Справа № 321/539/16-а
Суддя: Ворожбянов А. М.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/539/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016

У складі: головуючого судді - Ворожбянова А.М.

при секретарі - Бородіної І.В.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Михайлівському районі Запорізької області про визнання дій незаконними та зобовязання поновлення виплати пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Михайлівському районі Запорізької області про визнання дій незаконними та зобовязання поновлення виплати пенсії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Михайлівському районі Запорізької області як інвалід 3 групи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування». До квітня 2015 року вона отримувала пенсію як інвалід 3 групи та продовжувала працювати на посаді головного спеціаліста відділу контролю в насінництві Управління контролю якості насіння та садивного матеріалу Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області. з 01 квітня 2015 року їй призупинено виплату пенсії у звязку з набранням чинності Закону «України «Про внесення змін по деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 231-VIII. 09 березня 2016 року, після того, як їй стало відомо, що деяким категоріям осіб на підставі рішень суду поновлюють виплату пенсій, вона звернулася до УПФ України в Михайлівському районі Запорізької області із заявою про поновлення виплати пенсії. У відповіді від 23.03.2016 року № 4/с 0 їй було відмовлено у поновленні виплати пенсії та у разі незгоди з відповіддю запропоновано звернутися до суду. Вважає, що її права на виплату пенсії порушені і, що зазначена відмова є незаконною.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, але надала суду заяву, у відповідності до якої наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та просила суд розглянути справу у її відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адміністративний позов не визнала та пояснила суду наступне. ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні, як одержувач пенсії по III групи інвалідності від загального захворювання з 27.11.2002 року. Пенсія призначена на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Позивач є працюючим пенсіонером і займає посаду головного спеціаліста відділу контролю в насінництві управління контролю якості насіння та садивного матеріалу. Має 11 ранг державного службовця. Тобто вона є державним службовцем, оскільки займає посаду в державному органі, а саме: в Державній інспекції сільського господарства в Запорізькій області. Займана посада позивача визначена штатним розписом установи. Окрім цього, 12.10.2005 року, позивачем прийнято присягу державного службовця, що підтверджується копією трудової книжки. Таким чином, посилання позивача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-УІІІ від 02.03.2015 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення і твердження того, що на позивача норми Закону України Про державну службу не розповсюджуються є безпідставним. За вказаних обставин просила суд відмовити позивачеві в задоволенні позову.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, ознайомившись з доказами по адміністративній справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльності субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюються на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом, на підставі вимог позивача, було встановлено, що строк зобовязання поновлення виплати пенсії позивачем ОСОБА_2 пропущено з підстав незнання діючого законодавства. Як тільки позивачу стало відомо, а саме: 09 березня 2016 року, що деяким категоріям осіб на підставі рішень суду поновлюють виплату пенсій, вона звернулася до УПФ України в Михайлівському районі Запорізької області із заявою про поновлення виплати пенсії. За вказаних обставин, суд вважає, що строк зобовязання поновлення виплати пенсії позивачем ОСОБА_2 пропущено з поважних причин.

На підставі наданих доказів було встановлено, що позивач ОСОБА_2 є працюючим пенсіонером і займає посаду головного спеціаліста відділу контролю в насінництві управління контролю якості насіння та садивного матеріалу. Має 11 ранг державного службовця. Тобто вона є державним службовцем, оскільки займає посаду в державному органі, а саме в Державній інспекції сільського господарства в Запорізькій області. Займана посада позивача визначена штатним розписом установи. Окрім цього, 12.10.2005 року, позивачем прийнято присягу державного службовця, що підтверджується копією трудової книжки. Таким чином, посилання позивача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-УІІІ від 02.03.2015 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення і твердження того, що на позивача норми Закону України Про державну службу не розповсюджуються є безпідставним.

Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення абзац 2 частини 1 ст. 47 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування замінено пятьма абзацами такого змісту:абз. 1 - Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2005 року: абз 2-у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України Про статус народного депутата України, Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; абз 4 - після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Законом України № 911-VІІІ від 24.12.2015 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у Законі України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування у частині першій статті 47 абзаци другий і третій викладено в такій редакції:

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), які працюють на посадах та на умовах, передбаченими законами України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується.

Зважаючи на викладене, позивач перебуває на посаді державного службовця, тобто на неї поширюються норми Закону України Про державну службу, а тому з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року підстави для виплати пенсії відсутні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 14,18, 158, 159, 167 КАС України, законом України від 02.03.2015 року № 213 VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, Законом України № 911-VІІІ від 24.12.2015 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у Законі України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, - суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Михайлівському районі Запорізької області про визнання дій незаконними та зобовязання поновлення виплати пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Михайлівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення постанови можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя А.М. Ворожбянов