Справа № 804/2926/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 р. Справа № 804/2926/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ляшко О.Б.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№26) про стягнення заборгованості, -
П'ятихатське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось до суду з позовом про стягнення з Жовтоводської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) заборгованості в сумі 2210,38 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що Жовтоводська виправна колонія управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) не виконує зобов'язання п. 6.7 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року № 64/8663, в якому зазначено, що Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в результаті чого утворився борг по списку № 2 в сумі 2210,38 грн. за березень - квітень 2016 року.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, заявивши клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Представником відповідача надано письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких зазначено, що позовні вимоги до Жовтоводської виправної колонії Управління пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№26) є безпідставними, оскільки виробництво Жовтоводської ВК-26 і установа Жовтоводської ВК-26 це дві різні юридичні особи, які зареєстровані в установленому законом порядку. Громадянин ОСОБА_2 приймався на роботу і працював на виробництві Жовтоводської ВК-26 на посаді машиніста тепловоза. Тепловози знаходяться і знаходились на виробництві (в теперішній час це Державне підприємство "Підприємство Жовтоводської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№26) і на балансі установи Жовтоводської ВК-26 ніколи не перебували. Посада машиніста тепловоза знаходилась і знаходиться в штаті виробництва, тобто підприємства Жовтоводської ВК-26. Також, заробітну плату гр. ОСОБА_2 отримував на виробництві, яке з його заробітку здійснювало відрахування до пенсійного фонду. У зв'язку з чим, відповідач не має відшкодовувати пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсії ОСОБА_2
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що Жовтоводська виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) зареєстрована в П'ятихатському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, і відповідно є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
На даному підприємстві з особливо шкідливими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, працювала особа, яка у даний час отримує пенсію призначену відповідно до пунктів "б-з"ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: ОСОБА_2.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював саме в Жовтоводській виправній колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Дніпропетровській області (№26).
Отже, твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_2 приймався на роботу та працював на виробництві Жовтоводської виправної колонії №26, що є окремою юридичною особою відмінною від Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) не відповідають дійсності та є необґрунтованими.
Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та до розрахунку суми позову щодо стягнення заборгованості з Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за березень - квітень 2016 року, відповідачу належить сплатити суму фактичних витрат у розмірі 2 210 грн. 38 коп. Заборгованість в добровільному порядку не сплачена, розрахунки фактичних витрат відповідачем не оскаржені.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Пунктом 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". В силу частини 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списками №№1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні і корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. На підставі п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", якою визначені умови призначення пільгових пенсій за віком та перелік осіб, які мають право на такі пенсії, працівникам відповідача сплачувались пенсії за віком на пільгових умовах. Як визначено п.п.6.1 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року (надалі Інструкція), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до п.п.6.4 п.6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно п.п. 6.7 п. 6 Інструкції Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню.
Крім того, суд зазначає, що ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 3 Закону України "Про судовий збір" передбачений обов'язок позивача сплатити судовий збір у належному розмірі під час подання адміністративного позову чи іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
Зважаючи, що позивача не звільнено від сплати судового збору, а в статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення з відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 1378,00 грн.
На підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Б. Ляшко