Справа № 825/946/16
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Чернігів Справа № 825/946/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Державної пенітенціарної служби про визнання протиправними та скасування наказів, зобовязання нарахувати та виплатити премію,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Державної пенітенціарної служби (далі ОСОБА_3), в якому просить визнати протиправними та скасувати наказ ректора ОСОБА_3 від 22.04.2016 № 175, наказ ректора ОСОБА_3 від 15.04.2016 № 65 о/с з особового складу в частині преміювання позивача за березень 2016 року та зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату премії за березень 2016 року відповідно до наказу від 07.10.2009 №222 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України" в середньому розмірі преміювання осіб рядового і начальницького складу ОСОБА_3 (згідно уточнених позовних вимог т.1 а.с.207-208).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виявлені у ході перевірки недоліки не відповідають дійсності. Робоча програма навчальної дисципліни курсантів 2013 року набору є у наявності та зберігається у спеціальній бібліотеці. Робочі програми навчальних дисциплін інших років набору підготовлені і готові для друку, проте не друкуються у звязку з реорганізацією навчального закладу та постійними змінами до навчального плану підготовки курсантів.

Висновок службового розслідування від 18.04.2016 всупереч вимогам Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України не містить інформації щодо мотиву та мети вчинення дисциплінарного проступку, його наслідків, що настали у звязку з цим, наявності причинного звязку між неправомірними діями особи та їх наслідками, вимог законодавства або посадових обовязків, які було порушено, наявності вини особи, обставини, що помякшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного. Тобто, на думку позивача, службовим розслідуванням не було встановлено обовязкових обставин задля обєктивного вирішення питання про подальше притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та визначення його виду.

Щодо відсутності методичних розробок для проведення семінарських занять позивач вказує, що такий збірник підготовлено і він використовується під час занять. Крім того зазначає, що дидактичне забезпечення з навчальної дисципліни не підлягає постійному оновленню, але не рідше одного разу на пять років. Вказане не прийнято керівництвом до уваги, що свідчить про упереджене ставлення до позивача і містить, на його думку, ознаки дискримінації. При цьому просить врахувати, що в навчальному закладі відсутня ПЕОМ із комплексною системою захисту інформації, а тому дидактичне забезпечення по мірі можливості готується на друкарській машинці. У навчальному закладі існує лише одна друкарська машинка, яка постійно виходить з ладу, не додруковує літер, тощо, і її інтенсивне використання викладачами кафедри призведе до повного виходу з ладу. Також, робота на друкарській машинці передбачає спеціальні навички, якими позивач не володіє, тим більше, що обовязок щодо друку дидактичного забезпечення на друкарській машинці, посадовою інструкцією не передбачено.

Крім того, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є.

Що стосується формулювання у наказі, щодо не виконання позивачем своїх посадових обовязків, зазначив, що протягом пятнадцяти років проходження служби у даному навчальному закладі, він характеризувався виключно з позитивної сторони, не мав жодного стягнення, а лише заохочення як від керівництва навчального закладу так і від керівництва служби, що підтверджується інформацією з послужного списку. Застосування ж одразу такого стягнення як догана, на його думку, свідчить про упередженість дій керівництва ОСОБА_3. Підсумовуючи, позивач зазначає, що встановлення йому премії у розмірі 10% від посадового окладу, окладу за званням та надбавки за вислугу років є протиправним, та порушує вимоги наказу від 07.10.2009 № 222. Тобто, оскаржувані накази в цілому, є протиправними та такими, що прийняті на основі неперевірених та поверхнево зібраних відомостей, а стягнення накладене з порушенням вимог Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, а тому підлягають скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, з наданням додаткових пояснень.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили у задоволенні позовних вимог відмовити, надавши свої письмові заперечення та докази, якими обґрунтовують правомірність своїх дій.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Підполковник внутрішньої служби ОСОБА_1 в період з 01.04.2015 по 03.02.2016 обіймав посаду начальника циклу спеціальних дисциплін Чернігівського юридичного коледжу Державної пенітенціарної служби України відповідно до наказу Державної пенітенціарної служби (ДПтС) України від 01.04.2015 № 47/ОС-15 (т.1 а.с.114).

Академія Державної пенітенціарної служби утворена постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 1111-р в результаті реорганізації шляхом перетворення Чернігівського юридичного коледжу Державної пенітенціарної служби (ДПтС) України та є його правонаступницею. Державна реєстрація ОСОБА_3 проведена 21.01.2016.

03.02.2016 ОСОБА_1 призначений на посаду професора кафедри тактико-спеціальної підготовки академії згідно наказу ОСОБА_3 від 03.02.2016 № 12 о/с (т.1 а.с.115).

Так, згідно додатку № 7 (т.1 а.с.122-124) до наказу ректора ОСОБА_3 від 02.02.2016 № 10 (т.1 а.с.121) "Про затвердження розподілу навчальної роботи науково-педагогічних працівників кафедр академії у весняному семестрі 2015-2016 навчального року" за професором кафедри ОСОБА_1 було закріплено проведення занять з навчальної дисципліни "Оперативно-розшукова діяльність".

Як вбачається з протоколу засідання кафедри тактико-спеціальної підготовки ОСОБА_3 від 02.02.2016 № 1 кафедрою було зобовязано всіх науково-педагогічних працівників кафедри оновити все методичне забезпечення навчальних дисциплін кафедри до 01.03.2016 (т.1 а.с.125-129).

На підставі рапорту проректора ОСОБА_3 з наукової та методичної роботи ОСОБА_4 від 12.04.2016 про виявлені недоліки за результатами перевірки наявності, оформлення та змісту методичних матеріалів, що використовуються науково-педагогічними працівниками кафедри тактико-спеціальної підготовки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 для проведення навчальних занять з дисципліни "Оперативно-розшукова діяльність" з курсантами денної форми навчання (т.1 а.с.130-131) в ході якої було встановлено відсутність робочої програми навчальної дисципліни, не оновлення збірки планів практичних та семінарських завдань, відсутність методичні розробки для проведення семінарських занять з тем №№ 7, 11, 15, 17 та методичної розробки для проведення лекції з теми № 10, було проведено службове розслідування (наказ від 13.04.2016 №166 т.1 а.с.132) та відібрані пояснення від ОСОБА_1 (т.1 а.с.138-139) та ОСОБА_6 (т.1 а.с.140).

За результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактом невиконання своїх функціональних обовязків професором кафедри тактико-спеціальної підготовки підполковником внутрішньої служби ОСОБА_1 (т.1. а.с.143-145).

Враховуючи вказаний висновок та недоліки виявлені у ході проведення перевірки проректором ОСОБА_3 ОСОБА_4, 22.04.2016 за №175 відповідачем було винесено наказ "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності професора кафедри тактико-спеціальної підготовки підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1І." (т.1. а.с.18), яким останньому, оголошено догану.

Судом також встановлено, що наказом ОСОБА_3 від 15.04.2016 №65 о/с, позивача було премійовано у розмірі 10 відсотків з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років за березень 2016 року (т.1. а.с.34).

Вважаючи вказані вище накази протиправними та такими, що порушують права позивача він звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам суд зазначає наступне.

Підстави для призначення, процедура та мета проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України визначається "Порядком проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015 № 356/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.03.2015 за № 295/26740 (далі - Порядок).

Згідно вищезгаданого Порядку, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться за рішенням уповноваженого на те начальника у разі: невиконання або неналежного виконання особами рядового і начальницького складу під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на органи і установи завдань; реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового чи начальницького складу кримінальне правопорушення; повідомлення особі рядового чи начальницького складу про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення; скоєння особою рядового чи начальницького складу правопорушення із корупційними ознаками або надходження подання спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції; скоєння особою рядового чи начальницького складу адміністративного правопорушення; загибелі або травмування особи рядового чи начальницького складу; самогубства або спроби самогубства особи рядового чи начальницького складу; скоєння особою рядового чи начальницького складу дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинула(и) чи отримала(и) тілесні ушкодження особа (особи) рядового чи начальницького складу, інші особи; застосування особою рядового чи начальницького складу вогнепальної зброї; застосування особою рядового чи начальницького складу спеціальних засобів або заходів фізичного впливу; втрати або викрадення табельної, нагородної або вилученої зброї, боєприпасів; втрати особою рядового чи начальницького складу або викрадення в неї спеціальних засобів; втечі (спроби втечі) засуджених та ув'язнених з-під варти, а також ухилень від відбування покарання засудженими до обмеження волі; розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом, порушення режиму секретності, утрати (викрадення), пошкодження печаток, штампів і бланків; втрати особою рядового чи начальницького складу або викрадення у неї документів, які посвідчують її належність до ДКВС України; порушення фінансово-господарської діяльності органів і установ, виявлені під час ревізій або перевірок, інших контрольних заходів; надходження акта прокурорського реагування, окремої ухвали суду про виявлені у службовій діяльності ДКВС України порушення законодавства; отримання інформації про скоєння інших, не визначених в абзацах другому - сімнадцятому цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися у службових документах осіб рядового і начальницького складу, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих посадовими особами органів і установ в установленому законодавством України порядку.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином оформлений письмовий наказ уповноваженого на те начальника.

Проведення службового розслідування доручається прямому начальнику особи рядового чи начальницького складу, дії або бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Службове розслідування може проводитися декількома особами у складі комісії, до складу якої входять найбільш досвідчені посадові особи органу або установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об'єктивні висновки. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника особи рядового чи начальницького складу, дії чи бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Службове розслідування повинне бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення уповноваженим на те начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк проведення службового розслідування може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку службового розслідування.

За результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування, який складається із вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування. Із затвердженим висновком службового розслідування за рішенням начальника, який призначив службове розслідування, ознайомлюється начальник органу або установи, де проходить службу особа рядового чи начальницького складу, стосовно якої призначено проведення службового розслідування.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, письмового пояснення, або за відсутності акта про її відмову від надання письмового пояснення. Небажання особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Рішення за результатами розгляду висновку та інших матеріалів службового розслідування приймається у 10-денний строк із дати їх надходження начальником, який його призначив.

За результатами службового розслідування особи рядового і начальницького складу, стосовно яких воно проводилося, притягаються до відповідальності у встановленому законом порядку.

Якщо вину особи рядового чи начальницького складу повністю доведено, начальник, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення такої особи до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення за результатами службового розслідування видається наказ, зміст якого оголошується персоналу органу або установи, де проходить службу особа рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності її підлеглих забороняється.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі відмови особи рядового чи начальницького складу від ознайомлення з наказом під підпис безпосередній начальник такої особи спільно з посадовою особою підрозділу по роботі з персоналом складає відповідний акт.

Особа рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Порядок накладення та види дисциплінарного стягнення регламентовано Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460 (далі Закон №3460).

Відповідно до ст.12 вказаного Закону на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Тобто, вид стягнення який накладений на відповідача не є найсуворішим з точки зору ст.12 Закону № 3460. За таких підстав, доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

Статтею 14 Закону №3460 встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що службове розслідування щодо факту неналежного виконання позивачем, своїх посадових обовязків проведено з дотриманням вимог наказу Міністерства юстиції України від 12.03.2015 № 365/5 "Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України". В ході розслідування було встановлено, що дидактичні матеріали професором кафедри ОСОБА_1 не оновлювались з 2012 року, тобто знайшов підтвердження факт невиконання посадових обовязків ОСОБА_1 в частині підготовки дидактичних матеріалів навчальної дисципліни, що і стало підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення.

При цьому, порядок накладення на позивача дисциплінарного стягнення відповідає вимогам Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що порушень законодавства під час накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді догани за неналежне виконання своїх посадових обовязків керівництвом ОСОБА_3, які б мали наслідком скасування чи зміну наказу ректора ОСОБА_3 від 22.04.2016 № 175 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності професора кафедри тактико-спеціальної підготовки підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 " допущено не було.

Посилання позивача про відсутність у висновку службового розслідування інформації щодо мотиву та мети вчинення дисциплінарного проступку, його наслідків, що настали у звязку з цим, наявності причинного звязку між неправомірними діями особи та їх наслідками, вимог законодавства або посадових обовязків, які було порушено, наявності вини особи, обставини, що помякшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного, суд зазначає, що вказаний перелік обставин що зазначаються в описовій частині висновку службового розслідування не є вичерпним. Системно аналізуючи положення розділу 8 Порядку, суд дійшов до думки, що зазначені вище вимоги не мають імперативного характеру, а тому не є обовязковими і можуть зазначатися або не зазначатися в залежності від обєкту дослідження в ході проведення службового розслідування.

Крім того судом також встановлено, що п.2.4 посадової інструкції начальника (завідувача) циклу спеціальних дисциплін коледжу, затвердженого начальником Чернігівського юридичного коледжу ДПтС України 15.04.2015, передбачений обовязок начальника циклу брати участь у створенні та вдосконаленні навчально-методичної бази циклу. Пункт 4.2. посадової інструкції передбачає відповідальність начальника циклу за належну організацію навчального процесу, його якість та методичне забезпечення. При цьому, в пункті 4.3 Посадової інструкції професора кафедри ОСОБА_3, затвердженої ректором ОСОБА_3 01.03.2016, зазначено, що професор кафедри несе відповідальність за методичне забезпечення усіх видів занять.

Згідно з п.2.6.8. Положення про організацію освітнього процесу в ОСОБА_3, затвердженого наказом ОСОБА_3 від 03.02.2016 №22, регламентовано, що Робоча програма навчальної дисципліни розроблюється та щорічно оновлюється науково-педагогічними працівниками кафедр ОСОБА_3, які викладають цю дисципліну, розглядається, обговорюється та рекомендується на засіданні кафедри і затверджується начальником (завідувачем) кафедри.

Аналогічна норма щодо обовязку викладачів щорічно оновлювати робочу програму кожної навчальної дисципліни міститься і в п.2.5.9 Положення про організацію освітнього процесу в Чернігівському юридичному коледжі ДПтС України, затвердженого наказом Чернігівського юридичного коледжу ДПтС України від 29.01.2015 № 18.

При цьому посилання позивача, що він не підготував навчально-методичні матеріали, оскільки вони є таємними, а тому повинні бути підготовлені та надруковані на ПЕОМ, обладнаною комплексною системою захисту інформації, яка в ОСОБА_3 відсутня, або надруковані на друкарській машинці, водночас вказуючи, що в ОСОБА_3 є лише одна друкарська машинка, а в нього відсутні навички роботи на ній суд до уваги також не бере виходячи з наступного.

Як вбачається з довідки наданої відповідачем, лише в 2012 році були виготовлені 15 методичних розробок для проведення лекцій, практичних та семінарських занять з навчальної дисципліни "Оперативно розшукова діяльність", які були надруковані позивачем саме на друкарській машинці. Факт друку цих матеріалів саме позивачем підтверджується позначками на цих документах та його особистим підписом.

Більше того, припущення позивача, що у разі активного використання друкарської машинки, вона може вийти з ладу, також не заслуговують на уваги, оскільки за інформацією начальника відділу документального забезпечення, режимно-секретної роботи та архівної справи ОСОБА_7, поданої ним у формі рапорту 14.04.2016, станом на 14.04.2016 в ОСОБА_7 є в наявності три технічно справні друкарські машинки "Ятрань", які знаходяться в режимних приміщеннях та можуть бути використані викладачами кафедри тактико-спеціальної підготовки у процесі підготовки методичного забезпечення навчальних дисциплін. Наявність в академії технічно справних друкарських машинок також підтверджується письмовими поясненнями начальника кафедри тактико-спеціальної підготовки ОСОБА_8 (т.1 а.с.141,142).

Твердження позивача про те, що робочі програми навчальних дисциплін підготовлені і готові для друку без надання грифу секретності, але не друкуються у звязку із реорганізацією навчального закладу та постійними змінами до навчального плану підготовки курсантів, лише підтверджують факт невиконання позивачем своїх посадових обовязків, оскільки, як вже було вказано, відповідно до "Положень про організацію освітнього процесу", затверджених наказом Чернігівського юридичного коледжу ДПтС України від 29.01.2015 № 18 та наказом ОСОБА_7 від 03.02.2016 № 22, робочі програми навчальних дисциплін повинні оновлюватися також і перед акредитацією освітньо-професійної програми підготовки фахівців з вищою освітою (п.5.3 та п.4.3 відповідно) (а.с.94, 65,).

Посилання позивача, що він мав право не виготовляти дидактичні матеріали, оскільки відповідно до п. 4.3 Положення про організацію освітнього процесу в ОСОБА_7 лектор, який читає навчальну дисципліну не вперше, дидактичні матеріали оновлює за необхідності, але не рідше ніж один раз на пять років, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки, як було встановлено судом, рішенням засідання кафедри тактико-спеціальної підготовки ОСОБА_7 (протокол від 02.02.2016 № 1) було зобовязано всіх науково-педагогічних працівників кафедри оновити все методичне забезпечення навчальних дисциплін кафедри до 01.03.2016 у звязку з реорганізацією Коледжу в ОСОБА_7 та проведенням ліцензування освітньої діяльності ОСОБА_7.

Слід звернути увагу, що сам позивач ні в своїх поясненнях, даних в ході службової перевірки, ні під час обґрунтування позовних вимог не заперечує свого обовязку щодо вчасної підготовки навчально-методичних матеріалів, про які йдеться в матеріалах службової перевірки. При цьому посилання позивача на відсутність в протоколі від 02.02.2016 № 1 терміну оновлення методичного забезпечення до 01.03.2016 є неспроможним, оскільки позивач особисто був присутній на цьому засіданні та приймав активну участь у обговоренні. (а.с.128).

Твердження позивача про те, що керівництвом ОСОБА_7 протиправно притягнуто його до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу профспілки, членом якої він є, з огляду, що позивач є головою первинної профспілкової організації персоналу Всеукраїнської профспілки персоналу органів і установ пенітенціарної служби, також не може бути прийняте до уваги, оскільки згідно пп.2.5.4 Статуту Всеукраїнської профспілки персоналу органів та установ пенітенціарної служби, дія підпунктів а, б, в, г пп.2.5.3 п.2.5 не поширюється на осіб рядового і начальницького складу Служби, до складу яких входить ОСОБА_1 Тому вибіркове трактування норм права щодо незастосування пп.2.5.4 зазначеного Статуту до позивача, судом також до уваги не береться, як неспроможне.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ректора ОСОБА_7 від 15.04.2016 № 65 о/с з особового складу в частині преміювання позивача за березень 2016 року та зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату премії за березень 2016 року відповідно до наказу від 07.10.2009 № 222 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України" в середньому розмірі преміювання осіб рядового і начальницького складу ОСОБА_7, слід зазначити наступне.

Як вбачається з довідки від 25.05.2016, підготовленої старшим інспектором відділу аудиту відповідності та фінансового аудиту управління внутрішнього аудиту ДПтС України капітаном внутрішньої служби ОСОБА_9, складеної за результатами перевірки інформації викладеної в рапорті професора кафедри тактико-спеціальної підготовки ОСОБА_7 підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 від 04.05.2016 (Х-2750), щодо порушень чинних нормативних документів посадовими особами ОСОБА_7 при виплаті йому премії, ОСОБА_9 дійшла висновку, що професору кафедри тактико-спеціальної підготовки зменшено розмірі премії до 10% у квітні поточного року безпідставно, оскільки премія у квітні нараховувалась та виплачувалась за березень, а недоліки в роботі встановлені лише у квітні, що є порушенням вимог п.3.11 та п.4.4 Положення про преміювання, яке діяло в ОСОБА_7 на момент встановлення премії.

Проте з такою позицією суд погодитись не може, оскільки розділом 8 наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 07.10.2009 № 222 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України", зареєстрованого в Мінюсті України 05.11.2009 за № 1040/17056, зазначено, що "начальники (керівники) органів і установ виконання покарань мають право преміювати осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами". Преміювання є правом, а не обовязком керівника. Граничний мінімальний розмір премії вказаним наказом не регламентований.

Пунктом 8.6. вищезазначеного наказу, преміювання осіб рядового і начальницького складу не здійснюється за той розрахунковий період, у якому допущено або виявлено порушення чи проступок. Рішення щодо позбавлення премії, зменшення її розміру приймається начальником органу або установи та оформлюється наказом.

На момент винесення наказу про обмеження ОСОБА_1 розміру премії за березень 2016 року вже діяло Положення про преміювання персоналу ОСОБА_7 Державної пенітенціарної служби (наказ від 15.04.2016 № 171о/с).

Згідно наказу ОСОБА_7 від 15.04.2016 № 171о/с "Про затвердження Положення про преміювання персоналу ОСОБА_7 Державної пенітенціарної служби ", яке складено відповідно до п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", п.12 передбачено, що особи, зазначені в п.1 цього Положення, можуть бути позбавлені премії повністю або частково за "несвоєчасне або неякісне виконання завдань (порушення виконавської дисципліни) ".

Позбавлення або зменшення розміру преміювання здійснюється за той місяць, у якому допущено або виявлено порушення чи проступок але не пізніше шести місяців після вчинення проступку.

Отже, з урахуванням особистого вкладу в загальні результати роботи ОСОБА_7, з огляду на те, що в березні 2016 року всупереч рішенню засідання кафедри ОСОБА_1 до 01.03.2016 не здійснив оновлення методичного забезпечення навчальної дисципліни, ОСОБА_1 була встановлена наказом від 15.04.2016 № 65о/с премія в розмірі 10% з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років за березень 2016 року. Порушень норм законодавства під час встановлення ОСОБА_1 розміру премії судом не встановлено.

При цьому, суд також звертає увагу, що за ті ж самі порушення наказом від 14.06.2012 № 96о/с позивачу вже встановлювалась премія у розмір 10% з розрахунку посадового окладу, та окладу за спеціальним званням (т.1 а.с.188-191), та як вбачається з пояснень представника відповідача, та не заперечувалось позивачем, після чого останній підготовив та надав належні матеріали.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, системного аналізу норм чинного законодавства, згідно ч.1 ст.71 та ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку, суд дійшов висновку, що в процесі накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани за невиконання своїх посадових обовязків, а також під час встановлення йому за березень 2016 року премії в розмірі 10% ОСОБА_7 діяла відповідно до законодавства та в межах своїх повноважень. Обставини на які посилається відповідач, як підставу правомірності своїх дій, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджуються матеріалами справи, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів, зобовязання нарахувати та виплатити премію задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк