Справа № 130/1241/16-а
Суддя: Саландяк О. Я.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2016 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Саландяк О.Я.,

секретаря: Буги Р.М.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.06.2016 року звернувся до суду із позовом до Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді у відносинах публічної служби, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов мотивований тим, що він з 12.11.2015 року затверджений на посаді керуючого справами виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області відповідно до рішення Жмеринської міської ради Вінницької області. 24.05.2016 року розпорядженням першого заступника Жмеринської міської ради Вінницької області ОСОБА_4 №56-рк від 24.05.2016 року позивача було звільнено з займаної посади, у зв»язку із прогулами без поважних причин 09.03.2016, 26.04.2016, 27.04.2016, 28.04.2016 та 17.05.2016 року з 14.00 до 17.15 год на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Із вказаним розпорядження позивач категорично не погодився, оскільки вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу без поважних причин, тобто через невихід на роботу без поважних причин. Причини його звільнення, що викладені в оскаржуваному розпорядженні не відповідають дійсності, тобто є неправдивими з приводу його відсутності на робочому місці 09.03.2016. 09.03.2016 року позивач був присутній на робочому місці. Вважає некоректним вважає зазначення факту щодо прохання міського голови 04.05.2016 та 11.05.2016 щодо надання пояснень з приводу його відсутності на робочому місці 09.03.2016 року, так як був на роботі. Від надання пояснень позивач не відмовлявся, жодних відмов не підписував. Пояснив, що підтвердити факт його присутності може начальник реєстраційної служби ОСОБА_5, але даний факт не було перевірено. Були відібрані пояснення у начальника центру надання адміністративних послуг ЖМР ОСОБА_6 та начальника організаційного відділу ОСОБА_7, які не спростовують присутності позивача на робочому місці 09.03.2016. Крім того відсутні будь-які доповідні записки про його відсутність, що датовані цим днем. Позивач вважає, що позивачем пропущено місячний строк застосування дисциплінарного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 148 КЗпП України. Також 26-28.04.2016позивач був відсутній на робочому місці з поважних причин, а саме станом здоров»я, що підтверджується медичною довідкою. 17.05.2016 року позивач був відсутній на робочому місці з 14.00 по 17.15 год з поважних причин, оскільки саме в цей час його брата було жорстоко побито, та він змушений був терміново їхати з ним до лікарні, дана обставина підтверджується відповідними медичними документами та поясненнями лікарів. Причини відсутності позивача на робочому місці 17.05.2016 року міському голові були відомі, від надання пояснень він не відмовлявся та відмов не підписував. Також вважає, що позивачем не дотримано через порушення ст. 149 КЗпП України стосовно відібрання письмових пояснень, які в нього не відбирались та відмов він не підписував. Також відповідачем порушено процедуру звільнення позивача як керуючого справами виконавчого комітету ЖМР. Жодним нормативно-правовим актом не визначено повноваження першого заступника щодо звільнення керуючого справами. Оскаржуване розпорядження винесене з порушенням ч.2 ст.19 Конституції України так як підписане першим заступником міського голови ОСОБА_4 всупереч пп.5 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування», якою закріплено повноваження міського голови про внесення пропозиції на розгляд ради про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; всупереч п.10 ст.42 вказаного Закону, яка визначає повноваження міського голови на призначення та звільнення з посад керівників відділів управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств установ та організацій, що належать до комунальної власності, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, куди не входить посада, яку обіймав позивач; всупереч ст. 10 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», яка визначає, що на посаду керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету міської ради шляхом затвердження відповідною радою, що дублюється в розпорядженні ЖМР № 48-рк від 18.04.2016 року «Про розподіл обов»язків між міським головою, його заступниками, керуючим справам виконавчого комітету та секретарем міської ради». Згідно законодавства, перший заступник не наділений повноваженнями щодо звільнення з посади керуючого справами виконавчого комітету, проте в розпорядженні №48-рк від 18.04.2016 року зазначено про виконання першим заступником повноважень голови виконкому у разі відсутності міського голови. На час підписання оскаржуваного розпорядження міський голова був у відпустці, однак і він не має повноважень про звільнення з посади керуючого справами, а лише вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконкому відповідної ради, а тому і перший заступник не мав права на винесення оскаржуваного розпорядження. Оскільки звільнення відбулось без належної правової підстави, то відповідно до ст. 235 КЗпП України, відповідач зобов»язаний поновити позивача на посаді керуючого справами виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області. На підставі викладеного просив визнання протиправним та скасування розпорядження першого заступника Жмеринської міської ради Вінницької області №56-рк від 24.05.2016 року про звільнення ОСОБА_1, поновити ОСОБА_1 на посаді керуючого справами виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області, стягнути з Жмеринської міської ради Вінницької області середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримав із підстав, що в ньому викладені, просив його задовольнити. Додатково та на запитання пояснив, що він дійсно тривалий час лікувався, а саме ще з 02.03.2016 року, надавав лікарняні листи, які йому повертались через надумані недоліки, остаточно лікарняні листи він надав тоді, коли приступив до роботи. Напередодні він за дорученням міського голови їздив в обласну державну адміністрацію на наради, де надавались вказівки щодо передачі реєстраційних справ із реєстраційних служб до міських рад, а тому 09.03.2016 року він перебував у реєстраційній службі Жмеринського МРУЮ, що знаходиться одному приміщенні із Жмеринською міською радою та вказаний факт може підтвердити свідок ОСОБА_8. Перебував там позивач весь робочий день, окрім перерви на обід, у зв»язку із виконанням своїх обов»язків, вивчав реєстраційні справи, передивлявся архів, а також заходив на своє робоче місце, де його бачили працівники, однак даний факт ніхто не підтвердить. Також не існує жодного підписаного ним документу за 09.03.2016 року. З 26 по 28.04.2016 року відповідач теж себе погано почував, та написав заяву на ім»я міського голови про надання йому відпустки три дні за власний рахунок, однак щодо надання чи ненадання відпуски йому нічого не було відомо. В ці дні позивач звертався до приватного кабінету (лікаря), що розташований у Жмеринській ЦРЛ, де проходив обстеження (флюрограму, УЗД) та у разі відсутності впливу на лікарів з боку міського голови, в даному кабінеті мають бути відповідні записи про його обстеження, лікарняний лист йому не видавався. Ні даних лікаря, ні діагнозу суду назвати не зміг. Погане самопочуття пояснив тим, що міський голова постійно морально тиснув на позивача, приходячи до нього в кабінет, та ведучи неприємні розмови, ображаючи його. 17.05.2016 року позивач в першій половині дня був на роботі та о 13 годині пішов на обідню перерву. Близько 13.15 йому зателефонував його рідний брат та повідомив, що його побив інший депутат. Відповідач зайшов в приміщення колишнього «Будинку піонерів» та побачив брата, у якого було розбите обличчя, а тому він повіз брата до Жмеринської ЦРЛ, де вони проходили обстеження та ввечері брата було госпіталізовано до неврологічного відділення лікарні. Позивач був біля брата, купив йому ліки та був біля приміщення лікарні, коли брат після побиття давав інтерв»ю ЗМІ. Категоричного не погоджується із порядком звільнення без рішення Жмеринської міської ради, яка його затвердила на відповідну посаду, вважаючи, що звільнення могло і не бути, оскільки за нього при призначенні проголосувало 2/3 депутатського складу, а звільнив перший заступник міського голови. Пройшло дві сесії міської ради однак такого подання не було подано. Щодо некоректного прохання міського голови про дачу пояснень, то позивач вказуючи так у позові мав на увазі, що такі прохання були з образами та в присутності інших працівників виконкому. Трудову книжку він спочатку не отримував за порадою адвоката, але потім забрав. Розрахунок із ним проведено, він раніше працював приватним підприємцем, не є депутатом, на даний час після звільнення не працевлаштувався, так як вважає звільнення незаконним. Погодився із розміром його середнього заробітку, що вказаний у наданій відповідачем на запит суду довідці (а.с.126)

Представник позивача ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 підтримав, суду пояснив, що у міській раді існує політичне протистояння та звільнення позивача є політичним кроком внаслідок конфлікту, що склався. Щодо відсутності позивача ОСОБА_1 на робочому місці 26-28 квітня 2016 року, то вважає причини його відсутності поважними, так як позивач погано себе почував, звернувся до приватного лікаря. 09.03.2016 року позивач був присутній в приміщенні Жмеринської міської ради, а саме в реєстраційній службі, так як Центр надання послуг знаходиться у його підпорядкуванні, та здійснювалась передача реєстраційних справ.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 не визнала, проти його задоволення заперечила. Підтримала надані письмові заперечення (а.с. 45-52, 156-158), просила в задоволенні позову відмовити. Додатково та на запитання пояснила, що прохання міського голови ОСОБА_9 про надання письмових пояснень було коректним, адже позивач був тривалий час відсутній на роботі, та надав ряд лікарняних листів, частина із яких поверталась через недоліки, та в ході їх аналізу лише 04.05.2016 року було встановлено відсутність позивача на робочому місці без поважних причин 09.03.2016 року. Позивач з даного приводу давав суперечливі усні пояснення, спочатку повідомивши, що хворів, потім, що до 15 год перебував у реєстраційній службі із її головою ОСОБА_5, із яким вони перебувають у дружніх відносинах, а потім в кабінеті вітав жінок із святом 8 березня. Згідно службової розписки начальника Центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) ОСОБА_6, 09.03.2016 року жодні заходи щодо передачі реєстраційних справ із реєстраційної служби ЖМУЮ до ЦНАПу не здійснювалось, а робота почалась лише з 05.04.2016 року, та відповідну комісію очолював перший заступник міського голови ОСОБА_4 Жоден із працівників не підтвердив факт присутності позивача в приміщенні ЦНАП, який підпорядкованій ЖМР або в приміщенні реєстраційної служби. Офіційні заходи щодо привітання жінок здійснювались ЖМР 05.03.2016 року та участі у них позивач не брав. Всі факти зафіксовані у численних актах, які надані суду. Місячний строк застосування дисциплінарного стягнення відповідачем не пропущено, адже відповідно до ч.1 ст. 148 КЗпП України, такий строк обраховується із 04.05.2016 року, коли позивач вперше надав відповідачу лікарняні листи, та із їх аналізу стало відомо про прогул 09.03.2016 року. Відсутність позивача на робочому місці з 26-28.04.2016 року не можуть бути визнані судом поважними, так як погане самопочуття ОСОБА_1 не підтверджене будь-якими медичними документами, про відмову у наданні йому відпустки за цей період доводились йому як письмово, так і у телефонному режимі, що доводиться відповідними доказами. Факт перебування позивача на робочому місці 17.05.2016 року не підтвердився, висновку медичного закладу про потребування постійного стороннього догляду братом позивача, суду не надано. Позивач постійно відмовлявся давати письмові пояснення на прохання міського голови щодо відсутності його на робочому місці, що підтверджується складеними актами, а надані ним усні пояснення не підтвердились. Таким чином позивач був відсутній на робочому місці 09.03.2016, 26-28.04.2016 року та 17.05.2016 року з 14.00 по 17.15 годину, тобто допустив прогул в розумінні п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, за що до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді звільнення та без порушення процедури такого звільнення. Вважає, що ніде в законодавстві не зазначено процедуру звільнення керуючого справами виконавчого комітету, однак серед повноважень міського голови, що передбачені ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, зокрема, здійснення керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, та здійснення інших повноважень місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів. Способи прийняття на службу в органи місцевого самоврядування, що передбачені ст..10 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», п.6 ч.4 ст. 42, ч.ч.2-3 ст.51 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» пов»язане лише із процедурою виникнення, а не припинення відповідних трудових правовідносин. Із аналізу ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.19 Конституції України вбачається, що обов»язку, повноважень чи можливості міської ради приймати рішення про звільнення керуючого справами виконавчого комітету відповідної ради не існує, повноваження міського голови на період відпуски як голови виконавчого комітету покладені на його першого заступника, а тому звільнення ОСОБА_1 відбулось на підставі та в межах повноважень посадових осіб Жмеринської міської ради. Жмеринська міська рада не мала жодної правової підстави щодо прийняття рішення про звільнення керуючого справами, тим більше, що звільнення відбувалось за підставами, що передбачені КЗпП України, а не ЗУ «Про службу в органам місцевого самоврядування», а розпорядження про прийняття ОСОБА_1 на посаду було видано саме міським головою, який в розумінні ч.3 ст. 13 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» очолює відповідну міську раду та є власником (роботодавцем) в розумінні трудового законодавства. Згода профспілкового комітету працівників виконавчого комітету на розірвання трудового договору з ОСОБА_10 була надана 24.05.2016 року, після отримання якої було винесено оскаржуване розпорядження. На даний час посада, яку обіймав відповідач є вакантною. Трудову книжку на даний час відповідачу видано та проведено із ним повний розрахунок. Вважає, що звільнення керуючого справами не є зміною кількісного та персонального складу виконавчого комітету відповідної ради, куди відповідач входив за посадою. Про делегування повноважень ЖМР міському голові в частині цих повноважень представнику відповідача не відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 суду показав, що позивач його рідний брат. Сам позивач є депутатом Жмеринської міської ради та 17.05.2016 року був на засіданні депутатів, де звітував міський голова в приміщенні колишнього «Будинку піонерів» в м.Жмеринка. Свідка було побито депутатом Фурманом, а саме свідок отримав удари по голові та тулубу, почував себе погано, а інші депутати з нього насміхались. Тому він приблизно о 13-15 13-20год. зателефонував позивачу ОСОБА_1, який приїхав та відвіз його в лікарню. Свідка було госпіталізовано до Жмеринської ЦРЛ неврологічного відділення із струсом мозку. Свідка боліла голова, на обличчі були сліди побоїв, однак він після побиття на території лікарні давав інтерв»ю кореспонденту «Жмеринської газети», оскільки в приміщення лікарні представників ЗМІ не пустили. Стаціонарно свідок лікувався п»ять днів. Позивач ОСОБА_1 17.05.2016 року придбав йому ліки, привіз особисті речі та був із ним приблизно до 19-20 години.

Заслухавши позивача, представників сторін, свідка , оглянувши документи, що стали підставою для винесення оскаржуваного рішення, матеріали адміністративної справи, оцінюючи наявні докази суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 з 26.11.2015 року затверджений на посаду керуючого справами виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області відповідно до рішення Жмеринської міської ради Вінницької області від 19.11.2015 року №8 (а.с. 125, 124) та 26.11.2015 року прийняв Присягу посадової особи місцевого самоврядування, йому присвоєно 9 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування четвертої категорії, про що зроблено відповідні записи до трудової книжки ЖУ№158022 (а.с. 38-39). Відповідно до розпорядження №48-рк від 18.04.2016 року із додатками (а.с.12-25) встановлено розподіл обов»язків між міским головою та, зокрема, керуючими справами виконавчого комітету, яке узгоджується із відповідними положеннями ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Позивач ОСОБА_1 26.04.2016, звертався із заявою від 26.04.2016 на ім»я Жмеринського міського голови ОСОБА_9 про надання відпустки за власний рахунок за станом здоров»я з 26.04.2016 по 29.04.2016 року (а.с. 60) на що йому листом №02-5/10-946 від 26.04.2016 року повідомлено про непогодження вказаної заяви тому, що така підстава не передбачена ЗУ «Про відпустки» (а.с.61) Доведення відмови в погодженні відпустки до відома позивача 26.04.2016 року доводиться доповідною запискою начальника відділу кадрової роботи ОСОБА_12В, витягами з журналу відправки простої кореспонденції та роздруківкою вихідного дзвінка (а.с.67-70)

Актом від 26.04.2016 року (а.с.59) за підписами працівників Жмеринської міської ради зафіксовано відсутність позивача ОСОБА_1 на робочому місці з 08.00 до 15.00 год. 26.04.2016 року, а після подачі заяви про надання відпустки - до кінця робочого дня.

Актами від 27.04.2016 року, 28.04.2016, 29.04.2016 (а.с.62-64) за підписами працівників Жмеринської міської ради зафіксовано відсутність позивача ОСОБА_1 на робочому місці з 08.00 до 17.15 год. 27.04.2016 року, 28.04.2016, 09.03.2016 та з 04.04.2016 по 25.04.2016 року відповідно, що узгоджується із доповідною запискою начальника відділу кадрової роботи ОСОБА_12 від 17.05.2016 року в частині відсутності на роботі 17.05.2016 року з 14.00 до 17.15 год ОСОБА_1 (а.с.78), актом від 17.05.2016, доповідною запискою від 18.05.2016 року, актом від 18.05.2016 року, службовою запискою від 18.05.2016 року, поясненнями від 18.05.2016 року, доповідною запискою від 23.05.2016 року (а.с.78-88) та наданими позивачем листами непрацездатності (а.с.89-94), якими не підтверджено поважних причин відсутності на робочому місці позивача ОСОБА_1 09.03.2016, 26.04.2016, 27.04.2016, 28.04.2016 та 17.05.2016 року з 14.00 до 17.15 год. Також такі докази відсутні в матеріалах адміністративної справи, що розглядається.

Актами від 04.05.2015 року, 06.05.2016, 11.05.2016 року, 16.05.2016 року за підписами працівників Жмеринської міської ради зафіксовано відмову ОСОБА_1 від дачі письмових пояснень з приводу відсутності останнього на роботі 09.03.2016, та в період з 04.04.2016 по 28.04.2016 року, з 26-28.04.2016 (а.с.65, 71-72, 77)

Згідно пояснювальної записки від 06.05.2016 року ОСОБА_1 пояснив, що був відсутній на робочому місці 26-28.04.2016, так погано себе почував та 26.04.2016 року написав заяву про надання відпустки за власний рахунок, на яку не отримав відповіді (а.с.66)

Із службових та доповідних записок (а.с.73,74,75) вбачається не підтвердження присутності позивача ОСОБА_1 на робочому місці 09.03.2016 року та відсутність підстав останньому перебувати 09.03.2016 року в приміщенні реєстраційної служби ЖМРУЮ чи Центру надання адміністративних послуг із питань приймання-передачі реєстраційних справ, оскільки така робота згідно розпорядження міського голови від 30.03.2016 року №70-р (а.с.76) розпочата лише з 05.04.2016 року та головою комісії з даних питань призначено першого заступника міського голови ОСОБА_4

За рішенням профспілкового комітету працівників виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 24.05.2016 року надано згоду першому заступнику міського голови ОСОБА_4 на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 за п.4 ст.40 КЗпП України (у зв»язку із прогулами) (а.с.95-104), що узгоджується із положення колективного договору апарату працівників виконавчого комітету Жмеринської міської ради на 2014-2016 роки (а.с.127-135)

Розпорядженням першого заступника Жмеринської міської ради Вінницької області №56-рк від 24.05.2016 року ОСОБА_4(а.с.53-58), який виконував обов»язки міського голови ОСОБА_9 на час перебування останнього у щорічній відпустці як голови виконавчого комітету, на підставі розпорядження №122-рв від 16.05.2016 року (а.с.110) ОСОБА_1 звільнено з посади керуючого справами виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області, у зв»язку із прогулами без поважних причин 09.03.2016, 26.04.2016, 27.04.2016, 28.04.2016 та 17.05.2016 року з 14.00 до 17.15 год на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України та зобов»язано провести відповідний розрахунок, яке направлено позивачу 24.05.2016 року та здійснено із ним розрахунок (а.с.30-31) та внесено відповідний запис до трудової книжки на підставі вказаного розпорядження (а.с. 40)

Трудова книжка позивача ОСОБА_1 перебувала на підприємстві станом на 24.05.2016 у зв»язку із відмовою позивача від її одержання (а.с.105-106), а тому йому було направлено лист про надання згоди на її пересилання поштовим зв»язком (а.с.107-109)

Згідно довідки Жмеринської міської ради (а.с.126), що надана на запит суду про розмір середнього заробітку позивача, згідно Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року (а.с.117), середньомісячна заробітна плата позивача ОСОБА_1 складала 2909, 53 грн. Вказаний розмір середнього заробітку не оспорено позивачем та його представником, які власного розрахунку заборгованості за час вимушеного прогулу суду не надали, та просили брати вказану довідку до уваги у разі задоволення позову.

Згідно відповіді на ухвалу суду №21.07.2016 року №2100/01-02 Жмеринська центральна районна лікарня на підставі журналу обліку прийому хворих в стаціонар, запис №4311 повідомила, що 17.05.2016 року о 14.30 год. В відділення екстреної медичної допомоги КУ «Жмеринська ЦРЛ» доставлений ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м.Жмеринка вул. Київська, 24/40. Оглянутий лікарем неврологом ОСОБА_13 Госпіталізований в неврологічне відділення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск; затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Відповідно до ч.4 ст. 42 вказаного закону , міський голова, зокрема, вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 2,3,5 ст. 51 вказаного закону кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету міської ради затверджується радою за пропозицією міського голови. Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури. Очолює виконавчий комітет міської ради міський голова.

Відповідно до ст.7 ЗУ від 07.06.2001, № 2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування" правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України. Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.10 вказаного закону прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється, зокрема, на посаду голови та заступників голови районної, районної у місті, обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад шляхом обрання відповідною радою; на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради шляхом затвердження відповідною радою;

Відповідно до ст.20 вказаного закону крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України. Рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування може бути оскаржено посадовою особою місцевого самоврядування у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 232, ст. 233 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами, зокрема, працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу; працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч.1 ст. 18 КАС місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Суд вважає, що оскаржуваним розпорядженням за кількісні окремі порушення трудової дисципліни (прогули) відповідачем застосовано один вид дисциплінарного стягнення звільнення, що суперечить ст.149 КЗпП України.

Також суд вважає, що право застосування дисциплінарного стягнення надається тому органу, який здійснює прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Таким органом в розумінні вищевказаного законодавства, що регулює прийняття на посаду керуючого справами виконавчого комітету, є відповідна рада, до виключних повноважень якої згідно ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» віднесено питання утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету. Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення керуючого справами виконавчого комітету тягне за собою зміну персонального складу відповідного виконавчого комітету. Тобто відповідачем не були враховані положення ст.147-1 КЗпП України, відповідно до яких, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Позивач був затверджений на посаду рішенням міської ради і звільнення мало бути здійснено цим же органом.

Суд приймає до уваги, що при винесенні рішення про обрання виду стягнень за допущені порушення трудової дисципліни власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених проступків і заподіяну ними шкоду, обставини, за яких вчинено проступки, і попередню роботу працівника згідно ст. 149 КЗпП. А тому не винесення міським головою (уповноваженою ним особою) питання про звільнення керуючого справами виконавчого комітету на засідання сесії ради не потягнуло таку оцінку та обрання виду стягнення тим органом, який призначив керуючого справами. Позивач суду пояснив, що користується підтримкою у міській раді, а саме за його призначення було проголосовано 2/3 складу ради. Тобто наявність порушень трудової дисципліни ОСОБА_1 оцінено лише особою, яка видає розпорядження в межах своєї компетенції та має право вносити на затвердження ради питання щодо персонального складу виконавчого комітету, куди за посадою входив позивач.

Таким чином суд, з врахуванням обставин даної справи вважає, що оскаржуване розпорядження прийняте поза межами повноважень та не у спосіб, що передбачений КЗпП України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для трудових прав позивача ОСОБА_1, і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, що надає суду право безпосередньо винести рішення про поновлення відповідача на займаній посаді та встановлене порушення має усуватись шляхом відновлення порушеного права позивача винесення міським головою (уповноваженою ним особою) відповідного розпорядження. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідачем надано довідку про обчислення середньої заробітної плати ОСОБА_1 згідно Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" у сумі 2909, 53 грн. (а.с. 117), яка не оспорена відповідачем, а тому приймається судом до уваги при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивача звільнено 24.05.2016 року та здійснено розрахунок за цей останній робочий день. Станом на день винесення судом рішення - 25.07.2016 року пройшло два місяці, а тому загальний розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25 травня 2016 року по 25 липня 2016 року складає 5819 грн. 06 коп.( 2909, 53 грн.*2місяці), які підлягають стягненню з відповідача за рахунок тієї юридичної особи, яка здійснювала виплату заробітної плати позивачу ОСОБА_1 під час виконання ним своїх службових обов»язків.

Відповідно до ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про, зокрема, присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до ст. 94 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Жмеринської міської ради на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору за позовні вимоги майнового та немайнового в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп., оскільки позивач звільнений від їх оплати згідно ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", керуючись ст.ст. 2, 7-9, 10, 11, 17-19, 69, 70,71, 86, 94, 98, 160, 161, 162, 186, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження першого заступника Жмеринської міської ради Вінницької області №56-рк від 24.05.2016 року про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді керуючого справами виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області з 24 травня 2016 року.

Стягнути з Жмеринської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 травня 2016 року по 25 липня 2016 року у сумі 5819 (п»ять тисяч вісімсот дев»ятнадцять)грн. 06 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Жмеринської міської ради на користь держави (банк ГУДК у Вінницькій області, м. Вінниця МФО 802015, номер рахунку 0006 Код , одержувач УДКСУ у Жмеринському районі та м. Жмеринка 22030001) судовий збір в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Допустити рішення суду в частині поновлення на посаді у відносинах публічної служби до негайного виконання.

Допустити рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 2909 (дві тисячі дев»ятсот дев»ять) грн. 53 коп. до негайного виконання.

На постанову суду сторонами протягом десяти днів з дня отримання повного її тексту може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Повний текст постанови виготовлено 27.07.2016 року.

Суддя: