Справа № 2-а-3638/2011
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№2-а-3638/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.

при секретарі Кунець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі подання державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2016 р. державний виконавець Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2-а-3638/11 про зобовязання УПФУ у Комунарському районі м.Запоріжжя здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії ОСОБА_2, як дитині війни, у розмірі, встановленому ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 30% відсотків мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого ст..28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.10.2010 р. по 11.05.2011 р., з врахуванням різниці вже проведених виплат. Виконавчий лист №2а-3638/11 виданий Комунарським районним судом м.Запоріжжя надійшов на виконання 22.06.2016 р.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби у Запорізькій області № 51494691 від 24.06.2016р. в порядку ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

Листом від 13.07.2016р. за вих. № 639/12 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду в частині виплати коштів у звязку з відсутністю відповідних асигнувань. До листа боржником, в якості підтвердження часткового виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку було надано розрахунок недоплаченої ОСОБА_2 суми коштів.

Станом на 13.07.2016 року коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено.

У відповідності до наданої державному виконавцеві розрахунку сума недоплачених коштів складає 1 273,26 грн..

Частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ст. З Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011р. № 845 Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Як зазначено у листі Управління пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя (далі- Управління) є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів державного бюджету, тому виходячи із вищевикладеного, примусове списання коштів з рахунків Управління, для подальшого повного виконання рішення суду може бути здійснено виключно органами Казначейства.

Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобовязального характеру, унеможливлюють виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

У звязку із тим, що резолютивна частина вищевказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобовязального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, а органами Казначейства виконуються рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів стягувач не має можливості для подальшого повного виконання рішення суду предявити його на виконання до органів Казначейства. Таким чином, на теперішній час для подальшого виконання рішення суду наявні, передбачені законодавством обставини, що ускладнюють виконання судового рішення.

У судове засідання державний виконавець Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 не зявилася, була повідомлена судом належним чином.

Представник УПФУ у Комунарському районі м.Запоріжжя у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Надав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що на обліку в управлінні знаходиться пенсіонер ОСОБА_2 та отримує пенсію за віком. Відповідно постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя по справі № 2-а-3638/11 та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду управління зобовязане провести перерахунок та нарахування і виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, за період з 01.10.2010 року по 11.05.2011 року, включно, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Перерахунок згідно зазначених рішень суду в сумі 1 273,26 грн. було проведено своєчасно.

Що стосується виплати зазначеної суми повідомляємо, що згідно з частиною сьомою статті 20 Бюджетного кодексу України за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно - правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету та забезпечують їх затвердження у терміни, визначені Кабінетом Міністрів України. За рішенням Кабінету Міністрів України порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики. Відповідні розміри підвищення до пенсії встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та від 28.12.2011 №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення». Фінансове забезпечення даних виплат, відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Конституційний Суд України своїм Рішенням від 25.01.2012 №3-рп/2012 по справі № 1-11/2012 (далі - Рішення) підтвердив правомірність обчислення підвищень до пенсії в розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України. Резолютивною частиною даного Рішення встановлено, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобовязана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

З огляду на зазначене, виходячи з наявних фінансових ресурсів, виплату нарахованої доплати буде проведено після централізованого фінансування. Суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин. Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим. Наприклад, коли при виконанні рішення про присудження певних речей неможливо їх повернути, це дає підставу для звернення стягнення на грошові кошти тощо. За матеріалами справи не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення. Виконання постанови суду можливо без зміни способу та порядку виконання судового рішення. Приписи ст.263 КАС України, передбачають встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Також вважаємо за потрібне зазначити, що подання не підлягає задоволенню, оскільки суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту судового рішення та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи. А в разі задоволення подання фактично буде змінений зміст судового рішення, що є порушенням процесуального права. Позиція управління з даного питання підтверджується також судовою практикою, а саме, постановою ВСУ від 11.11.2014. в якій колегія суддів прямо зазначила, що ...зміна на підставі статті 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобовязання органу ПФУ здійснити виплату із зобовязання на стягнення такої виплати є незаконною. Вважає, що підстави для задоволення подання відсутні.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Заяв та клопотань до суду не надавала.

Дослідивши матеріали подання, матеріали адміністративної справи, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню у звязку з наступним.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.05.2011р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 частково: зобовязано УПФУ у Комунарському районі м.Запоріжжя провести перерахунок та нарахування і виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2, як дитині війни, у розмірі, встановленому ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 30% відсотків мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого ст..28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.10.2010 р. по 11.05.2011 р., з врахуванням різниці вже проведених виплат.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2013 року постанова Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.05.2011 року залишена без змін.

Відповідно постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя по справі № 2-а-3638/11 та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду управління зобовязане провести перерахунок та нарахування і виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2В. відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, за період з 01.10.2010 року по 11.05.2011 року, включно, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Перерахунок згідно зазначених рішень суду в сумі 1 273,26 грн. було проведено своєчасно.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.05.2011 року та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин, державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ГУЮ у Запорізькій області просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а фактично судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Та обставина, що до теперішнього часу рішення суду не виконано, внаслідок відсутності бюджетних призначень на виплату пенсії, не може бути підставою для зміни порядку та способу його виконання, у зв'язку з чим, суд вважає, що підстави для задоволення заяви про зміну порядку та способу виконання судового рішення - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Комунарського районного

суду м.Запоріжжя І.Й. Наумова