Справа № 816/6670/13-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 р.Справа № 816/6670/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. по справі № 816/6670/13-а

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нова пошта"

до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області , Виконавчого комітету Полтавської міської ради , Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за участю третьої особи ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Компанія міжрегіонального сервісу"

про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (далі по тексту позивач, ТОВ «Нова пошта») звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (далі по тексту реєстраційна служба ПМУЮ, перший відповідач), Виконавчого комітету Полтавської міської ради (далі по тексту виконком, другий відповідач), в якому просило суд зобов'язати Виконавчий комітет Полтавської міської ради здійснити державну реєстрацію договору комерційної концесії від 30.08.2013 р. №1, укладеного між ТОВ "Нова пошта" і ТОВ "Компанія міжрегіонального сервісу", та зобов'язати Реєстраційну службу Полтавського міського управління юстиції здійснити державну реєстрацію договору комерційної концесії від 30.08.2013 р. №1, укладеного між ТОВ "Нова пошта" та ТОВ "Компанія міжрегіонального сервісу".

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2013 року по справі №816/6670/13-а адміністративний позов ТОВ "Нова пошта" задоволено частково, зобов'язано Виконавчий комітет Полтавської міської ради здійснити державну реєстрацію договору комерційної концесії від 30.08.2013 року №1, укладеного між ТОВ "Нова пошта" та ТОВ "Компанія міжрегіонального сервісу", у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014 року у справі №816/6670/13-а апеляційну скаргу Виконавчого комітету Полтавської міської ради задоволено частково. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2013 року скасовано в частині задоволення позову щодо зобов'язання Виконавчого комітету Полтавської міської ради здійснити державну реєстрацію договору комерційної концесії від 30.08.2013 року №1, укладеного між ТОВ "Нова пошта" та ТОВ "Компанія міжрегіонального сервісу" та прийнято в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2013 року залишено без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.05.2014 року у справі №816/6670/13-а апеляційну скаргу ТОВ "Нова пошта" залишено без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2013 року в частині відмови в задоволенні позову ТОВ "Нова пошта" - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 17.03.2016 року у справі №816/6670/13-а касаційні скарги ТОВ "Нова пошта" задоволені частково, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2013 року, ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.05.2014 року та постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014 року скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Вищий адміністративний суд виходив з того, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були порушені норми процесуального права. Так, в результаті дослідження матеріалів справи колегія суду касаційної інстанції дійшла висновку, що рішення у даній справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обовязки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Компанія міжрегіонального сервісу", оскільки воно є стороною договору комерційної концесії від 30.08.2013 року, однак вказане товариство не було залучене до участі у даній справі в якості третьої особи. Вказана обставина по суті призвела до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості, при цьому, таке неправильне вирішення справи не могло бути усунуте судом касаційної інстанції.

Справа №816/6670/13-а надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 07.04.2016 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Частиною 5 ст. 227 КАС України передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Отже, в даному провадженні справа розглядається з урахуванням наведених висновків суду касаційної інстанції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 року адміністративну справу за позовом ТОВ "Нова пошта" до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, Виконавчого комітету Полтавської міської ради про зобовязання вчинити дії прийнято до провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Компанія міжрегіонального сервісу" (далі - ТОВ "Компанія міжрегіонального сервісу").

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року до участі у даній справі в якості другого відповідача залучене Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області Міністерства юстиції України.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. по справі № 816/6670/13 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. по справі № 816/6670/13 та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що одним з основних видів діяльності TOB "Нова пошта" є "Консультування з питань комерційної діяльності й керування". В процесі господарської діяльності позивачем ТОВ "Компанія міжрегіонального сервісу" укладено договір комерційної концесії від 30.08.2013 року № 1. Враховуючи вимоги ст.ст. 1118, 1120 ЦК України та ст.367 Господарського кодексу України, 30.08.2013 року ТОВ "Нова пошта" звернулося до виконавчого комітету Полтавської міської ради з проханням зареєструвати зазначений договір. Однак, листом від 02.10.2013 року № 02/02- 19/1/9013 позивачу було відмовлено з посиланням на відсутність повноважень щодо здійснення такої реєстрації. Після чого, 11.10.2013 року ТОВ "Нова пошта" звернулося до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції з проханням здійснити державну реєстрацію вищевказаного договору комерційної концесії. Листом від 04.11.2013 року № 592/09-17 Реєстраційна служба ПМУЮ повідомила про те, що законодавством не передбачено, що державну реєстрацію договорів комерційної концесії проводять виключно органи, які станом на сьогодні здійснюють державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме - реєстраційні служби відповідних територіальних управлінь Міністерства юстиції України. Апелянт вважає, що відмовляючи у проведенні державної реєстрації договору комерційної концесії, другий другий відповідач порушив майнові права сторін договору. Так, сплачуючи періодичні платежі за договором комерційної концесії користувач відносить дані платежі до валових витрат згідно бухгалтерського обліку. А у зв'язку з відсутністю державної реєстрації даних договорів існує ризик виключення податковими органами України сум сплачених періодичних платежів з валових витрат користувача та накладенням на останнього штрафних санкцій. Водночас Законом України від 16.10.2012 року № 5461-VI були внесені зміни до статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», яка в попередній редакції визначала, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців проводиться державним реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи-підприємця. Таким чином, виконавчі комітети міських рад міст обласного значення, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій з 01.07.2013 року були позбавлені повноважень щодо здійснення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та, як наслідок, не можуть виконувати інші похідні функції, пов'язані з державною реєстрацією, зокрема повноважень, визначених ст. 1118 ЦК України.

В судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи без своєї участі.

Від Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та виконкому Полтавської міської ради до суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких вказані особи просять суд апеляційної інстанції скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.08.2013 року між ТОВ "Нова пошта" та ТОВ "Компанія міжрегіонального сервісу" укладено договір комерційної концесії №1 (а.с. 7-12).

30.08.2013 року листом за вих.№ 456 ТОВ "Нова пошта" звернулось до Виконавчого комітету Полтавської міської ради із листом про державну реєстрацію зазначеного договору (а.с. 14).

Листом від 02.10.2013 року вих.№02/02-19/1/9013 (а.с. 15) виконком повідомив позивача про те, що Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачено повноважень виконавчих органів міських рад на здійснення державної реєстрації договорів комерційної концесії. Поряд з цим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства юстиції України, Міністерства культури України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів, а також Державного космічного агентства України" функції з реалізації державної політики у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 01.07.2013 року передано від органів державної реєстрації - виконавчих комітетів міських рад реєстраційним службам територіальних органів Міністерства юстиції України.

11.10.2013 року позивач листом за вих.№567 звернувся до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області із проханням здійснити державну реєстрацію договору комерційної концесії №1 від 30.08.2013 року (а.с. 16).

Листом від 04.11.2013 року вих.№592/09-17 Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції Полтавської області повідомила позивача про те, що відповідно до статті 1118 Цивільного кодексу України договір комерційної концесії підлягає державній реєстрації органом, який здійснив державну реєстрацію правоволодільця, тобто виконавчим комітетом Полтавської міської ради (а.с. 17-18).

Не погодившись із зазначеними діями Виконавчого комітету Полтавської міської ради та Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Нова пошта" про зобовязання Виконавчого комітету Полтавської міської ради та Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області здійснити державну реєстрацію договору комерційної концесії від 30.08.2013 року №1, укладеного між ТОВ "Нова пошта" та ТОВ "Компанія міжрегіонального сервісу".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, враховуючи наступне.

Колегія суддів зазначає, що спірні відносини виникли внаслідок відмови виконкому та реєстраційної служби ПМУЮ зареєструвати договір комерційної концесії протягом серпня-листопада 2013 року з підстав відсутності повноважень на здійснення такої реєстрації.

Положеннями ст.1115 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що за договором комерційної концесії одна сторона (правоволоділець) зобов'язується надати другій стороні (користувачеві) за плату право користування відповідно до її вимог комплексом належних цій стороні прав з метою виготовлення та (або) продажу певного виду товару та (або) надання послуг. Відносини, пов'язані з наданням права користування комплексом прав, регулюються цим Кодексом та іншим законом.

Предметом договору комерційної концесії є право на використання об'єктів права інтелектуальної власності (торговельних марок, промислових зразків, винаходів, творів, комерційних таємниць тощо), комерційного досвіду та ділової репутації. Договором комерційної концесії може бути передбачено використання предмета договору із зазначенням або без зазначення території використання щодо певної сфери цивільного обороту (ст.1116 ЦК України).

Відповідно до ст.1117 Цивільного кодексу України сторонами в договорі комерційної концесії можуть бути фізична та юридична особи, які є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно зі ст.1118 ЦК України, в редакції, яка діяла на час звернення позивача до відповідачів з метою здійснення державної реєстрації договору комерційної концесії, договір комерційної концесії укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми договору концесії такий договір є нікчемним.

Договір комерційної концесії підлягає державній реєстрації органом, який здійснив державну реєстрацію правоволодільця.

Якщо правоволоділець зареєстрований в іноземній державі, реєстрація договору комерційної концесії здійснюється органом, який здійснив державну реєстрацію користувача.

У відносинах з третіми особами сторони договору комерційної концесії мають право посилатися на договір комерційної концесії лише з моменту його державної реєстрації.

Частиною 2 ст.1120 ЦК України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин, правоволоділець зобов'язаний був серед іншого забезпечити державну реєстрацію договору.

Крім того, згідно з ст.367 Господарського кодексу України, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин, Договір комерційної концесії повинен бути укладений у письмовій формі у вигляді єдиного документа. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Договір комерційної концесії підлягає державній реєстрації органом, який здійснив реєстрацію суб'єкта господарювання, що виступає за договором як правоволоділець. Якщо правоволоділець зареєстрований як суб'єкт господарювання не в Україні, реєстрація договору комерційної концесії здійснюється органом, який зареєстрував суб'єкта господарювання, що є користувачем.

У відносинах з третіми особами сторони договору комерційної концесії мають право посилатися на договір лише з дня його державної реєстрації. Відсутність реєстрації договору позбавляє сторони права в разі спору посилатися на цей договір.

Інші вимоги щодо укладання договору комерційної концесії встановлюються законом.

Згідно з статтею 367 Господарського кодексу України договір комерційної концесії повинен бути укладений у письмовій формі у вигляді єдиного документа. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Договір комерційної концесії підлягає державній реєстрації органом, який здійснював реєстрацію суб'єкта господарювання, що виступає за договором як правоволоділець. У відносинах з третіми особами сторони договору комерційної концесії мають право посилатися на договір лише з дня його державної реєстрації. Відсутність реєстрації договору позбавляє сторони права в разі спору посилатись на цей договір. Інші вимоги щодо укладання договору комерційної концесії встановлюються законом.

Слід відмітити, що вищенаведеними нормами права не визначено назву органу, який має здійснювати державну реєстрацію правоволодільця та, як наслідок - державну реєстрацію договору комерційної концесії.

Зі змісту договору комерційної концесії №1 від 30.08.2013 року, укладеного між ТОВ "Нова пошта" та ТОВ "Компанія міжрегіонального сервісу" слідує, що правоволодільцем за даним договором є ТОВ "Нова пошта" (а.с. 7-12).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ОСОБА_2 А00 №790220 ТОВ "Нова пошта" зареєстровано 19.01.2001 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради (а.с. 19).

Колегія суддів зазначає, що відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців регулює Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства юстиції України, Міністерства культури України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів, а також Державного космічного агентства України" від 16.10.2012 року №5461-VI були внесені зміни до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", які набули чинності з 01.07.2013 року.

У відповідності до частини першої статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в редакції Закону України від 16.10.2012, №5461-VI) державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводить державний реєстратор.

Згідно із статтею 1 вказаного Закону у вищенаведеній редакції, державним реєстратором є посадова особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За приписами статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в редакції Закону України від 16.10.2012, №5461-VI) державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводиться державним реєстратором за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи - підприємця.

Як вбачається зі змісту попередньої редакції вказаної норми права, державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців до 01.07.2013 року проводилася державним реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи - підприємця.

Колегія суддів зауважує, що в результаті внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" Законом України від 16.10.2012 року №5461-VI виконавчі комітети міських рад міст обласного значення, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій з 01.07.2013 року були позбавлені повноважень щодо здійснення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та як наслідок, вже не могли виконувати інші похідні функції, пов'язані з держаною реєстрацією, зокрема повноважень, визначених статтею 1118 ЦК України, а отже покладання на них обов'язків реєстратора після 01.07.2013 року є безпідставним.

Разом з цим слід зазначити, що Законом України від 16.10.2012 року №5461-VI з 01.07.2013 року від органів державної реєстрації - виконавчих комітетів міських рад до реєстраційних служб відповідних територіальних органів Міністерства юстиції України передано функції з реалізації державної політики лише у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Приписами зазначеного Закону, який є спеціальним у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, до компетенції державного реєстратора не віднесено здійснення державної реєстрації договорів комерційної концесії.

Таким чином, як у Виконавчого комітету Полтавської міської ради, так і у Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, станом на час звернення позивача до них за реєстрацією договору комерційної концесії були відсутні такі повноваження.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Законом України, від 12.02.2015р. № 191-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)", який набув чинності 04.03.2015 року, були внесені зміни до ст.ст.1118, 1120, 1125 та 1126 ЦК України та ст.367 Господарського кодексу України.

Так, підпунктом 3 пункту 7 розділу І цього Закону у Цивільному кодексі України у статті 1118: у назві виключено слова "та його державна реєстрація"; частину другу - четверту виключено; підпунктом 4 - виключено пункт 1 частини другої статті 1120; підпунктом 5 виключено абзац другий частини першої статті 1125; підпунктом 6 - виключено частину другу статті 1126.

У Господарському кодексі України підпунктом 2 у статті 367: назву викладено в такій редакції: "Стаття 367. Форма договору комерційної концесії"; частину другу і третю виключено; підпунктом 3 абзац другий частини другої статті 370 виключено; підпунктом 4 частини другу і четверту статті 374 виключено.

Отже, з 04.03.2015 року законодавець виключив з переліку договорів, які підлягали державній реєстрації, договір комерційної концесії.

З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Нова пошта" про зобовязання Виконавчого комітету Полтавської міської ради здійснити державну реєстрацію договору комерційної концесії від 30.08.2013 р. №1, укладеного між ТОВ "Нова пошта" та ТОВ "Компанія міжрегіонального сервісу", та про зобов'язання Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області здійснити державну реєстрацію вказаного договору.

Таким чином, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. по справі № 816/6670/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 25.07.2016 р.