Справа № 816/682/16
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 р.Справа № 816/682/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.05.2016р. по справі № 816/682/16

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області далі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо проведеного в травні 2015 року утримання із суддівської винагороди судді Комсомольського міського суду Полтавської області Окунь Т.В. коштів у сумі 3 654,00 грн;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утриману в травні 2015 року суддівську винагороду у сумі 3 654 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.05.2016р. зазначений позов задоволено.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо проведеного у травні 2015 року утримання із суддівської винагороди судді Комсомольського міського суду Полтавської області Окунь Тетяни Вікторівни коштів у розмірі 3654,00 грн (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні).

Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) утриману в травні 2015 року суддівську винагороду у розмірі 3654,00 грн (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права, а саме, ст. 98 КЗпП України, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач також зазначає, що з врахуванням того, що наказом голови Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.03.2015р. скасовано його наказ від 09.02.2015р. «Про введення в дію штатного розпису Комсомольського міського суду Полтавської області зі зменшеною чисельністю штатних одиниць», яким обмеження виплати суддівської винагороди підвищилося з 7 розмірів мінімальних заробітних плат до 10 розмірів мінімальних заробітних плат, таке підвищення стало безпідставним, тобто умова, яка була підставою для здійснення підвищення була скасована, а тому на думку відповідача, 3654 грн. утримані із суддівської винагороди правомірно.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді судді Комсомольського міського суду Полтавської області /а.с. 7/.

Наказом голови Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.02.2015 №5.1-г "Про введення в дію штатний розпис Комсомольського міського суду Полтавської області зі зменшеною чисельністю штатних одиниць" з 01.03.2015 внесено зміни до штатного розпису Комсомольського міського суду Полтавської області, а саме рішенням зборів суддів Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.02.2015 виведено 1 посаду головного спеціаліста інформаційних технологій та з 01.03.2015 введено в дію штатний розпис суду зі зменшеною чисельністю у кількості 28 штатних одиниць /а.с. 8-9/.

У звязку з цим, суддям Комсомольського міського суду Полтавської області у березні 2015 року проведено нарахування та виплату суддівської винагороди, виходячи з 10-кратного розміру мінімальної заробітної плати.

Рішенням зборів суддів Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.03.2015 скасовано рішення зборів суддів від 05.02.2015 про скорочення вакантної посади головного спеціаліста з інформаційних технологій та винесено наказ про скасування наказу голови суду від 09.02.2015 № 5.1-г. /а.с. 10/.

З огляду на скасування наказу про скорочення штатного розпису Комсомольського міського суду ТУ ДСА України в Полтавській області у травні 2015 року утримано із заробітної плати ОСОБА_1 3654,00 грн.

Листом ТУ ДСА України в Полтавській області від 21.05.2015 № 06-686/2457 розяснено, що у випадку затвердження штатного розпису суду, кількість працівників в якому відповідає граничній штатній чисельності, максимальний розмір заробітної плати працівників суду та суддівської винагороди має обмежуватися 7 розмірами мінімальної заробітної плати, а тому у травні 2015 року проведено перерахунок суддівської винагороди суддів Комсомольського міського суду Полтавської області за березень 2015 року із розрахунку 8 526 грн, зокрема, із суддівської винагороди кожного судді утримано 3 654 /а.с. 10/.

Не погодившись із проведеними відрахуваннями, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно відрахував із заробітної плати ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3654,00 грн.

Згідно зі статтею 127 Кодексу законів про працю України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу:

1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не повернутого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості, або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5 і 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію;

3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

Таким чином, законодавцем визначено конкретний перелік підстав, за наявності яких роботодавець має право провести відрахування із заробітної плати працівника.

Як встановлено з матеріалів справи, відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 здійснено у звязку із застосуванням відповідачем до питань нарахування суддівської винагороди за березень 2015 року приписів пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VІІ, за якими розмір суддівської винагороди обмежено 7 розмірами мінімальної заробітної плати.

Таким чином, відповідне відрахування грошових коштів здійснено у зв'язку із застосуванням в порядку регресу приписів Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2004 №76-VІІІ.

Верховний Суд України у постанові Пленуму від 24.12.1999 №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" зазначив, що при вирішенні спорів, пов'язаних із застосуванням статті 127 КЗпП, суди мають враховувати, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.

Отже, помилка роботодавця у застосуванні закону не може бути підставою для проведення у подальшому відрахувань із заробітної плати працівника.

За приписами пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Вина позивача у здійсненому ТУ ДСА України в Полтавській області у березні 2015 року нарахуванні ОСОБА_1 суддівської винагороди, виходячи з посадового окладу в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, відсутня.

Також відсутні рахункові (лічильні) помилки при виплаті позивачу грошового забезпечення щодо спірної суми.

Підставою для проведення відрахувань із заробітної плати працівника має бути відповідний наказ роботодавця.

Однак, доказів прийняття наказу про відрахування із суддівської винагороди ОСОБА_1 коштів у розмірі 3654,00 грн. відповідачем не надано.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості утримання із суддівської винагороди коштів у розмірі 3654,00 грн. у звязку зі скасуванням підстави для підвищення суддівської винагороди позивача, а саме, скасування наказом голови Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.03.2015р. його наказу від 09.02.2015р. «Про введення в дію штатного розпису Комсомольського міського суду Полтавської області зі зменшеною чисельністю штатних одиниць», оскільки вичерпний перелік підстав за якими можуть проводитись відрахування із заробітної плати працівників встановлено статтею 127 Кодексу законів про працю України, до яких наведена відповідачем підстава не відноситься.

Отже, колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції, що відповідач безпідставно відрахував із заробітної плати ОСОБА_1 у травні 2015 року грошові кошти у розмірі 3654,00 грн.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог з метою повного захисту прав позивача згідно з ч. 2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України та стягнув з відповідача на користь позивача утриману в травні суддівську винагороду у розмірі 3654,00 грн.

Таким чином, колегія суддів, підтверджує що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.05.2016р. по справі № 816/682/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 25.07.2016 р.