Справа № 180/1171/15-а(2а/180/28/15)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р. справа 180/1171/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу виконуючого обовязки Марганецького міського голови ОСОБА_1 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконуючого обовязки Марганецького міського голови ОСОБА_1, Виконавчого комітету Марганецької міської ради про скасування розпорядження, рішення та поновлення на посаді заступника Марганецького міського голови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 24.04.2015 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить визнати протиправними і скасувати розпорядження Марганецького міського голови №26-к від 02.04.2015 про внесення змін до розпорядження №23-к від 26.03.2015 про звільнення ОСОБА_2; рішення Виконавчого комітету Марганецької міської ради №198 від 02.04.2015 про внесення змін до рішення №195 від 25.03.2015 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2О; поновити на посаді заступника Марганецького міського голови.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015 позов задоволений.

В апеляційній скарзі виконуючий обовязки Марганецького міського голови ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що при звільненні позивача дотримана процедура, визначена законодавством. Причиною звільнення стало відсутність позивача на робочому місці протягом тривалого часу (прогули), про що складені акти, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_2 обіймав посаду заступника Марганецького міського голови.

Виконавчим комітетом Марганецької міської ради винесено рішення №195 від 25.03.2015 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2, згідно якого дні починаючи з 24.07.2014 визнані днями прогулів без поважних причин та за грубе порушення трудової дисципліни, відповідно до пункту 4 статті 40, пункту 2 статті 147 КЗпП, позивача звільнено з посади. Датою звільнення та останнім робочим днем вирішено вважати 23 липня 2014 року.

На підставі доповідної записки завідувача бухгалтерського обліку ОСОБА_3, актів про відсутність на робочому місці ОСОБА_2 від 29.08.2014, 30.09.2014, 31.10.2014, 28.11.2014, 31.12.2014, 30.01.2015, 27.02.2015, рішення Марганецької міської ради №195 від 25.03.2015, - виконуючим обовязки Марганецького міського голови ОСОБА_1 винесено розпорядження №23-к від 26.03.2015, яким звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_2 з 23.07.2014 року.

Виконавчим комітетом Марганецької міської ради винесено рішення №198 від 02.04.2015 «про внесення змін до рішення Виконавчого комітету №195 від 25.03.2015 «про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2О.» відповідно до якого, датою звільнення та останнім робочим днем вирішено вважати 27.08.2014.

Виконуючим обовязки Марганецького міського голови ОСОБА_1 02.04.2015 винесено розпорядження «про внесення змін до розпорядження міського голови №23-к від 26.03.2015 «про звільнення ОСОБА_4О.», за яким внесено зміни до дати звільнення позивача, а саме, зазначено дату звільнення та останній робочий день ОСОБА_2 27.08.2014.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», одним з принципів служби в органах місцевого самоврядування є підконтрольність, підзвітність, персональна відповідальність за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов'язків.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих і Перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про державну службу» в редакції на час спірних правовідносин, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Як вбачається, з матеріалів справи, позиція Марганецької міської ради полягає в тому, що ОСОБА_2 звільнено за грубе порушення дисципліни відсутність на робочому місці без поважних причин протягом серпня 2014 року - лютого 2015 року, про що складено відповідні акти.

Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

ОСОБА_2 звільнено за розпорядженням від 26.03.2015 року з 27.08.2014. Тобто, датою звільнення є 27.08.2014, що передує складенню актів про відсутність на робочому місці за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року, а відтак такі акти не можуть бути прийняті судом до уваги. Більш того, законодавством не передбачено звільнення працівника за проступок датою, яка проступку передує.

Матеріали справи не містять й доказів того, що від ОСОБА_2 було відібрані пояснення щодо вчиненого проступку.

Щодо акту про відсутність на робочому місці у серпні 2014 року, колегія суддів зазначає, що, по-перше, прогулом, як вже зазначалося, є відсутність на робочому місці більше трьох годин підряд протягом робочого дня. Відповідно, в разі встановлення таких обставин, акт повинен складатися за кожним фактом встановлення проступку, а не загалом за місяць. По-друге, накладаючи дисциплінарне стягнення, від порушника не отримано будь-яких пояснень, що є порушенням статті 149 КЗпП України. Більш того, в матеріалах справи відсутні докази направлення листів про необхідність зявитись для надання пояснень, що свідчить про безпідставність доводів відповідача про неможливість отримати пояснення в звязку із відсутність позивача на робочому місці. По-третє, накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є крайнім заходом, найбільш суворим. В матеріалах справи відсутні докази притягнення позивача до відповідальності у вигляді догани, що могло б бути підставою для наступного звільнення працівника в разі вчинення такого ж проступку. По-четверте, розпорядження про звільнення ОСОБА_2 прийняте 26.03.2015, тобто більше ніж через один місяць з дня його виявлення, та більше ніж через шість місяців з дня його вчинення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування розпорядження міського голови №23-к від 26.03.2015 про звільнення ОСОБА_2 та №26-к від 02.04.2015 про внесення змін до нього; рішення Виконавчого комітету Марганецької міської ради №195 від 25.03.2015 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 та рішення №198 від 02.04.2015 про внесення змін до нього.

У випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право підлягає відновленню шляхом поновлення на посаді, що і було вірно зроблено окружним судом.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу виконуючого обовязки Марганецького міського голови ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова