Справа № 357/7724/15-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м. Київ К/800/48353/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Голяшкіна О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року

у справі № 357/7724/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області

про визнання бездіяльності, зобов'язання провести перерахунок та виплату доплати до пенсії, додаткової пенсії та надбавку дітям війни,

встановив:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року, позов в частині вимог за період з 01 січня 2014 року по 24 червня 2014 року залишено без розгляду.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу направити для продовження розгляду. Касаційна скарга мотивована тим, що судами не вірно встановлено коли позивач дізналась про порушення своїх прав.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами встановлено, зокрема, що позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області і одержує пенсію за віком, до складу якої входить підвищення за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, потерпілому 4 категорії, а також надбавка дитині війни.

Листом № 647/Г-01 від 22 грудня 2014 року пенсійним органом позивачці відмовлено у перерахунку та виплаті доплати до пенсії, посилаючись на постанови Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року; № 1210 від 23.11.2011року; № 1381 від 28.12.2011 року; № 112 від 25.03.2014 року та Законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

З огляду на те, що вказані виплати позивачу здійснено у розмірі меншому, ніж передбачено законом, остання звернулась до суду з даним позовом про визнання бездіяльності, зобов'язання провести перерахунок та виплату доплати до пенсії, додаткової пенсії та надбавку дітям війни.

Залишаючи позовну заяву в частині вимог без розгляду суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом з огляду на строковий характер виплат, а також з того, що відсутні поважні причини для його поновлення.

Вищий адміністративний суд України погоджується з такими висновками судів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на те, що до суду з даним позовом позивач звернулась 25 грудня 2014 року, а про порушення своїх прав (здійснення виплат у розмірі меншому, ніж передбачено законом) дізналась у момент здійснення відповідних виплат, враховуючи їх регулярний характер, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову в частині вимог за період з 01 січня 2014 року по 24 червня 2014 року без розгляду.

Наведене спростовує доводи позивача, що про порушення своїх прав вона дізналась з ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року та листа відповідача № 647/Г-01 від 22 грудня 2014 року, який вона отримала 24 грудня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи викладене та те, що переконливих обставин, підтверджених доказами, для поновлення строку звернення до суду позивачем не зазначено, суди дійшли правильного та обґрунтованого висновку про залишення позову в частині вимог без розгляду, оскільки суди в даній справі позбавлені процесуальної можливості розглядати вимоги по суті поза межами шестимісячного строку звернення до суду з позовом, що одночасно узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеного в його постанові від 26 квітня 2016 року у справі № 21-504а16, який повинен враховуватись іншими судами загальної юрисдикції відповідно до ст. 2442 КАС України.

Суд вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: