Справа № 815/2577/16
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 р. Справа № 815/2577/16

Категорія: 8.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Градовського Ю.М.,

за участю секретаря - Худика С.А.,

за участю представника апелянта - Акименка В.М., Томашевського О.О.,

за участю представника позивача - Бамбізова Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Навік" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року по справі за поданням Головного управління ДФС в Одеській області до Приватного підприємства "Навік" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2016 року Головне управління ДФС в Одеській області звернулося до суду першої інстанції з поданням підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Приватного підприємства "Навік".

Подання мотивувалося вимогами п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового Кодексу України (надалі - ПК України), які передбачають, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від допуску до перевірки посадових осіб органу Державної податкової служби.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року подання Головного управління ДФС в Одеській області - задоволено.

Підтверджено обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків Приватного підприємства "Навік" (код за ), застосованого рішенням ГУ ДФС в Одеській області від 27.05.2016 року.

В апеляційній скарзі, ПП "Навік", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову у підтверджені обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі пп. 16.1.5 п.16.1 ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, пп.73.3.1 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України ГУ ДФС в Одеській області звернулося з запитом до керівника ПП "Навік" щодо надання копій первинних документів та інформації по взаємовідносинам із контрагентом - постачальником: ПП "КОМІР ГРУП", , за період діяльності серпень-вересень 2015 року.

Листом від 28.04.2016 року № 1111/10/15-32, ПП "Навік" відмовлено контролюючому органу в наданні запитуваних документів.

26.05.2016 року ГУ ДФС в Одеській області видано наказ від № 801 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Навік" з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків ПП "КОМІР ГРУП", , за період серпень-вересень 2015 року, з 26 травня 2016 року, тривалістю 5 робочих днів.

На підставі даного наказу ГУ ДФС в Одеській області головним державним ревізорам-інспекторам відділу перевірок ризикових платників управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Перекопській О.М. та Кирилюк Л.В. видано направлення від 26.05.2016 року №1341/14-02 та №1342/14-02, відповідно.

Згідно наказу від 26.05.2016 року № 801 та направлень від 26.05.2016 року №1341/14-02 та №1342/14-02 уповноважені посадові особи ГУ ДФС в Одеській області Перекопська О.М. та Кирилюк Л.В. 26.05.2016 року здійснили вихід на виїзну документальну позапланову перевірку ПП "Навік", , за податковою адресою: м.Одеса, вул. Затонського, 32.

До перевірки ПП "Навік" уповноважені посадові особи ГУ ДФС в Одеській області Перекопська О.М. та Кирилюк Л.В. допущені не були, про що 26.05.2016 року останніми складено акт № 70/15-32-14-02 про відмову у допуску посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області до проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПП "Навік".

Також 26.05.2016 року посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області Перекопською О.М. та Кирилюк Л.В. був складений акт № 71/15-32-14-02 про відмову від отримання копії наказу та підпису направлень на проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПП "Навік" з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків ПП "КОМІР ГРУП", яким засвідчено факт відмови головного бухгалтера Котлярової О.О. отримувати копію наказу № 801 від 26.05.2016 року та підписувати направлення № 1341/14-02, № 1342/14-02., видані ГУ ДФС в Одеській області.

27.05.2016 року в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області, за результатом розгляду звернення в.о. заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області та матеріалів управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків ПП "Навік", прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ПП "Навік".

Для обґрунтованості застосування умовного адміністративного арешту майна товариства та накладення арешту на його рахунки, ГУ ДФС в Одеській області звернулося до суду з даним поданням

Суд першої інстанції, задовольняючи подання виходив з того, що подання є обґрунтованим, оскільки факт не допуску посадових осіб податкового органу до проведення фактичної перевірки було підтверджено належними доказами.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписи п. 75.1 ст. 75 ПК України визначають, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Отже, зі змісту наведеної статті вбачається, що документальна перевірка може бути плановою або позаплановою, а також виїзною чи невиїзною.

Згідно пп. 75.1.1 п.75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Згідно пп. пп. 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Тобто, для виникнення у податкового органу права на проведення документальної позапланової перевірки за пунктом 78.1.1 п. 78.1 ст.78 ПК України необхідна обов'язкова наявність таких умов у сукупності: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки є непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) визначених абзацами 2-4 п. 81.1 ст. 81 ПК України документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно із пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

В силу п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України керівник органу державної податкової служби за наявності підстав, визначених у п.94.2 приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Системний аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що підставою для застосування адміністративного арешту є вчинене платником податків правопорушення у сфері оподаткування, яке полягає в неправомірному недопуску до перевірки посадових осіб податкового органу за наявності законних підстав для її проведення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалам справи, направлення на перевірку від 26.0.2016 року № 1341/14-02 та 1342/14-02 містять виправлення в даті винесення цих направлень, у зв'язку з чим у головного бухгалтера виникли сумніви щодо законності проведення перевірки інспекторами.

В акті відмови від допуску до проведення позапланової виїзної документальної перевірки від 26.05.2016р. № 70/15-32-14-02 відповідачем зазначено, що посадова особа відповідача відмовилась від допуску до проведення перевірки.

Разом з цим, пунктом 85.6 статті 85 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по-батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати.

Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою органу державної податкової служби та платником податків або його законним представником.

У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, та не заперечується сторонами, акт відмови у допуску посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області до проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПП «Навік», так само як і акт відмови від отримання наказу та підпису направлень на проведення позапланової перевірки, були складені посадовими особами податкової служби в приміщенні ГУ ДФС в Одеській області.

Таким чином, колегія суддів відхиляє посилання податкового органу на зазначені акти, як на підставу для прийняття звернення про застосування адміністративного арешту майна, оскільки вони не були підписані відповідачем, а позивачем не було зроблено відмітку про відмову від підписання актів відповідачем, що свідчить про порушення процедури проведення самої перевірки.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для застосування обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Приватного підприємства "Навік".

Крім того, податковим органом в порушення ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства не доведено наявність обставин, які б вказували на неможливість проведення перевірки та відмову у виконанні відповідачем своїх обов'язків як платника податків.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення подання є помилковим.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Навік" - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні подання Головного управління ДФС в Одеській області до Приватного підприємства "Навік" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: