Справа № 823/401/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року справа № 823/401/16

13 год. 17 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Бабич А.М.,

суддів: Орленко В.І., Рідзеля О.А.

за участю:

секретаря судового засідання - Попельнухи Ю.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 (згідно з договором),

представника відповідачів - Топора А.І. (згідно з довіреностями),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

19.04.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (далі - позивач) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1) про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 25.12.2015 №24618200 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 25.07.2016 залучено до участі у справі Міністерство юстиції України (далі - відповідач 2).

Позов мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийняте всупереч вимог чинного законодавства та порушує законні права позивача, як стягувача. Тому просив задовольнити позов.

Представник відповідачів заперечував проти позову з тих підстав, що органами виконавчої служби вчинено усі, передбачені законодавством, дії з примусового виконання судового рішення. Тому вважає оскаржуване рішення правомірним, а позов безпідставним.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов на підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Каращук К.Л. від 16.02.2011 відкрито виконавче провадження ВП №24618200 з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2009 за виконавчим листом від 29.11.2010 у справі №2-а-309/08 про зобов'язання Черкаської обласної державної адміністрації (далі - боржник) виплатити ОСОБА_3 кошти у розмірі 297239,07грн. за період з 21.01.2005 до 21.01.2009 у зв'язку з його відставкою як державним службовцем першої категорії відповідно до ч.4 ст.31 Закону України "Про державну службу". Цією постановою боржнику запропоновано добровільно виконати його у 7-денний строк.

Вимогами від 17.03.2011 №4232-25/8, від 27.05.2011 №4232/8, від 26.10.2012 №232/5-9, від 16.07.2013 №Л-5934/111/5-9, від 05.06.2015 №А-4232/9 державні виконавці зобов'язували боржника у добровільному порядку виконати вищевказане рішення суду.

Суд звернув увагу, що у зв'язку з невиконанням законних вимог державного виконавця постановами від 12.07.2013 та від 12.08.2015 у вищевказаному виконавчому провадженні накладено на боржника штрафи в сумі 680,00грн. та 1360,00грн. відповідно. При цьому, правомірність постанови від 12.07.2013 підтверджена ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.04.2014.

07.12.2015 головний державний виконавець Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України О.С. Кузьменко направив МВС України подання (повідомлення) №А-4232/20-1/9 про кримінальне правопорушення з вимогою відкрити кримінальне провадження за фактом умисного невиконання вимог вищевказаного виконавчого листа.

Постановою від 25.12.2015 зазначений державний виконавець закінчив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 29.11.2010 №2-а-309/08 на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV).

Відповідно до п.11 ч.1 ст.49 Закону №606-ХІV виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону. Ця норма передбачає, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Як свідчать вищевказані обставини справи, вказаних вимог державний виконавець під час прийняття оскаржуваного рішення дотримався.

Суд врахував вимогу ч.2 ст.19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (абз.1 ч.2 ст.11 Закону України №606-XIV). На підставі ч.2 ст.30 Закону №606-ХІV він зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Ч.1 ст.89 Закону №606-ХІV передбачено обов'язок державного виконавця винести постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та встановити новий строк його виконання.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 №202/98-ВР державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Суд вважає обгрунтованим посилання відповідачів, що виконати судове рішення без участі боржника неможливо, оскільки рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №2-а-309/08, на підставі якого виданий виконавчий лист від 29.11.2010, має зобов'язальний характер відносно боржника, а отже потребує безпосередніх його дій. З огляду на суть такого обов'язку та копій листів Міністерства фінансів України під час виконавчого провадження, воно полягає у плануванні та виділенні бюджетних коштів боржником, як бюджетною установою (розпорядником бюджетних коштів) на відповідні цілі. Проте матеріалами виконавчого провадження підтверджується бездіяльність боржника з цього приводу.

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії врегульовано гавою 7 Закону №606-ХІV. Зокрема, передбачено вчинення державним виконавцем заходів примусу у вигляді направлення законних вимог виконавця, накладення штрафів за їх невиконання та звернення до правоохоронних органів з поданням про вчинення кримінального правопорушення у зв'язку з умисним невиконанням рішення суду. На відміну від рішення про стягнення коштів державний виконавець на підставі норм глави 7 Закону №606-ХІV не наділений повноваженнями накладення арешту та звернення стягнення на кошти та майно боржника.

Суд звернув увагу, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.10.2012, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012, відмовлено у задоволенні заяви представника стягувача про зміну способу та порядку виконання рішення суду, шляхом стягнення з Черкаської ОДА коштів.

Тому суд дійшов висновку, що вищевказане рішення суду без участі боржника виконати неможливо.

Оскільки державний виконавець вчинив усіх, передбачених законом дій, для примусового виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду у справі №2-а-309/08 про зобов'язання Черкаську ОДА вчинити дії та прийняв оскаржуване рішення у суворій відповідності та на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню і відсутні підстави для стягнення на користь позивача сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 94, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 25.12.2015 №24618200 про закінчення виконавчого провадження - відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного її тексту. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Головуючий суддя А.М. Бабич

Суддя В.І. Орленко

Суддя О.А. Рідзель

Повний текст постанови виготовлений 28.07.2016