Справа № 815/3183/16
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року 12 год. 10 хв. м. Одеса Справа № 815/3183/16

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

за участю : секретаря Сакара М.М., представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача Терлецької І.Г., представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участі третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ в Одеській області Іскрова Олега Вікторовича та ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5, позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Управління ДР ГТУЮ, відповідач) в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Управління ДР ГТУЮ Іскрова О.В. №29245603 від 13.04.2016 року про припинення права власності №1420637 за ОСОБА_5 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням державного реєстратора Овідіопольського районного управління юстиції ОСОБА_8 від 25.06.2013 року зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу №771 від 01.03.2006 року. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.05.2011 року, залишеним в силі Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.11.2011 року визнано недійсним договір купівлі - продажу №771. 14.04.2016 року представник ОСОБА_7 - ОСОБА_4, що діяла на підставі довіреності звернулась до відповідача із заявою про скасування прав на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. На підставі вказаної заяви державний реєстратор Управління ДР ГТУЮ Іскров О.В. прийняв рішення про скасування державної реєстрації права власності №29245603 від 13.04.2016 року на вищевказаний житловий будинок. Проте позивач вважає вказане рішення протиправним та просить його скасувати.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача Управління ДР ГТУЮ в судовому засіданні позов не визнав, та надав до суду заперечення у письмову вигляді, які мотивовані тим, що відповідно до 4.2 ст. 26 Закону, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Підставою для прийняття рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскрова О.В. №29245603 від 13.04.2016 про припинення права власності №1420637 за ОСОБА_5 на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 стало рішення Овідіопольського районного суду №2-1207/11 від 12.05.2011, яким визнано недійсним договір куплі-продажу між ОСОБА_7 і ОСОБА_5 26.04.2016 за результатами звернення ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, стосовно скасування права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Із листа-відповіді Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що 14.04.2016 громадянкою ОСОБА_9, яка діяла на підставі довіреності від 05.11.2011 №2239 від імені ОСОБА_7 до Овідіопольського районного управління юстиції було подано заяву про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №16490783 на об'єкт нерухомого майна за вищевказаною адресою. Під час розгляду вищезазначеної заяви працівником Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області було прийнято відповідне рішення про скасування державної реєстрації права власності №29245603 та припинено право власності №1420637. У позовній заяві ОСОБА_5 стверджує, що заяву про державну реєстрацію припинення права власності на вищезазначений об'єкт нерухомого майна було подано неналежною особою. Відповідно до Закону, заявник - власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник встановлює особу заявника, що здійснюється за документом, що посвідчує таку особу. У разі подання заяви уповноваженою на те особою уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник перевіряє обсяг повноважень такої особи за документом, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Так, документом, що підтверджує повноваження ОСОБА_9 діяти від імені ОСОБА_7 є довіреність від 05.11.2011 №2239. Отже, враховуючи вищевикладеце, позивач хибно дійшов висновку про порушення відповідачем норм чинного законодавства у сфері проведення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо перевірки повноважень заявника. Отже, враховуючи вищевикладене, позивач помилково визначив Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області у якості відповідача. Між ОСОБА_5 та Управлінням Головного територіального управління юстиції в Одеській області спірних правовідносин не виникало, а отже Управлінням не могло бути порушено прав та законних інтересів позивача.

Представник третьої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав пояснення представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням державного реєстратора Овідіопольсокго районного управління юстиції ОСОБА_8 від 25.06.2013 року зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу №771 від 01.03.2006 року.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.05.2011 року, залишеним в силі Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.11.2011 року визнано недійсним договір купівлі - продажу №771.

14.04.2016 року представник ОСОБА_7 - ОСОБА_4, що діяла на підставі довіреності звернулась до відповідача із заявою про скасування прав на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вказаної заяви державний реєстратор Управління ДР ГТУЮ Іскров О.В. прийняв рішення про скасування державної реєстрації права власності №29245603 від 13.04.2016 року на вищевказаний житловий будинок.

Державний реєстратор при здійсненні реєстраційних дій керується ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (далі - Порядок №868) (чинного на час виникнення правовідносин), «Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 (далі - Порядок №1141).

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 2, ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

- відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 81) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Преамбулою Закону 1952-IV передбачено, що цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Зазначений Закон згідно зі статтею 1 регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За частиною тринадцятою статті 15 Закону № 1952-IV порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 22 червня 2011 року № 703 затвердив Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком (пункти 7, 10 Порядку).

Під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями та приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов такого правового висновку: наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Судом встановлено, що державний реєстратор Управління ДР ГТУЮ Іскров О.В. прийняв рішення про скасування державної реєстрації права власності №29245603 від 13.04.2016 року у момент, коли в Єдиному реєстрі заборон були наявні записи про арешт нерухомого майна на підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеській області від 18.03.2015 року №509/3983/14-ц (а.с. 9).

Тобто на момент винесення рішення вказане нерухоме майно знаходилось під арештом та державний реєстратор не мав права приймати рішення про скасування державної реєстрації.

Аналогічний висновок зробив Верховний суд України у своєму рішенні №21-423а14 від 11.11.2014 року по справі за позовом ТОВ «Проект-А» до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи те, що державний реєстратор Управління ДР ГТУЮ Іскров О.В. прийняв рішення про скасування державної реєстрації права власності №29245603 від 13.04.2016 року у момент, коли в Єдиному реєстрі заборон були наявні записи про арешт нерухомого майна на підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеській області від 18.03.2015 року №509/3983/14-ц, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_5 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскрова Олега Вікторовича індексний номер: 29245603 від 13.04.2016р. про припинення права власності за ОСОБА_5 на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 22.07.2016 року.

Суддя Іванов Е.А.

.