових будинків садибного типу з присадибними земельними ділянками;

-зобов'язати виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, вчинити передбачені законом дії по внесенню відповідних змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, а саме щодо внесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони Ж1 - зони розміщення котеджної (садибної) забудови, замість зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3;

-зобов'язати управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, вчинити передбачені законом дії по внесенню відповідних змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, а саме щодо внесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони Ж1 - зони розміщення котеджної (садибної) забудови, замість зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3;

-зобов'язати Кременчуцьку міську раду Полтавської області, вчинити передбачені законом дії по затвердженню відповідних змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, а саме щодо віднесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони Ж1 - зони розміщення котеджної (садибної) забудови, замість зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував наявністю, на його думку, порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, діями та рішеннями відповідачів, що стосуються права забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, та права на отримання вказаної земельної ділянки безоплатно у власність.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючи на доводи та обставини, що викладені в тексті адміністративного позову та наявних в матеріалах справи письмових поясненнях.

Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області Підвисоцький А.О. в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, заперечував проти його задоволення посилаючись на обставини, що викладені в тексті наявних в матеріалах справи письмових запереченнях проти позову.

Представник відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Підвисоцький А.О. в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області було повідомлено належним чином.

Представник відповідача управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Нештап В.Г. в судовому засідання адміністративний позов не визнав, заперечував проти його задоволення посилаючись на обставини, що викладені в тексті наявних в матеріалах справи письмових запереченнях проти позову.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін по справі, вивчивши та дослідивши належним чином матеріали справи і оцінивши наявні у ній докази, як кожний окремо так і в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

07.03.1991 року виконавчим комітетом Автозаводської районної Ради народних депутатів було прийнято рішення № 240 «Про виділення у володіння гр. ОСОБА_1 земельної ділянки під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці», архівна копія якого наявна в матеріалах справи.

За змістом вказаного рішення виконавчого комітету Автозаводського районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 «Про виділення у володіння гр. ОСОБА_1 земельної ділянки під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці» виконкомом районної Ради народних депутатів було вирішено:

1.Виділити у володіння гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 600 кв.м. під індивідуальне будівництво з присвоєння адресної нумерації ділянці - АДРЕСА_1.

2.Дозволити гр. ОСОБА_1 будівництво на цій земельній ділянці одноквартирного двоповерхового 4-кімнатного житлового будинку з гаражем розміром 9,80 х 10,2 м., житловою площею 54,0 кв.м. за типовим проектом 144-24-129.12, сараю розміром 3,0 х 5,0 м.

3.Зобов'язати гр. ОСОБА_1 у трьохмісячний термін отримати технічну документацію у райархітектора, укласти договір на забудову цієї ділянки в управлінні житлово-комунального господарства міськвиконкому та посвідчити його в державній нотаріальній конторі. Строк закінчення будівництва будинку березень 1994 р.

4.Контроль за виконанням цього рішення покласти на управління житлово-комунального господарства та інженера Держархбудконтролю Автозаводського райвиконкому.

У відповідності до наявного в матеріалах справи акту від 27.05.1991 року на виконання рішення виконавчого комітету Автозаводського районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 «Про виділення у володіння гр. ОСОБА_1 земельної ділянки під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці» було здійснено відвід земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво по АДРЕСА_1 площею 600 кв.м. і передано в користування гр. ОСОБА_1, межі вказаної ділянки закріплені в натурі тимчасовими геодезичними знаками і передані присутньому при відводі гр. ОСОБА_1

14.06.1991 року у відділі комунального господарства виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів по реєстру обліку індивідуальних забудовників у книзі № 1 сторінка 66, реєстровий № 178 було зареєстровано План відводу земельної ділянки під індивідуальну забудову по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 (копія якого наявна в матеріалах справи).

20.11.1991 року Харитоновою А.В. державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори було посвідчено правочин - договір про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, що був укладений 17.09.1991 року між виконкомом Автозаводської районної Ради народних депутатів в особі Головного спеціаліста т. ОСОБА_9, діючої на підставі довіреності, виданої виконкомом Автозаводської районної Ради народних депутатів 25.02.1991 року за № 71/1 та ОСОБА_1. (копія вказаного договору наявна в матеріалах справи).

Згідно з вказаним договором, у відповідності до рішення виконкому Автозаводської районної Ради народних депутатів № 240 від 07.03.1991 року про відведення земельної ділянки ОСОБА_1 надано земельну ділянку в безстрокове користування для будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 600 кв.м.

22.07.2004 року заступником міського голови Бутко С.З. було затверджено Акт вибору земельної ділянки для додаткового надання у власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, за рахунок частини земельної ділянки АДРЕСА_1 від 28.04.2004 року (копія вказаного акту наявна в матеріалах справи).

08.09.2004 року Кременчуцькою міською радою Полтавської області було прийнято рішення «Про дозвіл гр. ОСОБА_1 складання проекту відведення земельної ділянки для додаткового надання її у власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка» по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці» (копія вказаного рішення наявна в матеріалах справи).

З'ясовуючи обсяг і зміст прав та охоронюваних законом інтересів позивача ОСОБА_1, які він вважає порушеними діями та рішеннями відповідачів суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 6 ЗК Української РСР (в редакції від 18.12.1990 року № 561-ХІІ тобто актуальній на час виникнення правовідносин щодо користування ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_1) у довічне успадковуване володіння земля надається громадянам Української РСР, окрім іншого, для: будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

У відповідності до ст. 22 ЗК Української РСР право володіння або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання наданої земельної ділянки (в тому числі і на умови оренди) до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право володіння або право користування землею, забороняється.

У відповідності до ст. 24 ЗК Української РСР право тимчасового користування землею (в тому числі і на умовах оренди) оформляється договором.

Форма договору і порядок його реєстрації встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

У відповідності до ст. 67 ЗК Української РСР громадянам Української РСР за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів у довічне успадковуване володіння надаються земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач.

Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель повинен бути не більше: у містах - 0,1 га, у селищах міського типу - 0,15 га, у сільських населених пунктах - 0,25 га.

У відповідності до ст. 4 ЦК Української РСР (редакції від 18.07.1963 року № 1540-VI тобто актуальній на час виникнення правовідносин щодо користування ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_1) цивільні права та обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають, окрім іншого: з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій - з актів планування; внаслідок інших дій громадян і організацій; внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання цивільно-правових наслідків.

У відповідності до ст. 41 ЦК Української РСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

З вищевказаного випливає, що рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 «Про виділення у володіння гр. ОСОБА_1 земельної ділянки під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці» у відповідності до його пунктів 1 та 2 позивачу: виділено у володіння земельну ділянку площею 600 кв.м. під індивідуальну забудову з присвоєнням адресного номеру ділянці - АДРЕСА_1 та дозволено будівництво на цій земельній ділянці одноквартирного двоповерхового 4-х кімнатного житлового будинку з гаражем розміром 9,80 х 10,2 м. житловою площею 54,0 кв.м. по типовому проекту 144-24-129.12, сараю розміром 3,0 х 5,0 м.

Вказане рішення не містить строку його дії, твердження відповідачів, що містяться у їх письмових запереченнях про те, що зазначене рішення містить пункти «з чітко визначеним строком дії рішення» не відповідає дійсності та спростовується наявною в матеріалах справи архівною копією від 13.04.2004 року № 58 зазначеного рішення від 07.03.1991 року № 240.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 08.09.2004 року «Про дозвіл гр. ОСОБА_1 складання проекту відведення земельної ділянки для додаткового надання її у власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці», згідно з п. 1 вказаного рішення Кременчуцькою міською радою Полтавської області було дозволено гр. ОСОБА_1 складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 400 кв.м., для додаткового надання її у власність у власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1. Очевидно, що факт надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки саме для додаткового надання її у власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 свідчить про визнання Кременчуцькою міською радою Полтавської області наявності у позивача прав на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці, що була виділена останньому рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 «Про виділення у володіння гр. ОСОБА_1 земельної ділянки під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці».

Отже, вказане рішення залишається чинним, а строк його дії не обмежується будь-яким строком.

На виконання вищевказаного рішення виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 було укладено вищезгаданий правочин - нотаріально посвідчений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 17.09.1991 року, що посвідчено державним нотаріусом Харитоновою А.В. Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори 20.11.1991 року, який зареєстровано в реєстрі за № 24804.

На підставі вищевказаного правочину у ОСОБА_1 виникло право безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 600 кв.м.

За змістом п. 14 договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 17.09.1991 року, що посвідчено державним нотаріусом Харитоновою А.В. Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори 20.11.1991 року зазначено, що право користування забудовником (позивачем) вказаною земельною ділянкою може бути припинено за рішенням виконкому районної Ради народних депутатів. Відповідачі та їх представники такого рішення, про припинення права користування забудовником (позивачем) вказаною земельною ділянкою до суду не надали.

За відсутності відповідного рішення виконкому районної Ради народних депутатів про припинення права користування зазначеною земельною ділянкою, вказаний договір, як і вищевказане рішення - є чинними.

У відповідності до ч. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції актуальній на час судового розгляду справи) цей кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року.

У відповідності до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цивільний кодекс України застосовується до відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до ч. 1 ст. 413 ЦК України власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту.

В даному випадку, таке право виникло у ОСОБА_1 на підставі договору - договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 17.09.1991 року, що посвідчено державним нотаріусом Харитоновою А.В. Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори 20.11.1991 року.

Крім того, у відповідності до п. 2 рішення виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 «Про виділення у володіння гр. ОСОБА_1 земельної ділянки під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці» дозволено гр. ОСОБА_1 будівництво на цій земельній ділянці одноквартирного двоповерхового 4-х кімнатного житлового будинку з гаражем розміром 9,80 х 10,2 м. житловою площею 54,0 кв.м. по типовому проекту 144-24-129.12, сараю розміром 3,0 х 5,0 м.

У відповідності до п. 8 Прикінцевих положень ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва об'єкта.

Враховуючи зазначене, дозвіл наданий ОСОБА_1 пунктом 2 рішення виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 «Про виділення у володіння гр. ОСОБА_1 земельної ділянки під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці» на будівництво на цій земельній ділянці одноквартирного двоповерхового 4-х кімнатного житлового будинку з гаражем розміром 9,80 х 10,2 м. житловою площею 54,0 кв.м. по типовому проекту 144-24-129.12, сараю розміром 3,0 х 5,0 м. в силу п. 8 Прикінцевих положень ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - є чинним.

Крім того, як встановлено судом з пояснень представника позивача, ОСОБА_1 враховуючи вищевказаний дозвіл наданий рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 «Про виділення у володіння гр. ОСОБА_1 земельної ділянки під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці» на будівництво на цій земельній ділянці одноквартирного двоповерхового 4-х кімнатного житлового будинку з гаражем розміром 9,80 х 10,2 м. житловою площею 54,0 кв.м. по типовому проекту 144-24-129.12, сараю розміром 3,0 х 5,0 м. та наявність договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 17.09.1991 року, що посвідчено державним нотаріусом Харитоновою А.В. Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори 20.11.1991 року розпочато, але не завершено будівництво вищевказаного житлового будинку, що розташовано на вказаній земельній ділянці.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Майнові права є об'єктом цивільних прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном, як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

У відповідності до ч. 2 ст. 190 ЦК України майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Частиною 2 ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Тобто, зважаючи на те, що у відповідності до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно, виникає з моменту його державної реєстрації після прийняття його до експлуатації, особа, яка є забудовником або яка здійснює будівництво до прийняття такого об'єкта в експлуатацію та здійснення державної реєстрації права власності на нього є власником майнових прав на такий об'єкт.

В цьому полягає відмінність майнового права та права власності, оскільки до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію та реєстрації права власності на нього, право власності не виникає у жодної з осіб, але при цьому наявні певні майнові права на такий об'єкт, які можуть бути об'єктом цивільного обороту та є речовими правами у відповідності до ст. 190 ЦК України.

Така правова позиція підтверджується правовими висновками, що містяться в відповідних постановах Верховного Суду України.

Так, у постанові Верховного Суду України від 30.01.2013 року по справі № 6-168цс12 здійснено наступний правовий висновок: майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є «чуже майно», а отже не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього.

Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

У постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 року по справі № 6-1858цс15 здійснено наступний правовий висновок: майном як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право,яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Отже, враховуючи вищенаведені положення ЦК України та правові позиції Верховного Суду України, що викладені в постановах від 30.01.2013 року та 18.11.2015 року, ОСОБА_1 у зв'язку з здійснення ним будівництва житлового будинку,в даному випадку, до завершення будівництва та прийняття вказаного житлового будинку в експлуатації є власником певних майнових прав щодо незавершеного будівництва житлового будинку.

У відповідності до ст. 1 Протоколу І до Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 належать наступні права, що пов'язані з земельною ділянкою по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці:

-право безстрокового користування земельною ділянкою загальною площею 600 кв.м. по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці для будівництва житлового будинку (на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 17.09.1991 року, що посвідчено державним нотаріусом Харитоновою А.В. Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори 20.11.1991 року);

-право на здійснення будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці (на підставі дозволу наданого пунктом 2 рішення виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 «Про виділення у володіння гр. ОСОБА_1 земельної ділянки під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці»;

-майнові права на незавершене будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці.

08.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцької міської ради Полтавської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, вказана заява була подана через Центр надання адміністративних послуг з присвоєнням їй реєстраційного номера 25/10-10/7267 (копія наявна в матеріалах справи).

За результатом розгляду вказаної заяви 07.07.2015 року Кременчуцькою міською радою Полтавської області було прийнято рішення «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в м. Кременчуці», у відповідності до пп. 5.4. якого: ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) по АДРЕСА_1, у зв'язку з невідповідністю містобудівній документації (плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, згідно якого дана земельна ділянка більшою своєю частиною відноситься до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3, в межах якої не передбачено будівництво житлових будинків садибного типу з присадибними земельними ділянками.

23.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся з заявою на ім'я секретаря міської ради ОСОБА_12 та начальника управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області ОСОБА_4 (копія заяви наявна в матеріалах справи) в якій прохав сприяти йому у вирішенні ситуації та: внести зміни до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, в частині віднесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони - зони розміщення котеджної (садибної) забудови; повідомити його письмово про прийняті заходи, на поштову адресу; в разі можливості, повторно розглянути подане ним клопотання про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 1000 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці.

У відповідь на вказану заяву виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області на адресу ОСОБА_1 було направлено лист від 07.08.2015 року за вих. № П-02-26/2235 (копія наявна в матеріалах справи). Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах справи копії листа виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07.08.2015 року за вих. № П-02-26/2235, вказаний лист не містить інформації щодо розгляду по суті питань порушених позивачем при зверненні до вказаного органу та змісту прийнятого за результатом такого розгляду рішення чи вчиненої дії. Натомість вказаний лист містить посилання на ст. 6 Закону України «Про засади державної регуляторної політики в сфері господарської діяльності» у відповідності до якої громадянам надається право подавати пропозиції до регуляторних актів, брати участь в їх розробці та обговоренні, в контексті створення для позивача можливості для ознайомлення зі змістом проекту регуляторного акту та подання до нього зауважень та пропозицій. У зв'язку з чим, на думку автора вказаного листа, в ситуації, що склалася навколо земельної ділянки по АДРЕСА_1 після змін в містобудівній документації вини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради не вбачається, а відмова в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не порушує права позивача, як власника земельної ділянки, оскільки право власності на неї належним чином не оформлено.

Крім того, як зазначено автором в зазначеному листі, позивачем не дотримано вимог п. 3 рішення виконавчого комітету Автозаводської районної ради від 07.03.1991 року № 240 щодо закінчення будівництва будинку і ця обставина в подальшому ускладнила можливість будівництва житлового будинку на земельній ділянці, вид використання котрої зазнав змін.

17.08.2015 року позивачем ОСОБА_1 було направлено до управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Клопотання про внесення змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука (копія якого наявна в матеріалах справи).

У відповідності до змісту вказаного клопотання ОСОБА_1 просив: внести зміни до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року в частині віднесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони - зони розміщення котеджної (садибної) забудови.

19.08.2015 року листом управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за вих. № 28-33/1185/33 ОСОБА_1 було надано відповідь на вищевказане звернення, яка фактично є ідентичною за змістом листу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07.08.2015 року за вих. № П-02-26/2235.

Як встановлено судом 30.09.2014 року рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області було прийнято рішення «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука».

У відповідності до Плану зонування (зонінгу) міста Кременчука територію земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці віднесено до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3, в межах якої не передбачено будівництво житлових будинків садибного типу з присадибними земельними ділянками.

При наданні оцінки окремому положенню рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука» в частині віднесення території земельної ділянки по АДРЕСА_1 до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3, в межах якої не передбачено будівництво житлових будинків садибного типу з присадибними земельними ділянками, суд виходить з наступного.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб в межах визначених зон.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівна документація розробляється на паперових і електронних носіях на оновленій картографічній основі в цифровій формі як набори профільних геопросторових даних у державній геодезичній системі координат УСК-2000 і єдиній системі класифікації та кодування об'єктів будівництва для формування баз даних містобудівного кадастру.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту ( у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту території від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об'єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього середовища, охорони та використання території з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об'єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

У відповідності до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» зонування території здійснюється з урахуванням таких вимог: урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території (п.1); відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій (п.3); урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон (п.4).

У відповідності до ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема, функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов'язковим для врахування під час зонування відповідної території.

З огляду на вищевказані положення ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території, відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій, урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон було обов'язковим під час зонування територій, тобто під час розроблення та затвердження Плану зонування (зонінгу) території м. Кременчука, що був затверджений рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року мало бути враховано в контексті даного спору:попередні рішення щодо планування і забудови території до якої відноситься земельна ділянка по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці; існуючу забудову території земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці; місцеві умови під час визначення функціональної зони території до якої віднесено території земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці.

Зі змісту рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) м. Кременчука» та додатків до нього вбачається, що розробником проектно-вишукувальної роботи «План зонування території (зонінг) міста Кременчука» є державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя».

В матеріалах справи наявні копії листів державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя» від 04.04.2016 року за вих. № Д-758 та від 19.04.2016 року за вих. № Д-931.

Зі змісту вказаних листів випливає, що територія земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці була помилково віднесена до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3 при розробці проектно-вишукувальної роботи «План зонування території (зонінг) міста Кременчука». Вказана помилка була допущена виконавцем проектно-вишукувальної роботи «План зонування території (зонінг) міста Кременчука» внаслідок відсутності на момент розробки у розробника вихідних даних, які б дозволяли врахувати права позивача та забезпечити дотримання вимог ст. 18 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» в цій частині.

При прийнятті Кременчуцькою міською радою Полтавської області окремого положення рішення від 30.09.2014 року «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука» в частині віднесення території земельної ділянки по АДРЕСА_1 до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3, в межах якої не передбачено будівництво житлових будинків садибного типу з присадибними земельними ділянками, було порушено принципи, які одночасно є критеріями оцінки правомірності дій рішень бездіяльності суб'єктів владних повноважень, що визначені ч. 3 ст. 2 КАС України, а саме: щодо прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано; щодо прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дій розумно (розсудливо); щодо прийняття рішень, вчинення дій пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення (дії).

Тобто, приймаючи зазначене окреме положення рішення, відповідачем не було враховано наявність прав та охоронюваних інтересів позивача, щодо користування земельною ділянкою, забудови та майнових прав на незавершене будівництво житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1. Про неврахування прав позивача при розробленні, а отже і затвердженні Плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука оскаржуваним окремими положенням рішення свідчить лист розробника вказаного проекту - лист ДП «УДНДІПМ «ДІПРОМІСТО» ім. Ю.М. Білоконя» від 19.04.2016 року за вих. № Д-931.

Щодо строків звернення позивача з вказаною позовною вимогою до адміністративного суду. У відповідності до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч. 2 ст. 99 КАС України визначає початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зміст рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука», копія якого оприлюднена шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Кременчуцької міської ради Полтавської області не містить інформацію щодо віднесення певної території міста Кременчука до певної зони.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука», у відповідності до його п. 1 Кременчуцька міська рада полтавської області вирішила: затвердити план зонування території (зонінг) міста Кременчука.

Додатки до вказаного рішення містять виключно текстовий матеріал «Зонування території. Типи територіальних зон.» та перелік існуючих магістральних вулиць, на яких були визначені червоні лінії та зазначено ширину червоних ліній.

Вказані матеріали визначають лише умови та обмеження використання території м. Кременчука для містобудівних потреб території міста віднесеної до певної зони Плану зонування території (зонінгу) та перелік таких зон.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівна документація розробляється на паперових і електронних носіях на оновленій картографічній основі в цифровій формі як набори профільних геопросторових даних у державній геодезичній системі координат УСК-2000 і єдиній системі класифікації та кодування об'єктів будівництва для формування баз даних містобудівного кадастру.

Відповідачами та їх представниками не подано до суду належних та допустимих доказів оприлюднення затвердженої рішенням від 30.09.2014 року Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука» містобудівної документації на паперових і електронних носіях або створення умов для ознайомлення з нею.

Виходячи зі змісту оприлюдненого рішення та додатків до нього позивач був позбавлений можливості здійснити висновок про віднесення території конкретно визначеної земельної ділянки, а саме належної йому земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 до тієї чи іншої зони Плану зонування (зонінгу) міста Кременчука.

Зважаючи на вказане, 30.09.2014 року є лише датою прийняття оскаржуваного рішення - рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука», а датою коли позивач дізнався про порушення його прав, свобод та охоронюваним законом інтересів оскаржуваним рішенням є 07.07.2015 року - день прийняття рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в м. Кременчуці», коли приймаючи п.п. 5.4. вказаного рішення Кременчуцької міською радою Полтавської області було застосовано до позивача певні положення Плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука затвердженого рішенням від 30.09.2014 року.

Датою коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів рішенням Кременчуцькою міською радою Полтавської області від 30.09.2014 року «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука» є 07.07.2015 року (дата застосування оскаржуваного рішення до позивача).

При цьому, датою звернення позивача ОСОБА_1 до суду з його адміністративним позовом є 02.11.2015 року, тобто в межах шестимісячного процесуального строку на звернення до адміністративного суду визначеного ч. 2 ст. 99 КАС України.

Віднесення території земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3 порушує права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1, оскільки як зазначалось вище останній має право: безстрокового користування земельною ділянкою загальною площею 600 кв.м. по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці для будівництва житлового будинку (на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 17.09.1991 року, що посвідчено державним нотаріусом Харитоновою А.В. Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори 20.11.1991 року); на здійснення будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці (на підставі дозволу наданого пунктом 2 рішення виконавчого комітету Автозаводської районної Ради народних депутатів від 07.03.1991 року № 240 «Про виділення у володіння гр. ОСОБА_1 земельної ділянки під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці»); на майнові права на незавершене будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці.

Зазначене окреме положення рішення не відповідає критеріям за якими у відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України адміністративні суди перевіряють рішення дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, що в сукупності з порушенням прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 є підставою для визнання такого окремого положення протиправним та його скасування. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування п.п. 5.4. рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в м. Кременчуці».

Як вбачається зі змісту вказаного окремого положення - п.п. 5.4. рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в м. Кременчуці» позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, у зв'язку з невідповідністю містобудівній документації (плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року), згідно якого дана земельна ділянка більшою своєю частиною відноситься до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3, в межах якої не передбачено будівництво житлових будинків садибного типу з присадибними земельними ділянками. Враховуючи безпідставність віднесення території земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3 при розробці та затвердженні Плану зонування території (зонінгу) м. Кременчука, відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) по АДРЕСА_1, у зв'язку з невідповідністю містобудівній документації (плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, згідно якого дана земельна ділянка більшою своєю частиною відноситься до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3 також є протиправною

Кременчуцькою міською радою Полтавської області, при прийнятті вказаного окремого положення рішенн, було порушено принципи, які одночасно є критеріями оцінки правомірності дій рішень бездіяльності суб'єктів владних повноважень, що визначені ч. 3 ст. 2 КАС України, а саме: щодо прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано; щодо прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дій розумно (розсудливо); щодо прийняття рішень, вчинення дій пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення (дії); щодо прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Тобто, приймаючи зазначене окреме положення рішення, відповідачем - Кременчуцькою міською радою Полтавської області не було враховано наявність прав та охоронюваних законом інтересів позивача, щодо користування земельною ділянкою, забудови та майнових прав на незавершене будівництво житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1, які виникли до встановлення певних, вищевказаних містобудівних обмежень щодо забудови вказаної території земельної ділянки. Крім того, вказане окреме положення оскаржуваного рішення відповідачем було прийнято на підставі іншого протиправного окремого положення рішення. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині.

Разом із тим, позивачем окрім вищевказаної, заявлено позовну вимогу про визнання дій Кременчуцької міської ради Полтавської області, що полягають у прийнятті 07.07.2015 року рішення про відмову в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, у зв'язку з невідповідністю містобудівній документації (плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року), згідно якого дана земельна ділянка більшою своєю частиною відноситься до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3, в межах якої не передбачено будівництво житлових будинків садибного типу з присадибними земельними ділянками.

З приводу вказаної позовної вимоги, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Розгляд на пленарному засіданні питання у сфері земельних відносин та прийняття відповідного рішення, в тому числі про надання або відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є виключно компетенцією відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області. У зв'язку з вказаним, дії з прийняття рішення на пленарному засідання міської ради, на відміну від самого рішення за наявності підстав, не можуть бути визнані протиправними. Крім того, суд вважає, що в цій частині права позивача належним чином захищені в судовому порядку шляхом визнання протиправним та скасування окремого положення рішення - п.п. 5.4. рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в м. Кременчуці». Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій Кременчуцької міської ради Полтавської області з прийняття п.п. 5.4. рішення «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в м. Кременчуці» від 07.07.2015 року.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій: виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, що полягають у наданні відповіді у формі листа від 07.08.2015 № П-02-26/2235 за підписом заступника міського голови Музики Г.М. за заявою ОСОБА_1 з питання внесення змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука; управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, що полягають у наданні відповіді у формі листа від 19.08.2015 року № 28-33/1185/33 за підписом начальника управління ОСОБА_4, за заявою ОСОБА_1 з питання внесення змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, суд прийшов до наступного.

Зміст вказаних листів, свідчить, що відповіді у них на звернення ОСОБА_1 не містить конкретної відповіді щодо порушеного ним питання у його зверненнях.

Відповідачі у своїх листах обмежуються лише в констатацією фактичних обставин, не зазначають прямо про задоволення або відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 При цьому, якщо вважати відповіді вказаними листами відмовою у задоволенні клопотання ОСОБА_1, то за таких обставин така відмова не обґрунтована змістом вказаних листів.

При цьому, позивач посилається на те, що 07.07.2015 року (на тому ж пленарному засіданні сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області на якому було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою) було прийнято рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про необхідність дострокового внесення змін до генерального плану міста Кременчука», у відповідності до п. 1 вказаного рішення, Кременчуцькою міською радою було визнано за необхідне дострокове внесення змін до генерального плану міста Кременчука, а у відповідності до п. 2 вказаного рішення Управлінню містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області було доручено вжити заходи, направлені на виконання цього рішення.

З прийняттям вказаного рішення, Кременчуцькою міською радою Полтавської області було розпочато процедуру внесення змін до містобудівної документації.

Звернення з ОСОБА_1 з його клопотаннями були здійснені 07.08.2015 року та 19.08.2015 року, тобто в період здійснення управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області заходів направлених на виконання рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про необхідність дострокового внесення змін до генерального плану міста Кременчука» від 07.07.2015 року.

Як вбачається з вищенаведеного листа ДП «УДНДІПМ «ДІПРОМІСТО» ім. Ю.М. Білоконя» від 19.04.2016 року за вих. № Д-931, саме в період проходження вищевкзаної процедури внесення змін до містобудівної документації можливо було виправити помилку, яка призвела до порушення прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1, натомість відповідачами просто проігноровано звернення останнього, питання по суті не розглянуто, а у відповідь направлено листи без конкретного формулювання щодо відмови або задоволення клопотань позивача.

Такі дії відповідачів є порушенням прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1, що свідчить про їх протиправність.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

ч. 3 ст. 2 КАС України встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Саме у частині тертій вказаної статті закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Суб'єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, знаючи, що адміністративний суд керуватиметься ними у разі оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності. Законодавче закріплення цих критеріїв-принципів також дає можливість фізичній чи юридичній особі сформувати уявлення про якість та природу належних рішень чи дій, які вона має право очікування від суб'єкта владних повноважень.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам (п. 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 року № 2).

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного прозову за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Суд приходить до висновку, що під час розгляду вищевказаних звернень позивача відповідачами було допущено порушення вищевказаних критеріїв оцінювання їх дій, що визначені ч. 3 ст. 2 КАС України, а саме: щодо вчинення дії на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; щодо вчинення дії з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; щодо вчинення дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для рішення (вчинення дії); щодо вчинення дії безсторонньо (неупереджено); щодо вчинення дії добросовісно; щодо вчинення дії з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; щодо вчинення дії пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині.

Ч. 1 ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу ч. 4 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати від порушень свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Таким чином, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способами захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачається Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачені національним правом.

Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядувані міжнародній нормі.

Розкриваючи критерій ефективного способу захисту порушеного права платника, Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 року у справі за позовом ТОВ «Аскоп-Україна» до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів зазначив, що «спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення».

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про необхідність, з метою забезпечення відновлення порушених прав позивача, задовольнити позовні вимоги про зобов'язання відповідачів вчинити передбачені законом дії по внесенню та затвердженню відповідних змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, а саме щодо віднесення всієї території земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони Ж1 - зони розміщення котеджної (садибної) забудови, замість зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3.

Керуючись ст. 2, 6-14, 17, 69-71, 122, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, що полягають у наданні відповіді у формі листа від 07.08.2015 № П-02-26/2235 за підписом заступника міського голови Музики Г.М. за заявою ОСОБА_1 з питання внесення змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, в частині віднесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони - зони розміщення котеджної (садибної) забудови, замість зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3.

Визнати протиправними дії управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, що полягають у наданні відповіді у формі листа від 19.08.2015 року № 28-33/1185/33 за підписом начальника управління ОСОБА_4, за заявою ОСОБА_1 з питання внесення змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, в частині віднесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони - зони розміщення котеджної (садибної) забудови, замість зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3.

Визнати протиправним та скасувати окреме положення рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука» в частині віднесення території земельної ділянки по АДРЕСА_1 до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3, в межах якої не передбачено будівництво житлових будинків садибного типу з присадибними земельними ділянками.

Визнати протиправним та скасувати п.п. 5.4. рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в м. Кременчуці» від 07.07.2015 року, яким відмовлено в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1, у зв'язку з невідповідністю містобудівній документації (плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року), згідно якого дана земельна ділянка більшою своєю частиною відноситься до зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3, в межах якої не передбачено будівництво житлових будинків садибного типу з присадибними земельними ділянками.

Зобов'язати виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, вчинити передбачені законом дії по внесенню відповідних змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, а саме щодо віднесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони Ж1 - зони розміщення котеджної (садибної) забудови, замість зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3.

Зобов'язати управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, вчинити передбачені законом дії по внесенню відповідних змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, а саме щодо віднесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони Ж1 - зони розміщення котеджної (садибної) забудови, замість зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3.

Зобов'язати Кременчуцьку міську раду Полтавської області, вчинити передбачені законом дії по затвердженню відповідних змін до плану зонування території (зонінгу) міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.09.2014 року, а саме щодо віднесення всієї земельної ділянки площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_1 до житлової зони Ж1 - зони розміщення котеджної (садибної) забудови, замість зони перспективних озеленених територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, набережні) - ПР-3.

У задоволенні в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 487,20 грн.

Стягнути з Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь держави судовий збір в розмірі 974,40 грн.

Стягнути з виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь держави судовий збір в розмірі 974,40 грн.

Стягнути з управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь держави судовий збір в розмірі 974,40 грн.

Повний текст постанови буде виготовлено 03.08.2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідком апеляційного провадження.

Суддя: