Справа № 826/11116/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

В С Т А Н О В И В:

Статтею 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 КАС України.

Частиною третьою статті 106 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позивачем додано до позову квитанції №0.0.584181443.1 від 15.07.2016 року про сплату судового збору у сумі 1378,00 грн. та квитанції №17219373 від 20.07.2016 року про сплату судового збору у сумі 1378,00 грн. При цьому, позивач стверджує, що спір про законність дій податкових органів при винесенні податкових повідомлень-рішень є спором про захист порушених саме публічних, а не майнових прав.

Крім того, позивач зазначив, що на даний час немає сформованої судової практики суду касаційної інстанції та Верховного Суду України відносно визнання спору про оскарження податкових повідомлень-рішень як майнового.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи, тобто реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Суд зазначає, що спір майнового характеру це не лише спір, який містить майнові вимоги, а й спір, предметом якого є рішення суб'єкта владних повноважень, яке породжує підстави для зміни майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі “Щокін проти України” вбачається, що накладання органами державної влади на заявника додаткових зобов’язань зі сплати податку є втручанням до його майнових прав у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Таким чином, згідно практики Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного нарахування та стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою, а тому звернення до суду з вимогою про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком якого є зміна складу майна позивача, є майновою.

В силу пп.14.1.157 п.14.1 ст.14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Суд зазначає, що саме податкове повідомлення-рішення містить підстави для збільшення суми грошового зобов’язання з податків і породжує обов'язок платника податків сплатити визначену контролюючим органом суму грошового зобов'язання, що впливає на майновий стан платника податків, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень підлягають вартісній оцінці та відносяться до вимог майнового характеру.

З огляду на викладене, вбачається, що звернені позивачем до суду вимоги про визнання протиправними та скасування вказаних рішень суб'єкта владних повноважень є майновими. Відтак, судом не беруть до уваги посилання позивача на те, що ним заявлено позовні вимоги немайнового характеру.

Разом з тим, приписами частини другої статті 87 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України “Про судовий збір”, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно доплатити суму судового збору у розмірі, встановленому законодавством за звернення до суду з майновими вимогами.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленими статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 108 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись статтями 106, 108, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Встановити позивачу п'ятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви з дня набрання законної сили даною ухвалою суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Є.В. Аблов