Справа № 820/3390/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 липня 2016 р. № 820/3390/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) в дохід Держави кошти у розмірі 81233,77 грн. на розрахунковий рахунок 0007, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, отримувач- УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ у Харківській області. Код отримувача 37999607, код платежу 11010500, Назва платежу: податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування.

В обґрунтування позову контролюючий орган зазначив, що 29.12.2015 року ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведена перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_1, за результатами якої складено акт № 1614/20-34-17-01-07/НОМЕР_1. На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області 08.02.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким визначено суму грошового зобов'язання за основним платежем у розмірі 69036, 58 грн. та нараховано пеню у розмірі 12197, 19 грн. Разом сума податкового зобов'язання складає 81233,77 грн. Станом на 21.06.2016 р. сума боргу в добровільному порядку не сплачена, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 81233,77 грн.

Представник позивача - Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд розглядати справу без участі представника позивача, в порядку письмового провадження.

Відповідач - ОСОБА_1, у судове засідання не прибув, повноваженого представника не направив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.ст. 33-35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 19). Клопотань про перенесення розгляду справи або розгляд в порядку письмового провадження суду не надав. Правом надати письмові заперечення не скористався.

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом суб'єкта владних повноважень, і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши позов, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), перебуває на обліку в ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області як фізична особа.

ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

проведена позапланова документальна невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_1, за результатами якої складений акт від 29.12.2015 року № 1614/20-34-17-01-07/НОМЕР_1.

З посиланням на висновки вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 08.02.2016 року за № року, яким відповідачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачує фізична особа за результатами річного декларування. (Основний платіж - 69036, 58 грн., пеня - 12197, 19 грн. Разом сума податкового зобов'язання складає 81233,77 грн.). (а.с. 5 -9).

Вищевказане податкове повідомлення - рішення надіслано контролюючим органом на адресу відповідача (зворотній бік а.с. 5).

Доказів втрати зазначеним податковим повідомленням-рішенням юридичної дії внаслідок оскарження в судовому або позасудовому порядку, доказів виконання платником податків податкового обов'язку за згаданим правовим актом індивідуальної дії, доказів відсутності податкового обов'язку за згаданим правовим актам індивідуальної дії сторонами до суду не подано, а судом самостійно при виконанні вимог ст.11 КАС України в частині офіційного з'ясування всіх обставин по справі не виявлено.

11.04.2016 року контролюючим органом сформована податкова вимога № Ф392-17 на суму 81233, 77 грн., яка отримана відповідачем, що підтверджується його підписом (а.с. 7).

Дослідивши згадану вище податкову вимогу форми № Ф392-17 від 11.04.2016 року, суд відзначає, що за формою, змістом, підставами прийняття оглянуте рішення відповідає повноваженням органів державної податкової служби України та способу їх реалізації, які визначені ст.ст.54, 59 Податкового кодексу України. Явних недоліків форми, змісту або підстави походження оглянутий правовий акт індивідуальної дії не має.

Порушень визначених ст.42 Податкового кодексу України правил направлення податковим органом документів на адресу платника податків з матеріалів справи не вбачається.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 21.06.2016 рік за відповідачем обліковується борг у розмірі 81233,77 грн., що свідчить про невиконання відповідачем свого податкового обов'язку щодо сплати податків.

Положеннями статті 67 Конституції України передбачено, що кожний зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.ст.69, 70, 71, 86 КАС України, суд доходить висновку, що означені вище платежі належать до визначеного законодавцем в ст.9 Податкового кодексу України переліку загальнодержавних податків і зборів, заборгованість в розумінні п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України підпадає під визначення податкового боргу.

Окрім того, із зібраних судом по справі документів слідує, що визначені ст. 57 та ст. 137 Податкового кодексу України строки оплати податкового зобов'язання у спірних правовідносинах стосовно заявленої до стягнення суми боргу збігли. Доказів оплати відповідачем спірної суми заборгованості або виконання обов'язку по оплаті в інший спосіб матеріали справи не містять. Існування передбачених ст.ст.37 і 38 Податкового кодексу України підстав, з якими закон пов'язує припинення обов'язку платника податків по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів) з матеріалів справи не вбачається.

З долученої до матеріалів справи картки особового рахунку, котра за правилами ст.70 КАС України є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обов'язку з боку відповідача вбачається наявність боргу в розмірі, заявленому до стягнення.

За таких обставин, вимога ДПІ у Московському районі ГУ ДФС у Харківській області про стягнення податкового боргу визнається судом обґрунтованою.

Розв'язуючи спір, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Розглядаючи справу, суд також бере до уваги, що в силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб'єктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити, адже обґрунтованість заявленої вимоги підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) в дохід Держави кошти у розмірі 81233 (вісімдесят одна тисяча двісті тридцять три) грн. 77 коп. на розрахунковий рахунок 0007, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, отримувач- УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ у Харківській області. Код отримувача 37999607, код платежу 11010500, Назва платежу: податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Панченко