Справа № 127/3652/16-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/3652/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Ан О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

20 липня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Вінницької міської ради про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у звязку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до Вінницького міського голови із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу, орієнтованою площею 0, 01 га., яка знаходиться за адресою: м.Вінниця, вул. Келецька, б/н, навпроти багатоповерхового будинку №53 по вул. Стельмаха (а.с. 5).

ОСОБА_4 архітектури, містобудування та кадастру № П-01-113577/5-0508 від 18 грудня 2015 року повідомлено позивача про те, що відповідно до Генерального плану м.Вінниці затвердженого міською радою 23 листопада 2007 року та положень містобудівних регламентів плану зонування м.Вінниці, затвердженими рішенням Вінницької міської ради від 04 липня 2008 року № 2912 із змінами, затвердженими рішенням міської ради від 28 серпня 2015 року № 2258 зазначена земельна ділянка розташована в зоні ТР-3 транспортної інфраструктури (а.с. 6).

Вважаючи протиправними дії Вінницької міської ради в частині неналежного розгляду заяви, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд І інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідач діяв на виконання норм законодавства, а тому права позивача не порушені.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду І інстанції з огляду на наступне.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Статтею 112 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини 8 статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частинами 10 та 11 статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Частинами 1 і 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Системний аналіз наведених норм закону дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких, визначені в статті 118 ЗК, органи приймають одне з відповідних рішень.

В даному випадку органом уповноваженим розглядати питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу є Вінницька міська рада.

Рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову у наданні такого дозволу міською радою не приймалось та не розглядалось.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою до Вінницького міського голови.

На своє звернення позивач отримав відповідь від ОСОБА_4 архітектури, містобудування та кадастру № П-01-113577/5-0508 від 18 грудня 2015 року, якою повідомлено, що відповідно до Генерального плану м.Вінниці затвердженого міською радою 23 листопада 2007 року та положень містобудівних регламентів плану зонування м.Вінниці, затвердженими рішенням Вінницької міської ради від 04 липня 2008 року № 2912 із змінами, затвердженими рішенням міської ради від 28 серпня 2015 року № 2258 зазначена земельна ділянка розташована в зоні ТР-3 транспортної інфраструктури (а.с. 6).

Таким чином, належним способом захисту права позивача в даному випадку є оскарження дій та бездіяльності осіб, які перешкодили належному розгляду звернення.

ОСОБА_3 в адміністративному позові просить визнати протиправними дії Вінницької міської ради в частині не належного розгляду його заяви, тобто позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Суд І інстанції не звернув уваги на наведені вище обставини щодо порушення процедури розгляду та надав оцінку діям відповідача, який фактично звернення позивача не розглядав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову, з інших мотивів.

Згідно з статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 липня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6