Справа № 805/914/16-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року справа №805/914/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

Розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року в справі № 805/914/16-а за позовом ОСОБА_4 до Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про стягнення заборгованості, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- витребувати з Головного управління Національної поліції України в Донецькій області довідку про заборгованість з виплати винагороди за безпосередню участь у антитерористичній операції ОСОБА_4;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Донецькій області не виплачену винагороду за безпосередню участь у антитерористичній операції в сумі 32475,3 грн за 2014 рік та 7078,91 грн за 2015 рік;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Донецькій області на користь позивача моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн, завдану неправомірними діями відповідача.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не повне зясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Постановою Кабінету Міністрів України № 24 від 31.01.2015 передбачена винагорода для осіб, яких зараховано до сил та засобів антитерористичної операції за умови їх безпосередньої участі в такій. Довідкою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 10174/11р від 30.10.2015 підтверджено безпосередню участь ОСОБА_4 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області в період з 07.04.2014 по 25.08.2015. Але попри вказане позивачу не виплачена винагорода за безпосередню участь у антитерористичній операції в 2014 році та не повністю виплачена вказана винагорода за 2015 рік.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Від представника позивача надійшло клопотання про перенесення слухання справи, яке обґрунтовано неможливістю позивача прибути в судове засідання та зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та Артемівський міський відділ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області надали заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_4, в яких просили відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги та залишити постанову суду першої інстанції без змін.

За приписами частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справ, належних чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що з 05.08.2013 по 01.11.2014 ОСОБА_4 обіймала посаду слідчого слідчого відділення Дебальцівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, з 01.11.2014 по 01.04.2015 старшого слідчого слідчого відділення Дебальцівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, з 01.04.2015 по 25.08.2015 старшого слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області, 25.08.2015 звільнена з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 «а» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

04.12.2015 ОСОБА_4 звернулась до начальника Управління фінансового забезпечення та фінансового обліку ГУ МВС України в Донецькій області із заявою щодо здійснення нарахування та виплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції (далі АТО) за лютий, березень, квітень, травень 2015 та з квітня по жовтень 2014 у зв'язку з тим, що вона є учасником АТО.

Листом начальника Управління фінансового забезпечення та фінансового обліку ГУ МВС України в Донецькій області від 29.02.2016 № 198/01/26-2016 позивача повідомлено про здійснені на його користь виплати винагороди за безпосередню участь в АТО у серпні 2015 за травень 2015 (31 доба) 4816,00 грн та за червень 2015 (8 діб) 1127,00 грн, у вересні 2015 за липень 2015 (31 доба) 4816,00 грн. та за серпень 2015 (25 діб) 3307,00 грн, у грудні 2015 за квітень 2015 (30 діб) 3000,00 грн; повідомлено про відсутність законних підстав для здійснення виплати винагороди за безпосередню участь в АТО працівникам ГУМВС в області за період з 01.04.2014 по 31.01.2015.

Позивачем не спростовується факт отримання вказаних коштів.

В матеріалах справи наявна довідка Головного управління МВС України в Донецькій області від 30.10.2015 № 10174/11г (у позовні заяві зазначено № 10174/11р), згідно якої ОСОБА_4 у період з 07.04.2014 по 25.08.2015 брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Довідку видано на підставі наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 02.02.2015 № 33.

У довідці Артемівського МВ від 14.04.2016 № 9889/201/01-2016 зазначено, що виплата грошової винагороди та одноразової премії за участь в АТО в Артемівському МВ здійснювалась на підставі вмотивованих рапортів керівників підрозділів, погоджених з начальником міського відділу. До рапортів було включено працівників, які безпосередньо несли службу на блокпостах, здійснювали охорону громадського порядку на території обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району (на території проведення АТО), виявляли та документували факти за ст. ст. 260, 263 Кримінального кодексу України, також враховувались показники службової діяльності.

Позивач не погодився з листом від 29.02.2016 № 198/01/26-2016 та звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Отже спірними в цієї справи є правовідносини щодо виплати ОСОБА_4 винагороди за безпосередню участь в АТО за періоди травень 2014 року, червень 2014 року, липень 2014 року, серпень 2014 року, вересень 2014 року, жовтень 2014 року, листопад 2014 року, лютий 2015 року, 22 дні червеня 2015 року (згідно з наданим позивачем розрахунком та позовною заявою).

Статтею першою Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014, визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Дебальцеве та м. Артемівськ Донецької області.

Дію вказаного Розпорядження було зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014.

Вказані розпорядження втратили чинність на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція також включені м. Дебальцеве та м. Артемівськ Донецької області.

Таким чином, м. Дебальцеве та м. Артемівськ Донецької області є територією проведення антитерористичної операції.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст.13 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (далі Закон № 638-IV) передбачено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв'язку, інші матеріально-технічні засоби) суб'єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону. Покриття витрат та відшкодування збитків, що виникли у зв'язку із проведенням антитерористичної операції, здійснюються згідно з законодавством.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.

Згідно з ч. 2 ст.13 Закону № 638-IV, в редакції чинній до 06.06.2015, передбачено, що за рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних субєктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби звязку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

У відповідності до ч. 2 ст. 13 Закону № 638-IV, в редакції чинній до 28.12.2015, передбачено, що за рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних субєктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби звязку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

У відповідності до абзацу першого п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», в редакції чинній до 03.02.2015, установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на обєкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих обєктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, зокрема, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання вказаної Постанови прийнято Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 23.07.2014 № 719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08 серпня 2014 року за № 939/25716, пунктом першим якого передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на обєкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих обєктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.

Відповідно до абзацу першого п. 2 вказаного Наказу встановлено, що винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

Доказів винесення стосовно ОСОБА_4 вказаних наказів в період з 01.05.2014 до 03.02.2015 до судів першої та апеляційної інстанції надано не було.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень.

Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоровя після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва)

Пунктом 3 вказаної Постанови затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1.

Згідно з п. 1 додатку 1 до вказаної Постанови визначено, що в період мобілізації (в тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, період проведення антитерористичної операції розмір винагороди складає 100 відсотків місячного грошового забезпечення. При цьому, підставами для виплати винагороди є безпосередня участь військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на обєкти, що охороняються військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, звільненні таких обєктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Таким чином, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується тільки за наявності відповідних підстав.

На виконання п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» Наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 № 49 затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2015 року за № 135/26580, який діяв в період включення позивача до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції.

Відповідно до абзацу першого п. 4 розділу І вказаного Порядку, передбачено, що виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Пунктом першим розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на обєкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких обєктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Пунктом третім розділу ІІ вказаного Порядку встановлено, що винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Таким чином, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО, а тільки за час фактичної участі у відповідних заходах, які зазначені у п. 1 додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізму підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення АТО.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону № 638-IV, в редакції чинній до 28.12.2015, передбачено, що Міністерство внутрішніх справ України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції органів внутрішніх справ; надає Антитерористичному центру при Службі безпеки України необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичних операцій.

Закон № 638-IV передбачає залучення органів Міністерства внутрішніх справ України до боротьби з тероризмом, але не визначає певні умови та заходи, участь в яких вважається безпосередньою участю працівника органів внутрішніх справ в АТО.

Таким чином, факт залучення до проведення АТО не є достатнім підтвердженням безпосередньої участі в АТО. Позивач також не заперечував, що в спірний період ним як слідчим здійснювалися процесуальні заходи у кримінальному провадженні, яке повязане з тероризмом, в межах його посадових обовязків.

До суду не надано належних доказів та не наведено обґрунтованих пояснень, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 виконувала завдання керівництва штабу АТО, захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що наявність лише довідки Головного управління МВС України в Донецькій області від 30.10.2015 № 10174/11г не є належним та допустимим доказом постійної безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, тому доводи апелянта з цього приводу не підлягають задоволенню.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком, викладеним в постанові Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року, що вимоги ОСОБА_4 щодо стягнення не виплаченої винагороди за безпосередню участь у антитерористичній операції та моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року в справі № 805/914/16-а за позовом ОСОБА_4 до Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про стягнення заборгованості, стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року в справі № 805/914/16-а залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_2

ОСОБА_3