Справа № 810/992/16
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/992/16 Головуючий у 1-й інстанції: Горобцова Я.В. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А
28 липня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,
суддів: Мамчура Я.С.,
Шостака О.О.,
при секретарі: Вітковській К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, -
ОСОБА_1 звернувсь до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації та просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 12 лютого 2016 року, що оформлене протоколом від 12 лютого 2016 року №183, яким визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 та посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційних скарг посилаються на те, що на підставі наданих позивачем документів не підтверджено його статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, - а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.
Сторони в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною комісією від 14.03.2016 серії АВ №0512919 має ІІ групу інвалідності довічно. Підстава захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Водночас, на засіданні Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації, яке було оформлено протоколом від 12.02.2016 №183, з огляду на розбіжності в представлених документах, вирішено, що первинними документами не підтверджено виконання ОСОБА_1 робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо у зоні відчуження.
Наслідком цього стало визнання посвідчень ОСОБА_1 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 такими, що видані безпідставно.
Листом №300 від 02.03.2016 УПСЗН Кагарлицької районної державної адміністрації повідомило позивача про визнання безпідставною видачі останньому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, та необхідність з`явитися до УПСЗН для отримання витягу з протоколу та здачі посвідчення кат. 1 №076369 від 06.02.1996 з вкладкою № НОМЕР_1 від 14.02.2001 з причин визнання їх недійсними.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що обставини щодо виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили, та підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, - з огляду на що суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та необхідність їх задоволення.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-XII).
Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнаються:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 10 вказаного Закону №796-XII визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Так, відповідно до означеної статті учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі у проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Статтею 14 Закону№796-XII визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій:
До 1 категорії осіб відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12) щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.
До 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.
До категорії 3 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали: у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів; у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів; у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів; на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.
Статтею 15 вищезазначеного Закону передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
Відповідно до частини першої статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
На момент отримання позивачем посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 серії № НОМЕР_2 діяв Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 (далі Порядок №51).
Згідно з пунктом 10 Порядку посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Згідно із пунктом 5 Положення №187 рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими до виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно з відомостями довідки Кагарлицького районного військового комісаріату Київської області від 19.06.2014 №652, ОСОБА_1 перебував у штаті спецформування АКВТ АК 2254 з 14 квітня 1981 року по 27 березня 1987 року.
На підставі Наказу №2-ком від 03 січня 1987 року ОСОБА_1 був відряджений в с. Зелений Мис УПТК строком на 29 днів з 3 по 31 січня 1987 року водієм відповідно до розпорядження Київського облавтотранспорту.
Здійснення позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС під час вказаного вище відрядження підтверджується шляховими листами від 09.01.1987№136084, від 06.01.1987 №136080, від 13.01.1987 №100402 та табелем обліку використаного робочого часу за січень 1987 року.
Більше того, факт виконання ОСОБА_1 службових обов`язків в складі автоколони військового типу № 2254 під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується такими, що набрали законної сили судовими рішеннями.
Так, зокрема, рішенням Кагарлицького районного суду від 29.05.2013 по справі №368/673/13-ц встановлено факт виконання ОСОБА_1 з 02.09.1986 по 09.09.1986 та з 03.01.1987 по 31.01.1987 службових обов`язків в складі автоколони військового типу № 2254 під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
За правилами ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Більше того, відповідно до довідки Акту МСЕК № 0430058 від 30.04.2014 року причина інвалідності ОСОБА_1 захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
Таким чином, на переконання колегії суддів, сукупність вищенаведених письмових доказів повною мірою підтверджує участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Стосовно посилань апелянта на суперечності в назві населеного пункту, до якого був відрядженийпозивач, колегія суддів зазначає, що з маршрутного листа вбачається, що позивач був направлений в с.Зелений Мис на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС для перевезення будівельних матеріалів згідно наказу №2-ком від 03 січня 1987 року, та у цей же період відряджався до с.Опачичі, м.Чорнобиль, м.Припять.
Відповідно що Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 (в редакції від 29.08.1994 №600), с. Опачичі, так само як і с.Зелений Мис Чорнобильського району Київської області, віднесене до зони відчуження.
Відтак, розбіжності у довідках щодо місця перебування та відрядження позивача не впливають на наявність у ОСОБА_1 підстави для отримання посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
До того ж, в ході розгляду справи представник відповідача повідомив про те, що статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС раніше неодноразово підтверджувався на засіданнях Комісії на підставі одних і тих самих документів. Поряд з цим, не спростувавши відомостей таких самих документів лише на підставі листа Кагарлицького РВ ГУ МВС України щодо перевірки правомірності надання ОСОБА_1 статусу інваліда І категорії з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який відповідачем до матеріалів справи не наданий, Комісія дійшла до протилежного висновку про непідтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Враховуючи, що доказів фальсифікації документів або недостовірності викладеної в них інформації, що стала підставою для видачі позивачеві посвідчень відповідачем суду не надано, та в те, що матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно працював в зоні відчуження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача, викладеного у формі протоколу №183 від 12.02.2016 в частині визнання безпідставною видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,
Апеляційну скаргу Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації, залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 29 липня 2016 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С