Справа № 816/987/16
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/987/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соколенка Ф.Ф., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2016 року Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн., посилаючись на несплату відповідачем узгодженого грошового зобов'язання у строк, встановлений нормами Податкового кодексу України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду від відповідача повернувся конверт з відміткою "за закінченням терміну зберігання", який направлявся за адресою: АДРЕСА_1, 36000.

На запит суду від 01.07.2016, здійснений у порядку частини третьої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1, судом отримано відповідь Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 02.07.2016 № 16.1-18/590, відповідно до якої відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 16.11.2001 року (а.с. 19).

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області 22.06.2015 винесено податкове повідомлення - рішення форми "Ф" № 126-17, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн (а.с. 12), яке надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак повернулося до контролюючого органу у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 12, на звороті).

За пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.

Дане податкове повідомлення - рішення в адміністративному та судовому порядку відповідачем не оскаржувалося.

Транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення - рішення, що встановлено підпунктом 267.8.1. пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України.

ОСОБА_1 у строк передбачений підпунктом 267.8.1. пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України визначене податковим повідомленням - рішенням грошове зобов'язання не сплачено.

Згідно з витягом з інтегрованої картки платника транспортного податку з фізичних осіб, станом на дату розгляду справи за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 25 000,00 грн.

Позивач, вважаючи узгодженою суму зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги Державної податкової інспекції у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області, суд дійшов наступних висновків.

За приписами пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 цього ж Кодексу стягнення коштів та продаж майна платників податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Водночас пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України встановлено особливості порядку стягнення податкового боргу платників податків - фізичних осіб у порівнянні з порядком погашення податкового боргу юридичних осіб.

З урахуванням викладеного Вищий адміністративний суд України інформаційним листом від 04.05.2012 № 1198/12/12-12 роз'яснив адміністративним судам, що норми статей 95-99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 даного Кодексу.

Разом з тим, пунктом 87.11 ст. 87 ПК України не встановлено особливостей щодо моменту, з якого у податкового органу виникає право на стягнення податкового боргу. Зокрема, не передбачено особливостей щодо направлення платникові податку - фізичній особі податкової вимоги як умови для виникнення права на примусове стягнення податкового боргу, передбаченої пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, фізичним особам податкова вимога надсилається в тому самому порядку і з тих самих підстав, що і платникам податку - юридичним особам. Зазначене випливає із змісту статті 59 Податкового кодексу України, яка передбачає уніфіковані правила направлення податкових вимог усім платникам податків.

Державною податковою інспекцією у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області, як органом, який здійснює контроль за правильністю та своєчасністю сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), вживалися заходи по погашенню податкового боргу у встановленому законом порядку.

Позивачем 09.12.2015 сформовано податкову вимогу № 3515-23 про сплату узгодженої суми грошового зобов'язання в розмірі 25 000,00 коп (а.с. 9). та направлено на адресу відповідача.

В силу пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України вважається, що податкова вимога вручена відповідачу.

Доказів оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу матеріали справи не містять.

Відповідно до відомостей інтегрованої картки платника транспортного податку з фізичних осіб за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 25 000,00 грн (а.с.??).

Стаття 67 Конституції України наголошує, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатися до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, а в разі недостатності коштів на рахунках, звертатись до суду за дозволом на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У терміни передбачені законодавством заборгованість в загальному розмірі 25 000,00 грн ОСОБА_1 не погасив, тому позивач правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн (двадцять п'ять тисяч гривень) на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 18011000, одержувач УДКС у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ф.Ф. Соколенко