Справа № 22-а/0690/4325/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4325/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

при секретарі: Григоровичі А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Олевської райдержадміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що здійснює догляд за дочкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, яку протягом 2007-2009 років отримувала в меншому,ніж передбачено законом розмірі. Просила поновити строк звернення до суду з даним позовом, визнати неправомірними дії відповідача, стягнути недоплачені кошти.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області. Стягнуто на користь - позивача 2856,30 грн. недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за період з серпня 2008 року по 28.02,2009 року.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області просить скасувати постанову Олевського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2009 і ухвалити нову постанову про відмову в позові з тих підстав, що постанова суду не відповідає нормам чинного законодавства. Апелянт зазначає, що управління праці та соціального захисту населення діяло в межах своїх повноважень.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач здійснює догляд за малолітньою дочкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2007 році позивач мала право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до вимог Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми» в розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

З довідки УПСЗН Олевської райдержадміністрації вбачається, що позивач в 2007 році отримала зазначену допомогу в меншому розмірі, ніж передбачено Законом.

При нарахування та виплаті позивачу цього виду державної допомоги в 2007 році відповідач керувався положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію ч.1 ст. 12 п.3 ст.15 та розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» на 2007 рік.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення абзацу третього частини другої п.14 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік, отже, з цього часу відновлено дію ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до п.5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України, воно має преюдиціальне значення для. судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Визнані неконституційними положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення, згідно вимог ч.2 ст.152 Конституції України.

Разом з тим, встановлено, що позивач звернулась до суду з даним позовом 16.07.2009 року. В позовній заяві зазначила, що дізналась про порушення своїх прав в червні 2009 року, що є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідач просив застосувати строк позовної давності, який, відповідно до вимог ст. 99 КАС України, в редакції, що діяла на момент розгляду справи, становить 1 рік.

За змістом ст. 100 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи, пропущений строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Обставини, вказані позивачкою в позовній заяві не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до суду, тому позовні вимоги в частині стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною за 2007 рік обґрунтовано залишено судом першої інстанції без задоволення за пропуском строку звернення до суду.

Щодо позовних вимог про стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною за 20082009 роки, суд прийшов до помилкового висновку про їх задоволення.

Так, пунктом 23 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів частина 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» викладена у новій редакції:

«Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та

середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше, ніж 130 грн.»

При цьому пунктом 3 розділу УІІІ «Прикінцевих положень» Закону визначено, що вказана допомога надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01.01.2008 р. - 50 %, з 01.01.2009р. - 75%, з 01.01.2010р. - 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Таким чином, в 2008-2009 роках позивачу нараховувалась та виплачувалась допомога по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку в розмірі, встановленому законом.

Підстави для задоволення позову в частині визнання дій неправомірними та виплати позивачу щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не у відповідності до вимог Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» та стягненню недоплаченої допомоги по догляду за дитиною за період з серпня 2008 року по 28.02.2009 року відсутні.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова ухвалена із порушенням норм матеріального права, а тому її належить скасувати і ухвалити нову постанову про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205,207, 212 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області задовольнити.

Скасувати постанову Олевського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2009 року в частині визнання дій неправомірними та стягнення коштів.

Ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо визнання дій неправомірними та стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за період з серпня 2008 року по 28.02.2009 року за безпідставністю. В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: