Справа № 820/3120/16
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 р.Справа № 820/3120/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.

представника позивача - Паркаренко Г.Ю.

представника - Капінос Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю " Куйбишево" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2016р. по справі № 820/3120/16

за поданням Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю " Куйбишево"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Салтівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з поданням до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КУЙБИШЕВО", в якому просить суд: стягнути кошти з рахунків у банках обслуговуючих Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "КУЙБИШЕВО" у розмірі 5363,40 грн. по орендній платі з юридичних осіб: код б/к 18010500 на р/р 04934, отримувач: Шевченківське УДКСУ, код отримувача: 37327348, МФО: 851011, банк: ГУДКСУ в Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року подання Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління - задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих Сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальністю "КУЙБИШЕВО" ( , 63640, Харківська область, Шевченківський район, с. Семенівка, АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, р/р 0800, 0801, 0800; ХАРКІВ.ГРУ ПАТКБ"ПРИВАТБАНК", М.ХАРКІВ, МФО 351533, р/р 0190, 0128; Ф-Я АТ"УКРЕКСІМБАНК", ХАРКІВ, МФО 351618, р/р 7741, 7741, 7741; ПАТ "МЕГАБАНК", Харків, МФО 351629, р/р , ; АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" У м. КИЄВІ , МФО 380805, р/р , 8, , ; Казначейство України ( ел. адм.подат), МФО 899998, р/р 6830, 6830, 6830, 6830, 6830; ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614, р/р 6013; ФХАРКІВСЬКЕ ОБЛАСНЕ У АТОЩАД М.ХАРКІВ, МФО 351823, 1110, 1110) на користь Державного бюджету України ( код б/к 18010500 на р/р 04934, отримувач: Шевченківське УДКСУ, код отримувача: 37327348, МФО: 851011, банк: ГУДКСУ в Харківській області) податковий борг 5363,40 грн. ( п'ять тисяч триста шістдесят три гривні 40 копійок).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "КУЙБИШЕВО" подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, відповідач просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів п. 183-3 Кодексу адміністартивного судочинства України, ст.ст. 270, 288 Податкового кодексу України, підрозділ 8 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, що у даному випадку має місце спір про право, оскільки СТОВ «КУЙБИШЕВО» не є власником або постійним користувачем жодних земельних ділянок. Крім того, СТОВ «КУЙБИШЕВО» є платником єдиного податку, а тому в силу приписів підрозділу 8 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України звільняється від сплати земельного податку, якщо остання використовується для ведення підприємницької діяльності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "КУЙБИШЕВО", пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації, набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним номером 30926003 ( а.с.6-7).

Згідно з обліковою карткою відповідача за ним рахується податковий борг у розмірі 5363,40 грн., який виник внаслідок несплати сум грошових зобов'язань, які самостійно задекларовані платником податків відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власті) від 19.02.2016 № ( а.с. 11-13).

Приймаючи рішення про задоволення подання податкового органу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має обов'язок по сплаті податкового боргу у розмірі 5363,40 грн., який виник внаслідок несплати самостійно задекларованих зобов'язань з земельного податку.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності

Згідно зі статтею 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Статтею 286 ПК України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Відповідно до п.57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суми податкових зобов'язань, визначені відповідачем самостійно у податкових деклараціях, в силу приписів п. 56.11 статті 56 ПК України не підлягають оскарженню.

Враховуючи, що СТОВ "КУЙБИШЕВО" у передбачений п. п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу строк узгоджену суму податкового зобов'язання за вищезазначеною податковою декларацією не сплачено, самостійно визначені та узгоджені податкові зобов'язання набули статусу податкового боргу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 5363,40 грн.

Згідно з п.п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підставі цього податковим органом було виставлено відповідачу податкову вимогу форми "Ю" за № 777-20 від 05.04.2016 на суму 1340,85 грн. ( а.с.14), яка була направлена на адресу відповідача та отримана ним 07.04.016. Вимога не оскаржена та не виконана.

Відповідно до п.20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 ст.95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зазначена норма Податкового кодексу України кореспондується з пунктом третім частини першої статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо: стягнення коштів за податковим боргом.

Позивач повідомив суд про наявність у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КУЙБИШЕВО" відкритих рахунків в національній валюті в наступних банківських установах: АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, р/р 0800, 0801, 0800; ХАРКІВ.ГРУ ПАТКБ"ПРИВАТБАНК", М.ХАРКІВ, МФО 351533, р/р 0190, 0128; Ф-Я АТ"УКРЕКСІМБАНК", ХАРКІВ, МФО 351618, р/р 7741, 7741, 7741; ПАТ "МЕГАБАНК", Харків, МФО 351629, р/р , ; АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" У м. КИЄВІ , МФО 380805, р/р , 8, , ; Казначейство України ( ел. адм.подат), МФО 899998, р/р 6830, 6830, 6830, 6830, 6830; ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614, р/р 6013; ФХАРКІВСЬКЕ ОБЛАСНЕ У АТОЩАД М.ХАРКІВ, МФО 351823, 1110, 1110 ( а.с.9).083510053

Згідно частини 3 статті 183-3 КАС України, подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Станом на час розгляду справи в суді першої інстанції, загальна сума заборгованості перед бюджетом відповідачем добровільно в повному обсязі сплачена не була та складає 5363,40 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сума боргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КУЙБИШЕВО" підлягає погашенню шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків за рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що у даному випадку є спір про право, оскільки СТОВ «КУЙБИШЕВО» не є власником або постійним користувачем будь-яких земельних ділянок, більш того, підприємство є платником єдиного податку товариство та в силу приписів підрозділу 8 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України звільняється від сплати земельного податку, якщо остання використовується для ведення підприємницької діяльності, колегія суддів не приймає, оскільки, як вже було зазначено, податкові зобов'язання, визначені платником самостійно у податкових деклараціях, в силу приписів п. 56.11 статті 56 ПК України, не підлягають оскарженню.

Правом на подання уточненої податкової декларації, на час звернення податкового органу з поданням та ухвалення судом першої інстанції рішення, відповідач не скористався.

Посилання відповідача на прийняття податковим органом уточнюючої податкової декларації підприємства з плати за землю за спірний період, колегія суддів не приймає у якості належного доказу по справі, який може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні подання, оскільки останню було подано до податкового органу 08 липня 2016 року, тобто вже під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю " Куйбишево" - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2016р. по справі № 820/3120/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 25.07.2016 р.