Справа № 802/1023/16-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

19 липня 2016 р. Справа № 802/1023/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шкільної О.С.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представників відповідача 1: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління національної поліції у Вінницькій області, Атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення про включення до списку осіб, які підлягають атестуванню, визнання дій щодо проведення атестування протиправними, визнання протиправним та скасування висновку (рішення) атестаційної комісії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Вінницькій області (відповідач 1), Атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення про включення до списку осіб, які підлягають атестуванню, визнання дій щодо проведення атестування протиправними, визнання протиправним та скасування висновку (рішення) атестаційної комісії.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про забезпечення адміністративного позову, яке відповідно до положень ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) призначене до розгляду в судовому засіданні.

19.07.2016 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про уточнення клопотання про забезпечення позову в частині способу його здійснення. Так, з урахуванням поданої заяви представник ОСОБА_1 просить суд зупинити дію висновку (рішення) Атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.06.2016, зазначеного у протоколі № 15.00006022.0036014 та в розділі VІ "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4 - займаній посаді не відповідає", який прийнятий стосовно підполковника міліції ОСОБА_1

В обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначає, що оскаржуване рішення (висновок) атестаційної комісії містить очевидні ознаки протиправності, оскільки переатестація була проведена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо порядку та вимог, встановлених законодавством України, без належних на те правових підстав, зокрема, вимог статей 57, 58 Закону України "Про національну поліцію", пункту 3 розділу ІІІ Інструкції "Про порядок проведення атестування поліцейських", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України" 17.11.2015 № 1455.

На переконання представника позивача, враховуючи, що предметом спору є рішення (висновок) атестаційної комісії щодо невідповідності позивача займаній посаді, невжиття заходів щодо забезпечення адміністративного позову спричинить реалізацію відповідачем даного висновку шляхом звільнення позивача із займаної посади, що є очевидною небезпекою заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача і для їх відновлення останній вимушений буде докласти значних зусиль шляхом подальшого захисту своїх прав у судовому порядку.

Крім того, представник ОСОБА_1 в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову зазначає, що у разі, якщо розглядом справи буде доведено незаконність оскаржуваного рішення (висновку), звільнення позивача на підставі такого призведе до призначення на цю посаду іншої особи, що в подальшому ускладнить та може унеможливити захист позивачем своїх трудових прав.

В судовому засіданні позивач та його представник подане клопотання про забезпечення позову у редакції від 19.07.2016 підтримали та просили його задовольнити.

Представники відповідача 1 в судовому засіданні заперечували проти вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1, посилаючись на письмові заперечення проти клопотання в яких зокрема, зазначено, що наведені позивачем доводи про наявність ознак протиправності оскаржуваного рішення є передчасними, оскільки оцінка протиправності рішення здійснюватиметься при розгляді справи по суті.

Зазначили, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів. Наголосили також, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Представник відповідача 2 в судове засідання не прибув, судом вживалися всі необхідні заходи для належного повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання про забезпечення позову.

Частина 3 статті 118 КАС України визначає, що питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд клопотання про вжиття заходів забезпечення позову за відсутності представника відповідача 2.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників Головного управління національної поліції у Вінницькій області, зясувавши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 117 КАС України визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується. Також адміністративний позов може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти певні дії.

Не допускається забезпечення позову шляхом: 1) зупинення актів Верховної ОСОБА_2 України, Президента України, Вищої ради юстиції та встановлення для них заборони вчиняти певні дії; 2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стосовно здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони проводити певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку, що передбачає ч. 5 ст. 117 КАС України.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Положення ст. 117 КАС України передбачають, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони в тому рахунку з зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Таким чином, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Разом з тим, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Судом були враховані посилання представника позивача на те, що виконання оскаржуваного рішення відповідача 1 призведе до незаконного звільнення позивача. Однак, суд дійшов висновку, що зазначені пояснення не є належними та достатніми доказами, які б суд сприймав як наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та які б свідчили про наявність обставин, що унеможливлюють захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вважає, що доводи позивача на підтримку клопотання ґрунтуються саме на припущеннях та не підтверджені доказами. Подання адміністративного позову, предметом якого є визнання протиправних рішень, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких, протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття запобіжних заходів у даному випадку та на даній стадії. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях і відповідно до вимог статті 159 КАС України повинно бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд приходить висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович