Справа № 492/781/16-а
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/781/16-а
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2016 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі - Златєвій М.І.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області (далі - УПФУ),Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУПФУ) про визнання неправомірною відмови комісії при ГУПФУ від 31.03.2016р., протокол № 3, в підтвердженні періоду роботи позивача на посаді тракториста-машиніста з 23.11.1993р. по 12.04.1999р., визнання неправомірною відмови УПФУ в призначенні позивачу пільгової пенсії, згідно з п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як трактористу-машиністу, що досяг 55 років при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на вказаній посаді, зобов?язання призначити йому пільгову пенсію, згідно з п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 26.02.2016р., посилаючись на те, що він має право на пільгову пенсію, оскільки досяг 55 років, має загальний трудовий стаж більше 30 років та спеціальний - 21 рік 1 місяць 7 днів, але рішенням ГУПФУ від 31.03.2016р., на підставі протоколу № 3, та рішенням УПФУ № 23 від 25.05.2016р. йому було відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 23.11.1993р. по 12.04.1999р. та в призначенні пільгової пенсії, оскільки документи, що підтверджують безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду не збереглися. Вважаючи дії відповідачів щодо відмови в підтвердженні періоду роботи позивача на посаді тракториста-машиніста та в призначенні пенсії на пільгових умовах незаконними, позивач просив суд визнати неправомірними відмову ГУПФУ в підтвердженні зазначеного періоду роботи на посаді тракториста-машиніста, відмову УПФУ в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати УПФУ призначити пільгову пенсію, згідно п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 26.02.2016р.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 16.06.2016р. відкрито скорочене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ та ГУПФУ про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії.

Представник відповідача УПФУ 30.06.2016р. надала до суду письмові заперечення згідно яких позовні вимоги позивача не визнала, зазначивши, що 26.02.2016р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах та заявою до комісії ГУПФУ про підтвердження трудового стажу. На підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах позивач надав трудову книжку, витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про ліквідацію підприємства, архівні довідки Арцизького районного підприємства «Трудовий архів» № М-263/02-03, № М-264/02-03, № М-265/02-03, № М-266/02-03 від 29.04.2015р., копії посвідчення тракториста-машиніста. 31.03.2016р. комісія при ГУПФУ, розглянувши вказану заяву та надані документи, встановила, що позивач з 23.11.1993р. по 12.04.1999р. працював трактористом-машиністом у радгоспі «Першотравневий». Документи, які підтверджують безпосередню зайнятість ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду, що відповідають вимогам п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не збереглися, у зв'язку з чим Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ГУПФУ (далі - Комісія)прийняла рішення про відмову в підтвердженні періоду роботи з 23.11.1993р. по 12.04.1999р. На підставі рішення Комісії від 31.03.2016р., УПФУ прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Адміністративний позов просила залишити без задоволення.

Представник відповідача ГУПФУ 12.07.2016р. надала до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, згідно яких позовні вимоги позивача не визнала, зазначивши, що документи, які підтверджують безпосередню зайнятість ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду, що відповідають вимогам п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не збереглися, у зв'язку з чим Комісія прийняла рішення про відмову в підтвердженні періоду роботи з 23.11.1993р. по 12.04.1999р. У задоволенні адміністративного позову просила відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, надані заперечення, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (а.с. 4-5) з 23.11.1993р. по 12.04.1999р. працював трактористом у радгоспі «Першотравневий», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6-8). Згідно довідки трудового архіву Красноокнянської районної ради Одеської області № 06-24/84 від 04.12.2015р. в документальних матеріалах фонду з особового складу колгоспу-КСП «Маяк», с.Маяки Красноокнянського району Одеської області наявні відомості про те, що ОСОБА_1 з 1981 року по 1993 рік працював на посаді тракториста (а.с. 14). Як вбачається з листа Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області № Б-2у/гл від 18.02.2016р., довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» Красноокнянського району Одеської області № 57 від 17.02.2016р. надати довідку про пільговий стаж не має можливості, так як первинні документи, що підтверджують цей стаж, були списані та знищені, що також підтверджується актом від 27.05.1996р. (а.с. 15, 16, 17).

26.02.2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача УПФУ з письмовою заявою щодо призначення йому пільгової пенсії, яка згідно розписки-повідомлення була прийнята 26.02.2016р. та зареєстрована за № 169 (а.с. 9, 10). Рішенням про результати розгляду заяви від 31.03.2016р., на підставі протоколу № 3, позивачу відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 23.11.1993р. по 12.04.1999р. на посаді тракториста-машиніста, оскільки відсутні відомостіпро безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду (а.с. 13).

Рішенням № 23 від 25.05.2016р. про відмову в призначенні пенсії УПФУ відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком, у зв?язку з відмовою підприємства про видачу пільгової довідки, період роботи з 24.11.993р. по 12.04.1999р. не зараховано до пільгового стажу роботи, у зв'язку з відмовою комісії при ГУПФУ з питань підтвердження стажу (а.с. 12). Листом Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області № 2159/03 від 26.05.2016р. ОСОБА_1 повідомлено про те, що йому відмовлено в призначенні пенсії за віком (а.с. 11).

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особизобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Виходячи з положень зазначених вище законів, КАС України та з контексту Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менш 20 років на зазначеній роботі.

Таким чином, для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідним є наявність: факту досягнення позивачем 55 років; факту наявності загального трудового стажу не менше 30 років, трудового стажу на роботі тракториста-машиніста не менше 20 років; а також факту безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції.

Як вбачається з паспорту громадянина України позивач ОСОБА_1 досяг 55 річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-5) та26.02.2016р. він звернувся до УПФУ з письмовою заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, надавши всі необхідні документи.

Листом № 2159/03 від 26.05.2016р. УПФУ позивача повідомлено, що рішенням УПФУ № 23 від 25.05.2016р. та рішенням ГУПФУ про результати розгляду заяви від 31.03.2016р., на підставі протоколу № 3, йому відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 23.11.1993р. по 12.04.1999р. на посаді тракториста-машиніста та в призначенні пільгової пенсії, у зв'язку з виконанням вимог п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 11, 12, 13).

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 1 роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Позивач трудову книжку має. Відповідно до записів трудової книжки колгоспника (а.с. 6-8), позивач працював трактористом-машиністом в період з 23.11.1993р. по 12.04.1999р. в колгоспі «Першотравневий». Для підтвердження трудового стажу, на відповідній посаді, у вказаний період, крім трудової книжки, судом додатково проаналізована копія наданої довідки трудового архіву Красноокнянської районної ради Одеської області № 06-24/84 від 04.12.2015р. (а.с. 14), яка підтверджує загальний стаж роботи позивача не менше 30 років, з яких не менше ніж 20 років на посаді тракториста.

Суд не може погодитися із твердженням відповідача ГУПФУ про те, що стаж роботи позивача у період з 23.11.1993р. по 12.04.1999р. не можливо включити до пільгового стажу так як посада тракториста-машиніста п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не передбачена, оскільки є необґрунтованими.

За правилами ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Це означає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії, за обставин, коли перевіркою встановлено факт роботи позивача трактористом-машиністом.

Більш того, суд вважає за необхідне звернути увагу на положення ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За цих обставин справи, суд приходить до висновку, що у позивача є право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, відповідно до рішення УПФУ про відмову в призначенні пільгової пенсії за віком, позивачу фактично було відмовлено в призначені пенсії за віком, у зв'язку з відсутністю пільгового стажу, відповідно до вимог п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідачі безпідставно, всупереч норм чинного законодавства, відмовили позивачу в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 23.11.1993р. по 12.04.1999р. та в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з чим такі рішення відповідачів підлягають визнанню неправомірними.

Не збереження інших первинних документів, а саме таких, як табелів обліку робочого часу, облікових рахунків (карток) нарахування заробітної плати, нарядів на виконання робіт, штатних розписів, посадових інструкцій та інших з вини підприємства, установи чи організації, з якими позивач знаходився в трудових відносинах та виконував роботу тракториста-машиніста, не може позбавити його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При викладених обставинах, зважаючи на вищевказані докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання УПФУ призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частина 2 ст. 11 КАС України надає право суду вийти за межі позовних вимог в разі необхідності повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позивачем, фактично оскаржуються рішення ГУПФУ від 31.03.2016р. на підставі протоколу № 3 про відмову в зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 23.11.1993р. по 12.04.1999р., рішення УПФУ № 23 від 25.05.2016р. про відмову в призначенні пільгової пенсії. Між тим, вимоги про скасування вказаних рішень не ставилося у зв'язку з чим суд, з урахуванням ст. 11 КАС України, вважає за необхідне, з метою повного захисту прав і інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та визнати неправомірною відмову у призначенні пільгової пенсії і скасувати вищевказані рішення, оскільки зазначені рішення породжують для позивача певні правові наслідки у вигляді відмови в призначенні пенсії та висновки цього рішення є обов`язковими для позивача.

Згідно ст. ст. 7, 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія позивачу повинна бути призначена з моменту його звернення до УПФУ про призначення такої пенсії, тобто з 26.02.2016р.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 71, 159-163, 167, 183-2, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області (протокол № 3 від 31 березня 2016 року) про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні стажу роботи на посаді тракториста-машиніста в період з 23 листопада 1993 року по 12 квітня 1999 року, відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області № 23 від 25 травня 2016 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 26 лютого 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд Одеської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.