Справа № 804/3475/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2016 р. Справа № 804/3475/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріЗоідзе Т.А.
представника позивача представника відповідача Бєлаш Л. Л. Синявського І.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з результатами перевірки, вважає, що податковий орган дійшов до помилкових висновків про допущення платником податків порушень законодавства, а податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
У судовому засіданні представник відповідача виклав доводи заперечень на позов та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
За результатами перевірки складено акт №1153/42/04-03-14-01/30852309 від 26.05.2016 року, у висновках якого встановлення позивачем порушення: п.209.6, п.209.11, п.209.15.2 ст.209 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством не нараховано податку на додану вартість по сплаті до бюджету в сумі 3 397 141 грн.; п.п.3.2 п.п.3.3 п.3 розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку; п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк» зареєстроване в Царичанській райдержадміністрації як юридична особа та перебуває на обліку в Дніпродзержинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків. У перевіряємому періоді підприємство позивача було зареєстровано як суб'єкт спеціального режиму оподаткування відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ №10016071 від 04.02.2009 року та було платником фіксованого сільськогосподарського податку відповідно до статті 301 Податкового кодексу України.
15 грудня 2014 року між позивачем та Павлоградським механічним заводом ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» було укладено договір №264 юр про надання послуг, відповідно до умов якого ТОВ «Маяк» зобов'язується власними силами та засобами протягом жовтня 2014 року - грудня 2015 року надати Павлоградському механічному заводу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» послуги з обробки сільськогосподарських земель загальною площею 1699,28 га в обсязі повного сільськогосподарського циклу по наступним видам і кількості сільськогосподарських культур.
Фактично підприємством позивача було надано послуг на загальну суму 14 486 251 з урахування податку на додану вартість.
Податок на додану вартість від надання послуг в загальній сумі 2 414 375,16 грн. товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк» відобразило у складі податкових зобов'язань скорочених декларацій в наступних податкових періодах: жовтень 2014 року - 469 235,05 грн.; жовтень 2015 року - 784 527,56 грн.; грудень 2015 року - 1 160 612,55 грн.
29 жовтня 2014 року позивач зареєстрував в єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за №3/2 від 28.10.2014 року по взаємовідносинах із замовником Павлоградським механічним заводом ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» на суму ПДВ - 469 235,05 грн. у зв'язку з наданням останньому послуг по вирощуванню соняшника.
У зв'язку з наданням послуг по вирощуванню пшениці та вирощуванню ячменю ТОВ «Маяк» 05 листопада 2015 року було зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за №20/2 від 21.10.2015 року на суму ПДВ - 784 527,56 грн.
11 грудня 2015 року по взаємовідносинах з замовником позивачем зареєстровано податкову накладну за №1/2 від 10.12.2015 року у зв'язку з наданням послуг по вирощуванню соняшника.
25 грудня 2015 було зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за №2/2 від 21.12.2015 року на суму ПДВ - 652 607,55 грн. у зв'язку з наданням останньому послуг по вирощуванню соняшника.
В акті перевірки податковий орган зазначає, що контрагент позивача - Павлоградський механічний завод ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» не є підприємством - сільгоспвиробником, а тому надання послуг ТОВ «Маяк» на його адресу не підпадає під дію п.п.209.15.2 п.209.15 ст.209 Податкового кодексу України. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Маяк» податкові зобов'язання з ПДВ від надання послуг Павлоградському механічномуо заводу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» в сумі 2 414 3 76 грн. повинно було відображати не в скорочених деклараціях з ПДВ за грудень 2014 року, жовтень 2015 року, грудень 2015 року, а в загальних деклараціях за грудень 2014 року, жовтень 2015 року, грудень 2015 року.
Однак суд критично оцінює викладену позицію відповідача з огляду на наступне.
Пунктом 209.2 статті 209 Податкового кодексу України визначено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів (послуг), не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається у розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів (за рахунок яких сформовано податковий кредит), а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.
Сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно (пункт 209.6 статті 209 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 209.11 статті 209 Податкового кодексу України, якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то: а) на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку; б) контролюючий орган виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та може повторно включити його до такого реєстру після закінчення наступних 12 послідовних звітних податкових періодів за наявності підстав, визначених цією статтею; в) таке підприємство вважається платником зазначеного податку на загальних підставах з першого числа місяця, в якому було допущено таке перевищення.
Згідно пункту 209.15.2 статті 209 Податкового кодексу України діяльність у сфері сільського господарства: а) виробництво продукції рослинництва, а саме рослинних культур, а також вирощування фруктів та овочів, квітів та декоративних рослин (у відкритих або закритих ґрунтах), грибів, насіння, прянощів, саджанців та водоростей, а також їх обробка, переробка та/або консервація; б) виробництво продукції тваринництва, а саме свійських сільськогосподарських тварин, птахівництва, кролівництва, бджільництва, а також розведення шовкопрядів, змій та інших плазунів або слимаків та інших наземних ссавців, безхребетних та комах, а також їх обробка, переробка та/або консервація; в) надання послуг іншим сільгосптоваровиробникам (юридичним особам) та/або фізичним особам з використанням сільськогосподарської техніки, крім надання її у фінансову оренду (лізинг).
Суд не погоджується із висновками відповідача про те, що Павлоградський механічний завод ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» не є підприємством-сільгоспвиробником, оскільки за пунктом 1.1 договору №264 юр від 15.12.2014 року позивач надає Павлоградському механічному заводу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» послуги з обробки саме сільськогосподарських земель. У пункті 5.2. вказаного договору вказано, що місцем надання послуг є сільськогосподарські землі, що належать Павлоградському механічному заводу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» на правах постійного користування.
За відомостями довідки відділу держгеокадастру у Васильківському районі Дніпропетровської області №60 від 28.01.2016 року про наявність земель на території Добровільської сільської ради Васильківського району ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» у власності та користуванні знаходиться 2305, 5134 га саме ріллі.
Відповідно до Положення про Павлоградський механічний завод ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» напрямком діяльності зазначено, зокрема, виробництво сільськогосподарської продукції, а в Статуті також визначено виробництво та реалізація сільгосппродукції.
Згідно підпунктом14.1.235 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.
Судом встановлено, що за відомостями ЄДРПОУ від 24.02.2015 року серед видів діяльності Павлоградського механічного заводу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» за КВЕД є: 01.50 - Змішане сільське господарство, що включає діяльність сільськогосподарських одиниць, які поєднують рослинництво і тваринництво без визначення спеціалізації.
Отже, Павлоградський механічний завод ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» в розумінні підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є сільськогосподарським товаровиробником, яке для своєї діяльності використовує земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва.
При цьому суд відзначає, що Податковим кодексом не передбачено критерію віднесення послуг до сільськогосподарських лише в разі надання їх підприємствам - суб'єктам спеціального режиму оподаткування.
Підпункт 209.15.2 пункту 209.15 статті 209 Податкового кодексу визначає, що такі послуги мають надаватися сільгосппідприємствам.
Отже, позивач надавав послуги сільськогосподарському товаровиробнику, що, виходячи з положень підпункту 209.15.2 пункту 209.15 статті 209 Податкового кодексу надає право ТОВ «Маяк» включати податкові зобов'язання за надані послуги до скороченої податкової декларації з ПДВ.
Крім того, суд звертає увагу, що договірні правовідносини позивача з контрагентом в періоді, що перевірявся податковим органом, є виконаними сторонами в повному обсязі. Таким чином, позивач в межах договору № 264 юр від 15.12.2014 року, надавав Павлоградському механічному заводу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» послуги з обробки саме сільськогосподарських земель для вирощування зернових культур. Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, інформації про те, що правовий статус земель інший, на яких позивач надавав саме послуги з обробки сільськогосподарських земель загальною площею 1699,28 га в обсязі повного сільськогосподарського циклу, позивач не мав.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі отримання постанови суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанови органу дізнання, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.
01 вересня 2015 року набув чинності Закон України від 17.07.2015 pоку 655-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» (надалі Закон України від 17.07.2015 pоку 655-VIII), яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 36 такого змісту: у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов'язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.
Відповідно до пункту 7, частини 2 пункту 8 та частини 3 пункту 12 розділу І Закону України від 17.07.2015 pоку 655-VIII з Податкового кодексу України виключено підпункт 54.3.4 пункту 54.3 статті 54, пункт 58.4 статті 58 та пункт 86.9 статті 86 розділу 11 Кодексу. Таким чином, відмінено норми, які передбачають особливості прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами перевірок, проведених за визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Кодексу обставин, у зв'язку з наявністю кримінального провадження щодо кримінального правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків. Враховуючи наведене, з 1 вересня 2015 року за результатами таких перевірок запроваджується загальний порядок та терміни прийняття податкових повідомлень-рішень, передбачений пунктом 86.8 статті 86 Податкового Кодексу.
У зв'язку з цим загальний порядок прийняття податкових повідомлень-рішень, передбачений пунктом 86.8 статті 86 розділу ІІ Податкового кодексу України, застосовується за результатами перевірок, які проводяться у межах кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, розпочатих після набрання чинності вказаним Законом.
Щодо перевірок, які проводяться (проводились) у межах кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, розпочатих до набрання чинності Законом України від 17.07.2015 pоку 655-VIII, то у цьому випадку податкові повідомлення-рішення за результатами перевірок, розпочатих та закінчених до 1 вересня 2015 року, розпочатих до, але закінчених після 1 вересня 2015 року, а також розпочатих та закінчених після 1 вересня 2015 року, приймаються протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оспорювані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» судові витрати у розмірі 63 698,50 грн. (шістдесят три тисячі шістсот дев'яносто вісім гривень 57 копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 11 липня 2016 року.

Суддя В.В. Степаненко