Справа № 343/830/16-а
Суддя: Тураш В. А.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/830/16-а
Провадження №: 2-а/0343/35/16
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Мазур М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Долинського об"єднаного УПФ України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Долинського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до УПФ України в Долинському районі, згідно якого, з врахуванням заяв про зміну (уточнення) позовних вимог (а.с.49-59, 127), просить:

Поновити строк для звернення в суд за оскарженням незаконних дій управління ПФУ в Долинському районі щодо незаконного перерахунку пенсії ОСОБА_2 від 02.06.2015 року.

Визнати дії УПФУ в Долинському районі щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 незаконними, а саме: незарахуванні у 1.5-кратному обчисленні періодів роботи з 10.11.1985 р. по 05.07.1994 р. з 17.02.1995 р. по 31.07.1995 р., з 27.12.1995р. по 31.08.1998р. в районах Крайньої Півночі, та з 08.08.1995 р. по 26.12.1995р. - в місцевостях, прирівняних до Районів Крайньої Півночі, неврахуванні при розрахунку заробітної плати: районних коефіцієнтів, північної надбавки, польових та обмеженні заробітку коефіцієнтом 5.6, а також невірному проведенні «оптимізації» заробітку.

Зобов'язати Долинське об'єднане управління ПФУ провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 02.06.2015 року, здійснивши при цьому наступні дії: врахувати до страхового стажу періоди роботи з 10.11.1985 р, по 05.07.1994 р., з 17.02.1995 р. по 31.07.1995 р., з 27.12.1995 р. по 31.08.1998 р. в районах Крайньої Півночі, та з 08.08.1995 р. по 26.12.1995 р. - в місцевостях, прирівняних до Районів Крайньої Півночі, - в 1.5-кратному розмірі; врахувати до заробітної плати для обчислення пенсії до 01.01.1992 року виплат під назвою «польові» згідно довідки №78/04-01/Л-7 від 10.02.2014р.; врахувати до заробітної плати для обчислення пенсії після 01.01.1992 року суми виплат за районним коефіцієнтами, північною надбавкою та виплати під назвою «польові» згідно архівної довідки №79/04-01/Л-7 від 10.02.2014р.; провести розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії за оптимальним варіантом, без обмежень заробітку коефіцієнтом 5.6 за весь період; провести оптимізацію заробітної плати ОСОБА_2, з виключенням не менш як 46 місяців заробітку з найменшими коефіцієнтами.

Стягнути всі недоплачені суми пенсії, починаючи з 02.06.2015 р.

Стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що з 02.06.2015 р. його було переведено на пенсію за віком. Враховуючи подані ним документи про пільговий і загальний стаж роботи та заробітну плату, Долинське УПФУ повинне було нарахувати йому пенсію в розмірі, що відповідає представленим документам та чинному законодавству.

Однак, розмір призначеної пенсії був значно нижчим, ніж той на який він мав право. Не погоджуючись з заниженим розміром пенсії він неодноразово звертався до органів ПФУ різного рівня, аж до Пенсійного фонду України. Проте, органи ПФУ вперто порушували його право на належне пенсійне забезпечення, зокрема:

Нівелювали його право на пільгове обчислення стажу в районах Крайньої Півночі (1 рік за півтора року).

Незаконно зменшували розмір заробітної плати для призначення пенсії, виключаючи із загального її розміру районний коефіцієнт, північну надбавку та польові, а також неправомірно обмежували розмір його заробітку коефіцієнтом 5.6.

Неправильне проведення оптимізації заробітної плати для призначення пенсії.

Відповідно до Переліку районів Крайньої Півночі та місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які поширюється дія Указів Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 р. про пільги для осіб, які працюють в цих районах і місцевостях, він, ОСОБА_2 протягом багатьох років працював в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до них.

Як чітко вбачається із записів трудової книжки та ряду документів про стаж роботи та заробітну плату, він працював з 10.11.1985 р. по 05.07.1994 р. - в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин (вахтово-експедиційним методом, направлявся на роботу в Ямало- Ненецький автономний округ Тюменської області - район Крайньої Півночі), з 17.02.1995 р. по 31.07.1995 р. - у ВАТ «Ноябрьскнефтегаз» (ЯНАО - район Крайньої Півночі), з 08.08.1995р. по 26.12.1995р. - в АТ «Белорусское УПНИ и КРС» (м.Нижньовартовськ, Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області - місцевість, прирівняна до районів Крайньої Півночі), з 27.12.1995 р. по 31.08.1998 р. - у ЗАТ «Севернефтепромсервис» (ЯНАО - район Крайньої Півночі).

Зокрема, вищевказані періоди роботи підтверджуються наступними документами:

Архівними довідками №78/04-01/71-7 від 10.02.2014 р. га №79/04-01/Л-7 від 10.02.2014р. про заробітну плату в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин, які містять відомості про те, що позивачу надавались пільги за роботу в районах Крайньої Півночі: отримання доплат за постійну зайнятість в особливих пільгових умовах праці в районах Крайньої Півночі (районний коефіцієнт, північна надбавка, польові).

Довідкою із ЗАТ «Севернефтепромсервис» про отримання північної надбавки та компенсацій за роботу в районах Крайньої Півночі, яка містить відомості про отримання північної надбавки в розмірі 80% та компенсацій за роботу в районах Крайньої Півночі.

Довідкою №262 із ЗАТ «Севернефтепромсервис» про роботу вахтово-експедиційним методом на цьому підприємстві;

Довідками про доходи за 1996-1998 роки виданими згідно з формою, встановленою в Додатку 3 до Інструкції Державної податкової служби Російської Федерації №35 від 29.06.1995 р., які підтверджують роботу в місцевостях з особливими умовами, отриманням за це відповідних надбавок та доплат, з зазначенням їх відповідного оподаткування.

Підтвердженням на право трудової діяльності в ЯНАО , що вказує на безпосередню роботу та проживання в районах Крайньої Півночі.

Записами в трудовій книжці за вказані періоди з відмітками про роботу в районах Крайньої Півночі.

Згідно представлених документів вбачається, що за весь час роботи вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, місячна та річна норми робочого часу ним відпрацьовувались.

Тому, вважає, що всі ці відомості, є достатньою підставою для зарахування йому до пільгового трудового стажу періодів роботи з 10.11.1985 р. по 05.07.1994 р., з 17.02.1995 р. по 31.07.1995 р. 08.08.1995 р. по 26.12.1995 р., з 27.12.1995 р. по 31.08.1998 р. - з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців (тобто сукупно, з урахуванням кратності, стаж роботи його для обчислення пенсії за цей період становить 18 років 3 місяці 8 днів).

Щодо незаконного зменшення розміру заробітної плати для призначення пенсії, виключення із загального її розміру районного коефіцієнту, північної надбавки, польових та неправомірного обмеження її розміру коефіцієнтом 5.6:

У п.п. «д» п. 15 Постанови Президії ВЦРПС від 29 лютого 1960 року, передбачено великий перелік видів оплати праці, які включаються в загальну суму заробітної плати, та на які нараховуються страхові внески, зокрема й інші надбавки та доплати до заробітної плати, якими можна вважати надбавки, визначені в архівних довідках №78/04-01/Л-7 від 10.02.2014 р. та №79/04-01/Л-7 від 10.02.2014 р., як «польові».

А тому він має право на зарахування «польових» при обчисленні заробітної плати для призначення пенсії.

У тому ж п.п. «д» п. 15 цієї ж Постанови зазначається, що у загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включаються: процентні надбавки за роботу на Крайній Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, доплата за особливі умови праці, районні та поправочні коефіцієнти тощо.

Його право на включення для обчислення пенсії заробітної плати в повному розмірі за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, з урахуванням всіх складових оплати праці (районного коефіцієнту, північної надбавки та польових) гарантоване Міжнародною Угодою «Про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення».

Таким чином, не включення при розрахунку заробітної плати для обчислення розміру пенсії районних коефіцієнтів, північної надбавки та польових, а також обмеження заробітку коефіцієнтом 5.6, є грубим порушенням норм Конституції України, законів України та зобов'язань України, закріплених в міжнародних угодах у галузі пенсійного забезпечення.

Щодо неправильного проведення «оптимізації» заробітної плати.

Його страховий стаж , який на сьогодні визначено Долинським УПФУ, становить 32 роки 9 місяців 22 дні, тобто 393 місяці, а період оптимізованого заробітку відповідно - тільки 39 місяців (10 відсотків від 393).

Однак, з урахуванням 1.5-кратного обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, його стаж роботи повинен становити 38 років 6 місяців 27 днів, тобто 462 місяці, а тому він має право на виключення при обчисленні пенсії, не менше 46 місяців заробітку з найменшими коефіцієнтами (10 відсотків від 462).

Таким чином, дії УПФУ в Долинському районі щодо відмови йому в зарахуванні у 1.5-кратному обчисленні періодів роботи з 10.11.1985 р. по 05.07.1994 р., з 17.02.1995р. по 31.07.1995 р., з 27.12.1995 р. по 31.08.1998 р. в районах Крайньої Півночі, та з 08.08.1995 р. по 26.12.1995 р. - в місцевостях, прирівняних до Районів Крайньої Півночі, неврахуванні при розрахунку заробітної плати: районних коефіцієнтів, північної надбавки, польових та обмеженні заробітку коефіцієнтом 5.6, а також невірному проведенні «оптимізації» заробітку - є незаконними, а докази, що надаються до суду, - достатніми для здійснення йому такого перерахунку.

Він одразу ж після здійснення органами ПФУ незаконного перерахунку пенсії не міг дізнатися про те, що порушені його права. Про такі обставини, тобто про порушення свого права на належне пенсійне забезпечення, він дізнався тільки тоді, коли у січні 2016 року в приміщенні управління ПФУ в Долинському районі, ознайомився з матеріалами своєї пенсійної справи, оскільки, ще в грудні 2015 року орган ПФУ незаконно відмовив йому у надсиланні копій матеріалів своєї пенсійної справи. Одразу ж після ознайомлення зі своєю пенсійною справою, та розумінням того, що його права порушені, він почав звертатися до різних органів ПФ України - від місцевого до центрального. Тому вважає, що строк звернення до суду ним не пропущено.

Ухвалою Долинського районного суду від 01.06.2016 року допущено заміну неналежного відповідача управління Пенсійного фонду України в Долинському районі на належного Долинське об»єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (а.с.34).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_6 (довіреність а.с.44) позовні вимоги підтримали зіславшись на вищевикладені обставини. Просили позов задоволити. В останнє судове засідання представник позивача не з"явився, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом (а.с.125), причини неявки не повідомив, та не подав заяви про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача Долинського об»єднананого управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області Мазур М.М. (довіреність а.с.124) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зіславшись на викладені в запереченні (а.с.89-91) обставини. Просив в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо захисту порушеного права на перерахунок пенсії з врахуванням періоду роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а.с.23-28), останній працював з 10.11.1985 р. по 05.07.1994 р. - в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин (вахтово-експедиційним методом), з 17.02.1995 р. по 31.07.1995 р. - у ВАТ «Ноябрьскнефтегаз», з 08.08.1995р. по 26.12.1995р. - в АТ «Белорусское УПНИ и КРС» , з 27.12.1995 р. по 31.08.1998 р. - у ЗАТ «Севернефтепромсервис» .

ОСОБА_2, з 06.02.2014 року призначена пенсія по інвалідності ІІІ групи загального захворювання. З 02.06.2015 року згідно його заяви, переведено на пенсію за віком із зарахуванням спірного періоду роботи в одинарному розмірі.

На звернення позивача від 15.03.2016 р. (а.с. 9-10) з проханням провести перерахунок пенсії із зарахуванням спірного періоду роботи в півторакратному розмірі з врахуванням сум районного коефіцієнту та північної надбавки управління ПФУ листом від 23.03.2016 р. повідомило позивача про відсутність підстав для такого перерахунку(а.с.11-13).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 1 січня 2004 року, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 р. № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 р. "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (абзац другий пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 р. № 1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р., з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960 р., незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960 р., - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. № 530/П-28.

За змістом пункту 7 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Згідно з пунктом 6 Інструкції пільги, передбачені Указами від 10.02.1960 р. і від 26.09.1967 р., надаються працівникам експедицій, цілорічних партій, нафторозвідок, загонів, які розташовані (базуються) у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, які розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі і місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, направленим на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в цілорічні партії, нафторозвідки, загони.

Відповідно до пункту 5.9 Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31.12.1987 р. № 794/33-82, працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10.02.1960 р.

Про надання таким працівникам пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960 р., у вказаній постанові не зазначено.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що робота позивача до 1 січня 1991 року вахтовим методом по 15 днів у місяць в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за трудовим договором з підприємством, що не було розташоване у цих районах, не дає йому права на пільги з кратного обчислення трудового стажу (один рік за один рік і шість місяців).

Що стосується визначення трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 1 січня 1991 року, то слід зазначити наступне:

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам Сторін, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно зі статтею 3 Тимчасової угоди при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Водночас ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу в Законах України "Про пенсійне забезпечення" і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, відсутні підстави для зарахування в пільговому обчисленні і стажу роботи позивача після 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача з врахуванням пільгового стажу за періоди його роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в 1,5 кратному розмірі, а тому в цій частині позову необхідно відмовити.

Оскільки позовна вимога в частині проведення оптимізації заробітної плати ОСОБА_2 з виключенням не менш як 46 місяців заробітку з найменшими коефіцієнтами є похідною від позовної вимоги про перерахунок пенсії позивача з врахуванням пільгового стажу за періоди його роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в 1,5 кратному розмірі, то вона також задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про врахування до заробітної плати для обчислення пенсії після 01.01.1992 року суми виплат за районним коефіцієнтами, північною надбавкою згідно архівної довідки №79/04-01/Л-7 від 10.02.2014р., суд зазначає, що Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, було встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945р. «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967р. «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затв. постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967р.

Відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03.08.1972р. Законом СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15.05.1990р. особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсії враховується фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта та північної надбавки.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, чи довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

При цьому, приписами ст.78 діючого на той час Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Відповідно до пп.«д» п.15 Інструкції «Про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування», затв. постановою Президії ВЦРПС від 29.02.1960р., в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включаються процентні надбавки за роботу на Крайній Півночі і місцевостях, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а також районний та поправочний коефіцієнт.

Разом з тим, ч.3 ст.96 наведеного Закону передбачено, що при вибутті таких осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлений, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.

Крім того, ні Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ні Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення в заробітну плату північних надбавок та районних коефіцієнтів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо виключення із заробітної плати позивача районних коефіцієнтів та північних надбавок за період його роботи на Крайній Півночі є правомірними і такими, що відповідають вимогам діючого законодавства, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Позовні вимоги в частині провести розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії за оптимальним варіантом, без обмежень заробітку коефіцієнтом 5.6 за весь період не підлягає до задоволення, виходячи з наступного :

Згідно із частиною 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно із частиною 2 статті 41 зазначеного Закону суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до впровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір). - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум, тому в цій частині позову слід відмовити.

Також не підлягають до задоволення позовні вимоги в частині врахування до заробітної плати для обчислення пенсії до 01.01.1992 року виплат під назвою «польові» згідно довідки №78/04-01/Л-7 від 10.02.2014р. та врахування до заробітної плати для обчислення пенсії після 01.01.1992 року виплати під назвою «польові» згідно архівної довідки №79/04-01/Л-7 від 10.02.2014р., оскільки:

Згідно ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до Інструкції «Про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування», затвердженої постановою Президії ВЦРПС від 29.02.1960 р., польові виплати в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески не включалися. Згідно п.5 Положення про виплату польового забезпечення працівникам, занятим на геологорозвідувальних і топографо-геодезичних роботах, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРСПС від 04.11.1960р. №115/5, польове забезпечення не обкладається податками і не враховується при обчисленні середнього заробітку, а тому в цій частині позову також слід відмовити.

В судовому засіданні встановлено що ОСОБА_2 звернувся з заявою про перерахунок пенсії до начальника Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, лише 16.03.2016 року.

Виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком.

Оскільки обов'язок здійснити перерахунок пенсії позивачки виник для відповідача лише 16.03.2016р., тобто в межах встановлених строків для звернення до суду , немає підстав для задоволення заяви позивача поновити строк для звернення в суд за оскарженням незаконних дій управління ПФУ в Долинському районі щодо незаконного перерахунку пенсії ОСОБА_2 від 02.06.2015 року.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства з огляду на викладене, суд приходить до переконання про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що задоволенню не підлягає.

На підставі пункту 5 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967р. №1029, ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 2,11, 71, 86, 94, 158-160, 162, 163, 167, 186 КАС , суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Долинського об"єднаного УПФ України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з часу ознайомлення з постановою в повному обсязі , а особи, які брали участь у справі але не були присутні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя:

Повний текс постанови виготовлено 26 .07.2016р.