Справа № 464/4929/16-а
Суддя: Борачок М. В.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/4929/16-а
пр.№ 2-а/464/221/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.

за участю секретаря судового засідання Гаврилишин О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Львові про звільнення від адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові в якому просить скасувати постанову серії ЕАА №020506 від 06 червня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП в частині призначеного адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначимістю, обмежишись усним зауваженням. В обґрунтування заявленого позову покликався на те, що 06.06.2016р. у м.Львові на перехресті вул. Садова вул. Бабія було зупинено інспектором Управління патрульної поліці автомобіль марки «ВАЗ 21093» під його керуванням та винесено постанову серії ЕАА №020506, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. Порушення мотивовано тим, що він здійснив зупинку на перехресті та не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає, що інспектором при винесенні постанови не враховано характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь його вини, обставини, що помякшують відповідальність. Відтак хоч в його діях і наявні ознаки адміністративного правопорушення, та зважаючи на незначне порушення ПДР України, відсутність негативних наслідків скоєного, нерегулярні та не умисні порушення ним ПДР України, а також те, що вчинене ним діяння не мало на меті заподіяння шкоди суспільним інтересам, матеріальних збитків не завдано, усвідомлення ним вчиненого правопорушення, що в сукупності свідчить про малозначимість вчиненого.

У судове засідання позивач не зявився, в позовній заяві просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, подав письмові заперечення в яких зазначає, що інспектором патрульної поліції ОСОБА_3 при накладенні адміністративного стягнення враховано всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийнято законне і справедливе рішення. Просить справу слухати у його відсутності та відмовити в задоволенні позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №020506 від 06 червня 2016 року, винесеною інспектором Управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_3, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, за що накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_1 06 червня 2016 року о 16 год. 20 хв. на перехресті вулиць Садова-Бабія у м. Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті та не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 15, 2.4 а ПДР України.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 15.9 г Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною 1 ст. 126 КУпаП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п. 2.4 а Правил дорожнього руху України на вимогу працівника міліції водій повинен пред'явити для перевірки поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено докази в справі про адміністративне правопорушення, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частинами 2, 4 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем здійснено зупинку транспортного засобу на перехресті, відтак порушено п. 15.9 г ПДР України, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, позивачем на вимогу інспектора поліції не предявлено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Однак, враховуючи те, що вказаним адміністративним правопорушенням позивач жодних перешкод для руху пішоходів чи транспортних засобів не створив, вчинене ним діяння не мало на меті заподіяння шкоди суспільним інтересам, матеріальних збитків не завдано, тому таке порушення судом розцінюється як малозначне.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення встановлений та доведений.

Таким чином, хоч у діях позивача і наявні ознаки адміністративного правопорушення, однак, зважаючи на відсутність негативних наслідків вчиненого, особу правопорушника, враховуючи обставини, за яких вчинено правопорушення, незначний характер такого, суд вважає за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити позивача від адміністративної відповідальності за вчинене, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись статтями 8, 22, 33, 251, 280, 283, 284, 287 289, 293 КУпАП, статтями 8, 11, 70, 71, 86, 122, 160 163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №020506 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, винесену 06 червня 2016 року інспектором Управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_3, у частині призначеного адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Головуючий: