Справа № 804/4654/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 липня 2016 р.Справа №804/4654/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верба Ірина Олександрівна, розглянувши у місті Дніпропетровську питання щодо наявності підстав для повернення адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду із позовною заявою до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, у якій просить суд:

- визнати дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо незарахування до трудового стажу за час здійснення індивідуальної підприємницької діяльності в період з 26 березня 1993 року до 8 лютого 1996 року протиправними;

- визнати ОСОБА_1 такою, що має право на отримання пенсії за трудовим стажем як фізична особа-підприємець за час здійснення індивідуальної підприємницької діяльності у період з 26 березня 1993 року до 8 лютого 1996 року (2 роки 11 місяців);

- зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську включити до стажу роботи ОСОБА_1 2 роки 11 місяців здійснення нею підприємницької діяльності як фізичною особою-підприємцем, а саме період часу з 26 березня 1993 року до 8 лютого 1996 року;

- зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та додатково здійснювати нарахування їй пенсійних виплат як фізичній особі-підприємцю за час здійснення індивідуальної підприємницької діяльності в період з 26 березня 1993 року до 8 лютого 1996 року, з моменту винесення судом рішення.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

За правилами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. В цій категорії спорів передбачено, що хоча б однією із сторін такого спору повинен бути субєкт владних повноважень.

При предявленні позову позивачу необхідно визначити, до якого суду звернутися. Це питання вирішує інститут підсудності адміністративних справ. Підсудність - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між адміністративними судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення справ, які належать до адміністративної юрисдикції.

Питання про підсудність постає перед суддею після позитивного вирішення ним питання про те, що справа належить до юрисдикції адміністративного суду. Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддя повинен визначити, який саме суд повинен розглядати дану справу.

Статтею 18 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені правила предметної підсудності адміністративних справ.

Призначення предметної підсудності полягає в тому, щоб розподілити всю сукупність адміністративних справ між окремими ланками судової системи, тобто така підсудність розмежовує судову компетенцію по вертикалі. Визначити предметну підсудність - означає встановити, суд якої з ланок судової системи (місцевий суд, окружний, апеляційний суд, Вищого адміністративного суду України, Верховного Суду України) повинен вирішувати як суд першої інстанції конкретну адміністративну справу.

Згідно із пунктом 4 частини першої зазначеної статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Позивачем у справах цієї категорії повинна бути фізична особа. Відповідачем може бути як орган місцевого самоврядування (наприклад, відділ соціального захисту населення міської ради), так і орган державної влади (наприклад, Управління Пенсійного фонду України) або ж різні субєкти владних повноважень як співвідповідачі.

У поданій позовній заяві позивачем заявлений спір щодо обчислення та перерахунку пенсійних виплат.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що подана позовна заява не підсудна ОСОБА_2 окружному адміністративному суду, а підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду згідно правил предметної підсудності відповідно до пункту 4 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позивачу належить звернутись до місцевого загального суду як адміністративного на вибір: або за місцем його проживання, або за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 6, 17, 18, 107, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до належного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_2 окружний адміністративний суд у пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3