Справа № 821/832/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/832/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Мицкана І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі по тексту - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказом ГУНП в Херсонській області від 10 лютого 2016 року № 15 о/с капітана поліції позивача звільнено з посади оперуповноваженого відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України "Про національну поліцію". Вислуга років на день звільнення ОСОБА_3 з лав Національної поліції, оголошена останньому наказом ГУНП в Херсонській області від 10 лютого 2016 року № 15 о/с, складала: 12 років 06 місяців 00 днів. В день звільнення відповідач видав ОСОБА_3 остаточний розрахунок у день звільнення з позивачем проведено не було - не виплачена одноразова (вихідна) грошова допомога за кожен повний рік служби. Вказана допомога виплачена в повному обсязі 10 травня 2016 року. Позивач зазначив, що вказане є підставою для стягнення середнього заробітку за час затримки виплат. Крім того зазначив, що у зв'язку із затримкою виплати одноразової (вихідної) грошової допомоги позивач відчував моральні страждання.

На підставі вказаного просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо не проведення 10 лютого 2016 року з ОСОБА_3 повного розрахунку при звільненні.

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 10 лютого 2016 року по 10 травня 2016 року в розмірі 15750,00 грн. та 5000,00 грн. спричиненої моральної шкоди.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. Так, відповідач зазначив, що при звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби пріоритетними є норми спеціальних законів. Станом на день звільнення ОСОБА_3 порядок виплати грошового забезпечення поліцейським регулювався наказом МВС України "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" від 31.12.2007 № 499, який по теперішній час є чинним. Пунктом 3 вказаного наказу МВС № 499 передбачено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Згідно з Додатком 22 до наказу МВС від 31.12.2007 № 499 до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не відноситься одноразова грошова допомога при звільненні зі служби.

Зазначив, що Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" передбачає здійснення компенсації у разі порушення строків виплати доходів. При цьому вважає, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

На підставі вказаного вважає, що одноразова грошова допомога має разовий характер та не відноситься до складових грошового забезпечення працівників органів внутрішніх справ та поліцейських та чинними нормативно-правовими актами України не встановлені строки по виплаті одноразової грошової допомоги поліцейським, правових підстав для задоволення позову немає, оскільки ГУНП в Херсонській області діяло в межах компетенції і відповідно до вимог чинного законодавства України.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення підтримав та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши подані документи, врахувавши правову позицію позивача, представника відповідача, адміністративний позов та документи покладені в його основу, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: Наказом Головного управління національної поліції в Херсонській області від 10 лютого 2016 року № 15 о/с капітана поліції ОСОБА_3 звільнено з посади оперуповноваженого відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України "Про національну поліцію".

Судом встановлено, що вислуга років на день звільнення ОСОБА_3 з лав Національної поліції, оголошена останньому наказом ГУНП в Херсонській області від 10 лютого 2016 року № 15 о/с, складала: 12 років 06 місяців 00 днів.

Так, в матеріалах справи наявний лист начальника УФЗБО ГУНП в Херсонській області та довідки за № 345 УФЗБО ГУНП в Херсонській області від 05 травня 2016 року Головного управління Національної поліції в Херсонській області, відповідно до яких, одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_3 була виплачена в повному обсязі 10 травня 2016 року.

Суд зазначає, що спірні відносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114 (далі - Положення № 114).

Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частинами 1, 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Суд зазначає, що грошове забезпечення поліцейських здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11 листопада 2015 року № 988 (далі по тексту - Постанова №988).

Пунктом 1. Постанови № 988 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення поліцейським регулюється інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" від 31.12.2007 № 499 (далі по тексту - інструкція).

Так, пунктом 3 вказаної інструкції установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 22 до наказу МВС України № 499 передбачено, що до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не відноситься одноразова грошова допомога при звільненні зі служби.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців та не є складовою грошового забезпечення, а є окремою державною соціальною підтримкою.

При цьому, суд зазначає, що п. 1.18 інструкції визначено строки виплати грошового забезпечення, а строки виплати одноразової грошової допомоги не визначено.

Нормами права передбачено стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто заробітної плати. В даному випадку позивач отримував грошове забезпечення, а не заробітну плату, і доводів щодо несвоєчасного розрахунку при звільненні в частині виплат належних сум грошового забезпечення, адміністративний позов не містить.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що норми Кодексу законів про працю України на спірні правовідносини не поширюються, оскільки вони врегульовані спеціальним законодавством і не підпадають під дію загального трудового законодавства, тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо не проведення 10 лютого 2016 року з ОСОБА_3 повного розрахунку при звільненні та стягнення з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 10 лютого 2016 року по 10 травня 2016 року в розмірі 15750,00 грн. не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає, що вона є похідною від перших двох вимог, оскільки суд прийшов до висновку, що відповідачем норми діючого законодавства не порушено, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову в цій частині.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем надано достатньо належних та допустимих доказів щодо спростування позовних вимог ОСОБА_3

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 26 липня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 12.3