Справа № 826/26260/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про стягнення невиплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Міністерства юстиції України в якому просив суд стягнути з Міністерства юстиції України на його користь невиплачену заробітну плату за січень - липень 2012 року, вересень 2012 року по квітень 2013 року в загальному розмірі 14603,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 червня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції, обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 червня 2016 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з Міністерства юстиції України на його користь невиплачену заробітну плату за січень - липень 2012 року, вересень 2012 року по квітень 2013 року в загальному розмірі 14603,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що він як головний спеціаліст Контрольно - ревізійного управління та управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України має право на премію відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положення про преміювання працівників центрального апарату Міністерства юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 01.08.2011 №1925/5.

Проте, в супереч розподілу коштів на преміювання працівників Управління внутрішнього аудиту у спірному періоді йому було виплачено премію у неналежному розмірі або взагалі не виплачено.

Вважаючи, що йому протиправно не виплачену вказану премію, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на вказану премію.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справи законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у даній справі просить суд стягнути з Міністерства юстиції України на його користь невиплачену заробітну плату, а саме премію відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положення про преміювання працівників центрального апарату Міністерства юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 01.08.2011 №1925/5 за період січень - липень 2012 року, вересень 2012 року по квітень 2013 року в загальному розмірі 14603,00 грн.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 травня 2013 року у справі №826/1708/13-а, що залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року та Вищого адміністративного суду від 05 листопада 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не здійснення контролю за доведенням ОСОБА_2 начальником Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України Пициком Ярославом Миколайовичем наказу Міністерства юстиції України від 01.08.2011 №1929/5 «Про затвердження Положення про преміювання працівників центрального апарату Міністерства юстиції»; скасовано наказ Міністерства юстиції України від 07.03.2013 №265/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.» як незаконний з часу його видання; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно вказаних судових рішень, серед інших вимог, у задоволенні яких було відмовлено, були вимоги про стягнення з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_2 недовиплаченої заробітної плати з урахуванням розміру відсотка щомісячного преміювання працівників Міністерства юстиції, встановленого Комісією з питань преміювання Міністерства юстиції за період з листопада 2011 року по квітень 2013 року включно у загальній сумі 14314,49 грн.

Так, судами було зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» державний службовець публічної служби отримує заробітну плату, яка складається із посадових окладів; доплати за ранг, надбавок за особливі умови державної служби надбавки за вислугу років, премій за результатами роботи державного службовця.

В свою чергу заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати. До основної заробітної плати належить посадовий оклад, а до додаткової заробітної плати належать премії , доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інші надбавки відповідно до чинного законодавства.

Статтею 97 Кодексу законів про працю України, встановлено, що визначення конкретних розмірів тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій та винагород покладається на власника або уповноваженого ним органа.

Умови оплати праці працівників органів виконавчої влади визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Частиною ч.2 п.2. Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» надано право керівникам державних органів здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також починаючи з 01.01.2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Враховуючи викладене, суди дійшли до висновку, що чинним законодавством визначене право керівників самостійно визначати розмір додаткової заробітної плати у вигляді премії, яка може бути зменшена або збільшена за основними результатами діяльності працівника.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються в Положенні про преміювання відповідного органу залежно від наявних коштів на такі цілі.

Зазначене положення розробляється в органах самостійно, та повинно відповідати вимогам Закону України «Про державну службу», Постанові Кабінету Міністрів № 268 та іншим нормативно-правовим актам.

Згідно з частиною 3.2 Положення розмір премії працівникам структурного підрозділу визначається директором Департаменту, начальником самостійного управління, начальником відділу (самостійного) за погодженням з Міністром юстиції, першим заступником Міністра, заступником Міністра-керівником апарату.

Враховуючи наведене судами було зроблено висновок, що розмір премії працівникам погоджується із керівником вищого рівня, а тому саме він затверджує розмір премії.

Відповідно до частини 2.3 Положення, керівники структурних підрозділів Міністерства, у дводенний термін, виходячи із доведеного Комісією відсотка, подають свої пропозиції щодо розміру преміювання кожного працівника структурного підрозділу для розгляду на другому засіданні, де остаточно затверджується розмір преміювання, після чого заступник Міністра-керівник апарату підписує розподіл коштів на преміювання.

При цьому, згідно п. 3.1 Положення, для визначення розміру щомісячної оплати враховуються такі показники як ефективність і ініціативність в роботі та виконання завдань, визначених положенням про структурний підрозділ, своєчасне та якісне виконання доручень керівника структурного підрозділу, кількість повернутих на доопрацювання документів, порушення терміну виконання, порушення трудової дисципліни, в тому числі запізнення на роботу тощо.

Відповідно до п. 3.6 Положення працівникам може бути зменшено розмір премії частково або повністю за невчасне (неналежне) виконання показників, передбачених п. 3.1 цього Положення, а також обґрунтованих скарг та заяв громадян на факт порушення законності, грубість та неуважне до них ставлення.

Таким чином, як зазначено судами, керівники підрозділів-управлінь лише доводять до відома Комісії пропозиції щодо преміювання працівників, а остаточний відсоток премії визначає Комісія.

З системного аналізу вищенаведених правових норм, суди не вбачали обов'язок керівника доводити до відома працівників місячний відсоток премій та підстави її зменшення або збільшення. А тому, повідомлення працівників про зміну розміру премій є дискреційним повноваженням керівника і є його правом, а не обов'язком.

Судами також було встановлено, що в порядку розділу ІІ Положення, рішення про преміювання працівників приймалось на підставі засідань комісії з питань преміювання працівників центрального апарату Міністерства юстиції України; розподіл коштів на премії ОСОБА_2 відображався в довідках про розподіл коштів на преміювання за грудень 2012 року; листопад 2012 року; жовтень 2012 року; вересень 2012 року; серпень 2012 року; липень 2012 року; червень 2012 року; травень 2012 року; квітень 2012 року; березень 2012 року; лютий 2012 року; січень 2012 року; грудень 2011 року; листопад 2011 року, квітень 2013 року.

Судами зазначено, що начальник управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України Пицик Я.М. діяв в межах наданих йому чинним законодавством повноважень, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій (бездіяльності) щодо невиплати у належному розмірі грошової премії за період з листопада 2011 року по квітень 2013 року включно є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв'язку із наведеним, суди у справі №826/1708/13-а дійшли висновку, що не підлягають задоволенню, як похідні, й вимоги про стягнення з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_2 недовиплаченої заробітної плати з урахуванням компенсаційних виплат.

Згідно частини п'ятої статті 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, є така, що набрала законної сили постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 травня 2013 року у справі №826/1708/13-а з того самого спору і між тими самими сторонами, тому провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 157 КАС України.

Відповідно до пункту 1 статті 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтею 157 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 203, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 червня 2016 року скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 25.07.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.