Справа № 804/6412/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 р. Справа № 804/6412/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріЧудновській А.С.
прокурора представника відповідача Каюк М.С. Овсяннікової М.Ш.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Нікопольська районна державна адміністрація, Червоногригорівська селищна рада Нікопольського району про визнання протиправними дій, скасування пункту 2 вимог, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії органів Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області щодо неналежного розгляду подання Нікопольського міжрайонного прокурора від 03.03.2014 року № 74-907 вих. 14 про усунення порушень вимог законодавства при здійсненні державного фінансового контролю;
- визнати протиправними дії органів Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області щодо нарахування та стягнення з винних осіб, якими здійснено неналежний контроль за охороною пам'яток археологічної спадщини 9 курганів) заподіяні державні збитки на загальну суму 4 765 136,99 гривень;
- скасувати п. 2 вимоги Нікопольської ОДФІ в частині нарахування та стягнення з винних осіб, якими здійснено неналежний контроль за охороною пам'яток археологічної спадщини (курганів) заподіяні державі збитки на загальну суму 4 765 136,99 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Нікопольською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку додержання Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області вимог Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» при проведенні планової ревізії селищного бюджету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району. Даною перевіркою було встановлено невідповідність висновків органу державного фінансового контролю вимогам чинного законодавства. Так, у вимогах Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області зазначено про розорення, руйнування та пошкодження 31 кургану, при цьому в матеріалах ревізії, а саме у додатку №234 зазначено, що фактичне обстеження проведено лише 27 курганів, завдані збитки державі Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області нараховані по 11 курганам. Також встановлено, що рішення відповідного центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини про внесення курганів № 3414, 3415-1, 3415-2, 3416, 3417, 3418, 3419, 3420-1, 3420-2, 3420-3, 3420-4 за знищення, руйнування або пошкодження яких Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області нараховані збитки державі, до Державного реєстру нерухомих пам'яток України не приймалось, документація передбачена чинним законодавством на вказані кургани не виготовлена. Крім того, розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, державними фінансовими інспекторами проведено на підставі тимчасової грошової оцінки пам'яток археології по Червоногригорівській селищній раді, проведеної начальником відділу культури Нікопольської райдержадміністрації, який не є суб'єктом оціночної діяльності. За результатами перевірки Нікопольським міжрайонним прокурором, за погодженням прокуратури Дніпропетровської області 20.03.2014 року за №07/1/5-493 вих. 13 було винесено подання, за наслідками розгляду якого органами Державної фінансової інспекції Дніпропетровської області листом від 11.04.2014 року № 04-24-01-12/3759 надано відповідь про часткове відхилення п. 2 подання Нікопольського міжрайонного прокурора про визнання протиправним та скасування п. 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області в частині нарахування та стягнення з винних осіб, якими здійснено неналежний контроль за охороною пам'яток археологічної спадщини (курганів) заподіяні державі збитки на загальну суму 4 765 136,99 гривень.
Таким чином, позивач вважає, що дії Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області щодо виявлення порушень вимог земельного законодавства та законодавства про охорону і культурної (археологічної) спадщини, нарахування заподіяної державі шкоди, є протиправними, оскільки не відповідають чинному законодавству і вимогам ст.ст. 1, 8, 12 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Порядку проведення інспектування Іержавною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006 року, у зв'язку з чим, пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області підлягає скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у задоволені позовних вимог відмовити. Надала письмові пояснення, у яких зазначено, що під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Червоногригорівської селищної ради посадовими особами Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області встановлено низку порушень законодавства, а саме, при обстеженні пам'яток археологічної спадщини (курганів) на території Червоногригорівської селищної ради встановлено розорення, руйнування та пошкодження 31 кургану. Порушення виявлено шляхом обміру курганів за участю землевпорядника. Інші посадові особи селищної ради відмовились прийняти участь в обстеженні, про що складені відповідні акти. Сума завданих збитків розрахована на підставі розрахунку грошової оцінки по пам'яткам археології. В ході ревізії також встановлено, що селищною радою не укладено охоронні договори на пам'ятки археологічної спадщини (кургани) та акти приймання-передачі цих пам'яток. Внаслідок не забезпечення охорони пам'яток археологічної спадщини посадовими особами Червоногригорівської селищної ради державі завдано збитків на суму 4 765 136,99 грн. Отже, оскаржуваний пункт вимоги відповідає вимогам законодавства та не підлягає скасуванню. Щодо подання позивача, то воно було розглянуто Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області відповідно до вимог чинного законодавства з наданням відповіді.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року, ухваленою у судовому засіданні, залучено до участі у розгляді справи у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Нікопольську районну державну адміністрацію та Червоногригорівську селищну раду Нікопольського району.
Представники третіх осіб Нікопольської районної державної адміністрації та Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району у судове засідання не з'явились, надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Так, представник Нікопольської районної державної адміністрації у своєму відзові на позов зазначив, що посадовими особами Червоногригорівської селищної ради не допущено порушень Законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про охорону археологічної спадщини», «Про місцеве самоврядування», як це зазначено в п. 2 вимог Державної фінансової інспекції Дніпропетровської області. Так, ревізією встановлено розорення, руйнування та пошкодження 31 кургану. При цьому, в акті ревізії не зазначено, як саме здійснювались заміри курганів, по якій методиці розраховані збитки. Для здійснення відповідних обмірів та визначення земельної ділянки, на якій розташований кожен курган, необхідно залучати кваліфікованого працівника, що контролюючим органом здійснено не було. Також не залучено і фахівця для здійснення грошової оцінки курганів та оцінки завданих збитків. Крім того, вказані кургани знаходяться за межами населеного пункту, тобто, поза межами повноважень селищної ради. Укласти охоронні договори з землекористувачами не можливо, оскільки селищна рада не наділена такими повноваженнями. Таким чином, під час проведення ревізії відповідач діяв не у спосіб передбачений чинним законодавством, у зв'язку з чим п. 2 вимог є необґрунтованим та підлягає скасуванню.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2014 року та 26 січня 2015 року провадження у даній справі було зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення даної справи.

У зв'язку з тим, що 24.09.2015 року набрало законної сили судове рішення у справі за позовом Червоногригорівської селищної ради до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа: Нікопольська районна державна адміністрація про скасування пунктів вимог, ухвалою від 20.10.2015 року провадження у цій справі було поновлено.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 29.10.2013 р. Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Червоногригорівської селищної ради за 2010 р., 2011 р., 2012 р. та січень-серпень 2013 р.

За результатами вказаної ревізії складено акт № 860-22/06 від 08.11.2013 р. про ревізію селищного бюджету та фінансово-господарської діяльності Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району за 2010 рік, 2011 рік, 2012 рік та січень-серпень 2013 року.

На підставі акта ревізії № 860-22/06 від 08.11.2013 р. Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області винесено вимоги про усунення порушень від 22.11.2013 р. № 860-15/3650.

Відповідно до п. 2 вимог при обстеженні пам'яток археологічної спадщини (курганів) на території Червоногригорівської селищної ради встановлено розорення, руйнування та пошкодження 31 кургану. Внаслідок порушення посадовими особами селищної ради вимог п.п. 5 п. 2 ст. 6 та ст. 24 Закону України від 08.06.2000 № 1805-ІІІ «Про охорону культурної спадщини» та ст. 7 Закону України від 18.03.3044 року № 1626-ІV «Про охорону археологічної спадщини», п. 5 ст. 31 Закону України від 21.05.97 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» завдано збитків державі на загальну суму 4 765 136,99 гривень.

В зв'язку з наведеним, селищну раду зобов'язано:

- забезпечити в термін до 25.12.2013 р. оформлення з землекористувачами, на території яких розташовано пам'ятки археологічної спадщини (кургани) охоронні зобов'язання - договори;

- забезпечити в термін до 25.12.2013 р. належне збереження об'єктів археологічної спадщини (курганів) від загрози знищення, руйнування або пошкодження та стягнути з осіб, якими здійснено неналежний контроль за охороною пам'яток археологічної спадщини (курганів) заподіяні державі збитки на загальну суму 4 765 136,99 грн. у відповідності до вимог діючого законодавства.

Також, судом встановлено, що Нікопольською міжрайонною прокуратурою Дніпропетровської області було проведено перевірку додержання Державною фінансовою інспекцією Дніпропетровської області вимог Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» при проведенні планової ревізії селищного бюджету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району.

Вказаною перевіркою встановлено невідповідність висновків органу державного фінансового контролю вимогам чинного законодавства.

За результатами перевірки Нікопольським міжрайонним прокурором, за погодженням прокуратури Дніпропетровської області 20.03.2014 року за № 07/1/5-493 винесено подання про усунення порушень вимог законодавства при здійсненні державного фінансового контролю.

Згідно якого прокурор вимагав розглянути подання та вжити відповідні заходи щодо усунення порушень закону, визнати протиправним та скасувати п.2 вимоги Нікопольської ОДФІ в частині нарахування та стягнення з винних осіб, якими здійснено неналежний контроль за охороною пам'яток археологічної спадщини заподіяння державі збитки на загальну суму 4765136,99 грн. Про результати розгляду подання проінформувати Нікопольську міжрайонну прокуратуру.

Листом від 11.04.2014 року №04-24-01-12/3759 Державною фінансовою інспекцією Дніпропетровської області надано відповідь на подання Нікопольського міжрайонного прокурора.

Згідно якого повідомлено про порядок та проведення ревізії та нормативні акти якими керувалась інспектор при проведенні ревізії підконтрольної установи. Так в ході ревізії встановлено розорення, руйнування та пошкодження 31 кургану. Про що складено акт.

Зокрема повідомлено, що відповідно до п.3 ст.47 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 р., юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам'яткам, їхнім територіям, зобов'язані відновити пам'ятки та їхні території.

Під час перевірки фінансовий інспектор діяла в межах повноважень Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Під час розгляду справи судом встановлено, що окремі пункти вимоги № 860-15/3650 від 22.11.2013 р., зокрема пункт 2, оскаржуються Червоногригорівською селищною радою в судовому порядку і є предметом розгляду справи №804/2911/14 за позовом Червоногригорівської селищної ради до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа: Нікопольська районна державна адміністрація про скасування пунктів вимог.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2014 р. у справі №804/2911/14 адміністративний позов Червоногригорівської селищної ради до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа: Нікопольська районна державна адміністрація про скасування пунктів вимог задоволено повністю. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014р. у справі №804/2911/14 апеляційна скарга Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2014р. була залишена без задоволення, а постанова від 28.04.2014 року без змін.

Проте, постановою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 року касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 року скасовано, у позові Червоногригорівської селищної ради до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа: Нікопольська районна державна адміністрація про скасування пунктів вимог відмовлено.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.19 Закону України Про прокуратуру» N 1789-XII, від 05.11.1991, (чинного на час спірних правовідносин, у відповідній редакції) предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є: 1) відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам; 2) додержання законів про недоторканність особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав; 3) додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству.

Ч.2 ст.20 Закону України «Про прокуратуру» N 1789-XII, від 05.11.1991, (чинного на час спірних правовідносин) передбачено, що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів, при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право: 1) вносити подання; 2) у встановленому законом порядку ініціювати притягнення особи до дисциплінарної, адміністративної відповідальності, складати протокол про адміністративне правопорушення та починати досудове розслідування; 3) звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» подання - це акт реагування прокурора на виявлені порушення закону з вимогою (вимогами) щодо: 1) усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли; 2) притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності; 3) відшкодування шкоди; 4) скасування нормативно-правового акта, окремих його частин або приведення його у відповідність із законом; 5) припинення незаконних дій чи бездіяльності посадових і службових осіб.

У разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо: 1) визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині; 2) визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; 3) визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій. Для звернення прокурора з позовом до суду встановлюється 15-денний строк, що обчислюється з дня одержання повідомлення про відхилення подання або в разі неповідомлення прокурора про результати розгляду подання з дня закінчення визначеного прокурором строку для його розгляду.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», а також Положення про Державну фінансову інспекцію України, затверджене Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011 (чинного на час спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно п. 1 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України визначено, що Державна фінансова інспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до пункту 7 Положення, Державна фінансова інспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, обєднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.

Згідно пункту 6 Положення, Державна фінансова інспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою затвердженою Кабінетом Міністрів України.

За приписами підпунктів 1, 2 пункту 4 Положення Держфінінспекція України, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Наведені норми узгоджуються з приписами пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 15 Закону України « Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких порушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд зазначає про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимогу про усунення порушень, у якій зазначено, зокрема, про необхідність вчинити дії щодо відшкодування збитків.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов прокурора в інтересах підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена Верховним Судом України в постановах від 15.04.14 у справі № 21-40а14, від 13.05.14 у справі № 21-89а14, від 18.09.14 у справі №21-332а14, від 25.11.2014 у справі №21-461а14 , яка, з огляду на приписи статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обовязковою та суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішеннями Верховного Суду України.

Крім того, суд звертає увагу, що Червоногригорівська селищна рада не погодившись з прийнятим пунктом 2 вимоги та вважаючи його протиправним, звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа: Нікопольська районна державна адміністрація про скасування пунктів вимог.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2014 р. у справі №804/2911/14 адміністративний позов Червоногригорівської селищної ради до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа: Нікопольська районна державна адміністрація про скасування пунктів вимог задоволено повністю. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014р. у справі №804/2911/14 апеляційна скарга Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2014р. була залишена без задоволення, а постанова від 28.04.2014 року без змін.

Між тим, постановою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 року касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 року скасовано, та прийнято нову постанову про відмову у задоволені позову.

Таким чином, постанова набрала законної сили 24.09.2015 року.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 255 КАС України, постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що п. 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про усунення порушень № 860-15/3650 від 22.11.2013 р. визнано судом правомірним, суд приходить до висновку, що оскарження Нікопольським міжрайонним прокурором Дніпропетровської області повторно даного пункту вимоги в іншій судовій справі за участю тих самих сторін є необґрунтованим, та таким що не підлягає доказуванню.

Щодо позовної вимоги Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області про визнання протиправними дій органів Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області щодо неналежного розгляду подання Нікопольського міжрайонного прокурора від 03.03.2014 року № 74-907 вих. 14 про усунення порушень вимог законодавства при здійсненні державного фінансового контролю, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки, листом від 11.04.2014 року №04-24-01-12/3759 Державною фінансовою інспекцією Дніпропетровської області було надано відповідь на подання Нікопольського міжрайонного прокурора. В чому саме вбачається неналежність розгляду даного подання, та доказів неналежного розгляду Нікопольським міжрайонним прокурором Дніпропетровської області суду надано не було.

Крім того, щодо позовних вимог в цій частині суд звертає увагу, на зміст подання Нікопольського міжрайонного прокурора від 03.03.2014 року № 74-907 вих. 14 про усунення порушень вимог законодавства при здійсненні державного фінансового контролю, та враховує ст.19 Закону України «Про прокуратуру» (чинного на час спірних правовідносин), згідно якої в межах нагляду за додержанням і застосуванням законів прокуратура не підміняє органи відомчого управління, разом з тим під час перевірки та вчинення оскаржуваних прокурором дій та вимоги фінансовий інспектор діяла в межах повноважень Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Таким чином, зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов прокурора в інтересах підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною, вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка згідно ст.244-2 КАС України, має враховуватись іншими судами, та суб'єктам владних повноважень.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 86 вищевказаного Кодексу, зазначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішені справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю, або частково.

З огляду на сукупність викладених обставин, з урахуванням вимог чинного законодавства, суд доходить висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Нікопольська районна державна адміністрація, Червоногригорівська селищна рада Нікопольського району про визнання протиправними дій, скасування пункту 2 вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2015 року.

Суддя Н.В. Турлакова