Справа № П/811/2130/15
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2016 рокусправа № П/811/2130/15

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 року у справі №П/811/2130/15 за позовом Сільськогосподарського кооперативу «Україна» до Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області про визнання незаконними дій, скасування претензії, розрахунку та припису, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року СК «Україна» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (далі по тексту - відповідач, ДЕІ області), в якому просив визнати незаконними дії працівників відповідача по проведенню 14.04.2014 року перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства; скасувати розрахунок розміру збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води; скасувати претензію про відшкодування збитків №08-8/1246 від 06.05.2014 року та припис від 14.04.2014 року №107.

Ухвалами Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 року було закрито провадження у справі щодо позовних вимог про скасування розрахунку збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води СК «Україна» та скасування претензії про відшкодування збитків №08-8/1246 від 06.05.20114 року, та залишено без розгляду позовні вимоги щодо визнання незаконними дій працівників Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області по проведенню 14.04.2014 року перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо виявлених порушень водного законодавства та скасування припису Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області №107 від 14.04.2014 року. (а.с.65,66, т.1).

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2015 року ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 року скасовані, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. (а.с.114, 115, 120, 121, т.1).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області щодо складання розрахунку розміру збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної поди СК «Україна» від 05.05.2014 року; визнано протиправним та скасовано п.2 припису Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області від 14.04.2014 року №107.

З постановою суду першої інстанції не погодилась Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що постанова є незаконною, необґрунтованою, у зв'язку з тим, що її постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю, невідповідністю висновків суду обставинам справи. Апелянт вказував, що відповідачем 14.04.2014 року відповідно до наказу від 13.01.2014 року №203 згідно з направленням на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 11.04.2014 року №412/14 з метою здійснення державного нагляду (контролю) у галузі охорони навколишнього природного середовища, проведено перевірку СК «Україна», яка оформлена актом від 14.04.2014 року №128, в ході якої було встановлено, що позивачем здійснюється забір води для власних потреб з порушеннями вимог чинного законодавства, а саме без дозволу на спеціальне водокористування. За результатами перевірки 14.04.2014 року було винесено припис про усунення порушень природоохоронного законодавства, яким позивача було зобов'язано оформити дозвіл на спеціальне водокористування та притягнуто посадову особу - завідуючого майстернею Діордіяшенко А.І. до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, який сплачений у добровільному порядку. Апелянт вказував на те, що перевірка була проведена у присутності представника позивача, копії акту та припису отримано. Апелянт наполягав на тому, що позивачем пропущено без поважних причин шестимісячний строк звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Апелянт вказував, що суд першої інстанції необґрунтовано вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправними дії відповідача щодо складання розрахунку розміру збитків. Апелянт вважав необґрунтованим нормами матеріального права висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для складання розрахунку розміру збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води від 05.05.2014 року, який зроблений на підставі журналу обліку водоспоживання (водовідведення), статистичної звітності 2-ТП (водгосп). Апелянт вказував, що відповідачем було застосовано Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затверджену наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 року №389. Апелянт вважав, що використання води після закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування без його продовження вважається самовільним. Апелянт вважав незаконним скасування п.2 припису, оскільки чинне законодавство передбачає звернення посадової особи до відповідного органу з наданням необхідних документів для продовження дозволу на спеціальне водокористування.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що про проведення перевірки позивач письмово був попереджений не пізніше як за десять днів до її початку, посадові особи відповідача були допущені до перевірки, акт перевірки був підписаний головою СК «Україна» без зауважень, тобто відповідачем було дотримано вимоги ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пп.3.3 п.3 Порядку стосовно повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планової перевірки. Суд першої інстанції вважав, що за своєю правовою природою розрахунок розміру збитків та претензія не є рішенням суб'єкта владних повноважень, тобто самі по собі не порушують прав, свобод та інтересів позивача. Суд першої інстанції вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та надав правову оцінку діям відповідача стосовно складання розрахунку розміру збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води СК «Україна» від 05.05.2014 року. Суд першої інстанції врахував, що позивач після закінчення строку дозволу на спеціальне водокористування 04.11.2013 року, звернувся до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Кіровоградській області та позивачу надано такий дозвіл на спеціальне водокористування на період з 16.07.2014 року по 09.07.2019 року. Суд першої інстанції вважав, що закінчення строку спеціального водокористування без наявності відповідного рішення органу, що надав дозвіл на спеціальне водокористування, не свідчить про припинення права спеціального користування, отже, якщо спеціальне водокористування не припинено, то використання водокористувачем води не може розцінюватися як самовільне. У зв'язку з цим, суд першої інстанції вважав, що у відповідача не було правових підстав для складання розрахунку розміру збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води СК «Україна» від 05.05.2014 року. Суд вважав, що відповідачем незаконно зобов'язано у п.2 припису позивача оформити дозвіл на спеціальне водокористування при заборі води з артсвердловин, оскільки позивачем вже було вжито всі необхідні заходи з метою отримання дозволу на спеціальне водокористування. Суд звернув увагу, що відповідач відповідно до пп.4.26 п.4 Порядку не був позбавлений права звернення з поданням до Мінприроди чи відповідного територіального органу Держекоінспекції про видачу дозволу на спеціальне водокористування. Суд вважав, що позивачем не надано доказів ведення у повному обсязі станом на 14.04.2014 року обліку кількості забраної води з артсвердловин.

Матеріалами справи встановлено, що 14.04.2014 року посадовими особами Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області на підставі направлення №412/14 від 11.04.2014 року відповідно до наказу №203 від 11.04.2014 року було проведено планову перевірку СК «Україна» на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено акт перевірки №128, копія якого була вручена голові СК «Україна» М.Г.Красоті, який підписав акт без зауважень.

Перевіркою було встановлено відсутність дозволу на спеціальне водокористування при заборі води з артсвердловин та не ведення журналу обліку кількості забраної води з артсвердловин, що є порушенням вимог ст.44, ст.49 Водного кодексу України.

За результатами перевірки державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища видано припис від 14.04.2014 року №107, який одержав у той же день голова СК «Україна» М.Г.Красота.

На виконання акту перевірки та відповідно до статистичної звітності 2-ТП (водгосп) відповідачем 05.05.2014 року було складено розрахунок розміру збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води СК «Україна» на суму 46989,37 грн. 06.05.2014 року Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області виставлено СК «Україна» претензію №08-8/1246 про відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води за період з 05.11.2013 року по 30.12.2013 року за експлуатацію артсвердловини №1 «Олійниця» за забір води у розмірі 712,5 куб.м. на суму 46989,37 грн. Як вбачається з заперечення на претензію від 16.05.2014 року за №109, позивач одержав претензію та розрахунок збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води на суму 46989,37 грн. 08.05.2014 року. В претензії Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області пропонувала СК «Україна» відшкодувати збитки добровільно, у разі не відшкодування, відповідач попередив про стягнення збитків у судовому порядку.

Відповідач розглянув вказані заперечення та 10.06.2014 року надав відповідь за №08-8/1544, якою визнав претензію законною та такою, що підлягає виконанню.

Крім того, встановлено, що за результатами перевірки, відповідачем 24.04.2014 року виставлено позивачу претензію №08-8/1122 про відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води за період з 01.01.2014 року по 14.04.2014 року за експлуатацію артсвердловини №1 «Олійниця», а саме забір 52 куб.м. на суму 3429,4 грн., яку позивач визнав та 29.04.2014 року сплатив добровільно. (а.с.44-46, т.1).

У зв'язку з не відшкодуванням у добровільному порядку збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води у розмірі 46989,37 грн., прокуратурою Кіровоградської області в інтересах Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області подано позов до СК «Україна» про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного водокористування на суму 46989,37 грн., який надійшов до господарського суду Кіровоградської області 19.06.2015 року. Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 28.07.2015 року у справі №912/2309/15 провадження зупинено до розгляду цієї адміністративної справи та набрання в ній судовим рішенням законної сили.

Матеріалами справи встановлено, що СК «Україна» мало дозвіл на спеціальне водокористування чотирьох свердловин, у тому числі у с. Млинок, строк якої закінчився 04.11.2013 року. Своїм листом від 22.10.2013 року №181 СК «Україна» звернувся до Державної служби геології та надр України з проханням розглянути матеріали щодо погодження та отримання дозволу на спеціальне водокористування (підземними водами).

Встановлено, що 16.07.2014 року Департаментом екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації було продовжено СК «Україна» дозвіл на спеціальне водокористування строком до 09.07.2019 року.

Відповідно статей 1, 5, 7, 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю), зокрема у сфері дотримання вимог природоохоронного законодавства, за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу. За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. Суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта органу державного нагляду (контролю). Державний інспектор під час перевірки порушень, відбирає усні або письмові пояснення від керівника або уповноваженої ним особи, відповідальної на об'єкті за стан дотримання вимог законодавства, які долучаються до матеріалів перевірки. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. У разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства, який є обов'язковий для виконання.

Згідно статей 20-2, 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням, зокрема, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, вимог законодавства, зокрема, про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; для чого мають право пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; надавати обов'язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснювати контроль за їх виконанням.

Відповідно п.7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №454/2011 Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 року №464 затверджено Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно ст.49 цього Кодексу спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу, який видається обласними державними адміністраціями у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення; обласними радами за погодженням з обласними державними адміністраціями у разі використання води водних об'єктів місцевого значення. Строк видачі дозволу на спеціальне водокористування або надання письмового повідомлення про відмову у його видачі становить не більше тридцяти календарних днів з дня надходження на розгляд заяви та відповідних документів. Вказані органи при прийнятті рішення про видачу дозволу на спеціальне водокористування або відмову в його видачі обов'язково враховують відповідні висновки центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.55, п.2 ч.1 ст.56 Водного кодексу України право юридичних осіб на спеціальне водокористування припиняється у разі, зокрема, закінчення строку спеціального водокористування. Припинення права спеціального водокористування здійснюється, зокрема, за рішенням органу, що видав дозвіл на спеціальне водокористування у випадках, передбачених пунктами 2-4 ст.55 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що про проведення планової виїзної перевірки позивача було письмово попереджено не пізніш як за десять днів до її початку. Посадові особи Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області були допущені до проведення перевірки. Акт перевірки підписаний головою СК «Україна» без зауважень. Отже, посадові особи відповідача при здійсненні перевірки 14.04.2014 року діяли з дотриманням вимог законодавства.

Аналізуючи вище приведене законодавство, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач здійснював спеціальне водокористування з 05.11.2014 року по 14.04.2014 року не самовільно, у зв'язку з чим у відповідача не було правових підстав для складання розрахунку розміру збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води СК «Україна» від 05.05.2014 року.

Колегія суддів вважає, що позивач мав право здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу (п.9 ч.1 ст.44 Водного кодексу України).

Стосовно позовних вимог про скасування розрахунку розміру збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води СК «Україна» та скасування претензії про відшкодування збитків №08-8/1246 від 06.05.2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.68, ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягає компенсації у повному обсязі.

Як встановлено матеріалами справи, на підставі акту перевірки від 14.04.2014 року та статистичної звітності 2-ТП (водгосп) і журналу обліку водоспоживання СК «Україна» відповідачем було здійснено розрахунок розміру збитків, заподіяних внаслідок самовільного водокористування. Розмір збитків розраховано відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 року №389. Відповідно до пунктів 1.2, 1.4 ця Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі, зокрема, самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)). Ця Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства. (в редакції, чинній на час проведення розрахунку збитків).

Згідно розділу ІХ цієї Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), грн. здійснюється за формулою Зсб = 100 х W х Тар, (23). Фактичний об'єм води, що використаний самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання.

Як вбачається з розрахунку, Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області застосувала саме цю Методику при здійсненні розрахунку розмірів збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води СК «Україна».

На підставі розрахунку суми відшкодування збитків, 06.05.2014 року Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області в межах компетенції було направлено претензію №08-8/1246 з вимогою СК «Україна» добровільно відшкодувати завдані збитки в сумі 46989,37 грн.

Отже, розрахунок збитків та претензія відповідача є підставами для відшкодування збитків у добровільному або судовому порядках.

Як вбачається з матеріалів справи, прокуратурою Кіровоградської області, в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області 19.06.2015 року подано до господарського суду Кіровоградської області позов до СК «Україна» про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного водокористування.

З цих підстав, колегія суддів вважає, що розрахунок та претензія є документами, які виготовлені суб'єктом владних повноважень на виконання законодавства і в межах своєї компетенції та у разі незгоди з ними суб'єкта господарювання, зачіпає його права та інтереси, оскільки є підставами для стягнення визначених у цих документах збитків.

Стосовно п.2 припису Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області від 14.04.2014 року щодо зобов'язання оформити дозвіл на спеціальне водокористування при заборі води з артсвердловин, колегія суддів вважає, що дана вимога є законною та обґрунтованою, оскільки на момент перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, відповідачем були встановлені порушення п.9 ч.1 ст.44, ч.1 ст.49 Водного кодексу України, а саме: самовільне спеціальне водокористування.

Аналізуючи докази у справі та законодавство. яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем СК «Україна» пропущений строк звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів без поважних причин.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст.99, ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст.10, 67 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Згідно ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов, для чого останні мають право пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; надавати обов'язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснення контролю за їх виконанням. Спори у галузі охорони навколишнього природного середовища вирішуються судом, місцевими радами чи органами, які утворюються ними, відповідно до їх компетенції і в порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до ст. 111 Водного кодексу України - підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Аналізуючи вище приведене законодавство та докази у справі, колегія суддів вважає, що позовні вимоги слід залишити без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду за захистом своїх інтересів без поважних причин.

Матеріалами справи встановлено, що перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства проводилась в присутності представника СК «Україна», копію акту перевірки та припису одержано позивачем 14.04.2014 року. Копію претензії та розрахунку збитків на суму 46989,37 грн. позивач одержав 08.05.2014 року, про що він сам вказав у своєму запереченні на претензію від 16.05.2014 року №109. СК «Україна» було запропоновано добровільно відшкодувати збитки та попереджено, що у разі невідшкодування їх у добровільному порядку, відповідач вимушений буде звертатися до суду.

Матеріалами справи встановлено, що СК «Україна» у добровільному порядку не відшкодував збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного спеціального водовикористання у сумі 46989,37 грн., після чого Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області звернулася до прокуратури Кіровоградської області про пред'явлення позову в інтересах держави до СК «Україна» про стягнення вищевказаних збитків, що після відповідної перевірки, прокуратурою у червні 2015 року було здійснено.

Отже, колегія суддів вважає, що строком, з якого необхідно рахувати строк звернення до суду з позовом за захистом своїх інтересів є 08.05.2014 року, а саме: одержання СК «Україна» претензії та невідшкодування у добровільному порядку збитків.

Колегія суддів критично сприймає твердження позивача про необізнаність про наслідки проведеної перевірки та наявність відмови Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області від претензії про стягнення збитків, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів, також, критично сприймає твердження позивача про те, що про своє порушене право він дізнався у червні 2015 року після одержання копії позовної заяви прокурора Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області про стягнення з нього збитків у розмірі 46989,37 грн., оскільки позивач був обізнаний про проведену перевірку, якою були встановлені порушення ним законодавства про охорону навколишнього природного середовища, наявність претензії Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області, яка не була відізвана у встановленому порядку та виходячи з цього мав обов'язок відшкодувати у добровільному порядку збитки, що не здійснив.

Колегія суддів вважає що позивачем не надано доказів поважності пропуску строку звернення до суду за захистом своїх інтересів. Матеріалами справи встановлено, що позивач з даним позовом звернувся до суду 07.07.2015 року.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, постанову суду першої інстанції слід скасувати та позовні вимоги залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення позивача за захистом своїх прав та інтересів без поважних причин.

Керуючись п.9 ч.1 ст.155, п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.205, 206 КАС України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 року у справі №П/811/2130/15 - скасувати.

Позовні вимоги Сільськогосподарського кооперативу «Україна» до Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області про визнання незаконними дій, скасування претензії, розрахунку та припису залишити без розгляду.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук