Справа № 127/14557/16-а
Суддя: Ан О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/529/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Адміністративний позов мотивований тим, що позивач перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці з 02.01.2014 року та отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З 01.04.2015 року управлінням Пенсійного фонду України у м.Вінниці призупинено виплату пенсії. Позивач 28.04.2016 року звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак, листом № 82/к-2 від 11.05.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у поновлені виплати пенсії в період роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу». Позивач вважає вказану відмову незаконною та такою, що порушує його права та законні інтереси.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження. Заперечення на адміністративний позов надійшли до суду у встановлений законом строк, в яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки з 01 січня 2016 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року, відповідно до яких у статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначено, що тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується. Після звільнення з роботи, виплата пенсії відповідно до цього закону поновлюється.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Судом встановлено, та сторонами не заперечується той факт, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Вінниці з 02.01.2014 року та отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач 28.04.2016 року звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 9-10).

Однак, листом № 82/к-2 від 11.05.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у поновлені виплати пенсії в період роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу», оскільки, набрав чинності Закон України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», де зазначено, що тимчасово з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Закону України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються (а.с. 11-12).

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З урахування внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

З 01 січня 2016 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року, відповідно до яких у статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначено, що тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується. Після звільнення з роботи, виплата пенсії відповідно до цього закону поновлюється.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в даному випадку зазначена норма чітко встановлює, що особам, які працюють на посадах та умовах визначених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання тимчасово не виплачуються.

Позивач ОСОБА_1 працює на посаді державного службовця в управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці, з 02.01.2014 року йому була призначена пенсія згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому, в даному випадку, на позивача розповсюджується дія статті ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в чинній редакції.

Відповідач з 01 квітня 2015 року припинив виплату позивачу призначеної пенсії за віком на підставі ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У рішенні від 26 грудня 2011 року № 20/рп/2011, Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Враховуючи висновки Конституційного Суду України, та беручи до уваги, що ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із внесеними змінами, не визнана неконституційною, позивач не є інвалідом І, ІІ групи, інвалідом війни III групи та учасником бойових дій, та особою, на яку поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», відповідач тимчасово припинив виплату пенсії ОСОБА_1, керуючись саме чинною нормою законодавства, тому доводи позивача про те, що припинення виплати пенсії є незаконним, суд вважає безпідставними, та приходить до висновку про відсутність підстав для зобов'язання відповідача відновити виплату пенсії та задоволення позовних вимог.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державну службу», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст. ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: