Справа № 2-а-10826/11
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Постанова

Іменем України

15 вересня 2011 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до державного інспектора відділу інспекторської діяльності Управління Держкомзему у м.Миколаєві ОСОБА_5 про скасування постанови про накладення адміністративного штрафу

в с та н о в и в:

У липні 2011 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного штрафу.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2011 його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 53 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КпАП України), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 272,00 грн. Адміністративне стягнення накладено за порушення статті 211 Земельного кодексу України, а саме використання земельної ділянки площею 499 кв.м. по вул. Херсонське Шосе, 49 в м. Миколаєві, яка належить ОСОБА_6 на праві власності, не за цільовим призначенням.

Із вказаною постановою позивач не згодний, оскільки земельна ділянка за вказаною адресою зареєстрована за ОСОБА_7, кадастровий номер земельної ділянки :02:019:000, а її площа, вказана у постанові, не відповідає фактичні площі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Додатково у судовому засіданні пояснив, що відповідач не мала повноважень на проведення перевірки.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що не перешкоджає розгляду справи за її відсутності. Письмових заперечень проти позову не надала.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.06.2011 державним інспектором відділу інспекторської діяльності Управління Держкомзему у місті Миколаєві ОСОБА_8 проведено обстеження земельної ділянки площею 499 кв.м., яка знаходиться по вул.Херсонське Шосе, 49 у м. Миколаєві на предмет її цільового використання. У ході обстеження встановлено, що земельна ділянка, цільове призначення якої обслуговування житлового будинку, використовується під обслуговування автомобільної майстерні.

Цього ж дня, державним інспектором складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, припис за № 117, яким надано позивачу 30-денний строк на усунення виявленого порушення з попередженням про адміністративну відповідальність, передбачену статтею 188-5 Кодексу України про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення за № 69 та постанову про накладення адміністративного стягнення за № 69.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 53 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за порушення пункту «г» статті 211 Земельного кодексу України, а саме нецільове використання земельної ділянки по вул.Херсонське Шосе, 49 у м. Миколаєві.

Із наданого у підтвердження свої доводів позивачем витягу з державного реєстру земель від 18.06.2010 № 246 вбачається, що власником земельної ділянки, площа якої складає 899,00 кв.м., є ОСОБА_7

Витягом із державного реєстру земель від 18.06.2010 № 245 підтверджено, що за ОСОБА_4 зареєстрована земельна ділянка площею 400 кв.м., яка належить йому та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності, по вул. Херсонське Шосе, 49/1 у м. Миколаєві. Виділення земельної ділянки за вказаною адресою здійснено на підставі рішення Миколаївської міської ради від 27.01.2006 № 65.

Таким чином, державним інспектором притягнуто до адміністративної відповідальності особу, яка не є власником земельної ділянки по вул.Херсонське Шосе, 49 у м. Миколаєві.

Відповідно до абзацу 10 статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - це невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, у тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).

Згідно статті 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Відповідно до статті 144 Земельного кодексу України та пункту 6.2 Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.2003 № 312 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.12.2003 за № 1223/8544, у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор по використанню та охороні земель складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор по використанню та охороні земель відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

Отже, накладення державним інспектором адміністративного стягнення у день виявлення порушення та складання припису суперечить вимогам наведених вище нормативно-правових актів.

У ході судового розгляду також встановлено, що перевірку цільового використання земельної ділянки відповідач здійснила на підставі статей 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Відповідно до частини статті 5 наведеного Закону державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Пунктом 1 Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 N 224, Державний комітет із земельних ресурсів є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Абзацом другим пункту 7 наведеного Положення передбачено, що повноваження щодо здійснення державного контролю за використанням та охороною земель Держкомзем здійснює через Державну інспекцію з контролю за використанням та охороною земель (далі - Держземінспекція) та її територіальні органи.

Згідно з Положенням про Державну інспекцію з контролю за використанням та охороною земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2010 N 477, Держземінспекція є урядовим органом, який діє у системі Держкомзему і йому підпорядковується. Основними завданнями Держземінспекції є організація та здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.

Однак, вказана Держземінспекція ліквідована постановою Кабінету міністрів України від 22.11.2010 № 1068 «Про ліквідацію Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель».

Таким чином, державний інспектор Коряйкіна О.О., яка входить до складу Управління Держкомзему у м.Миколаєві не мала повноважень на проведення перевірки на підставі Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідач не надала суду доказів на підтвердження правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача, а також допущені невідповідності щодо власника земельної ділянки та порушення процедури накладення процедури притягнення до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного проступку, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення є неправомірною та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 7-12, 70, 71, 159, 161-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову № 69 від 16.06.2011 по справі про адміністративне правопорушення, винесену державним інспектором відділу інспекторської діяльності Управління Держкомзему у м.Миколаєві ОСОБА_5 про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення, передбаченого статтею 53 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у вигляду штрафу у розмірі 425 грн., визнати незаконною та скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Коваленко