Справа № 2а/2470/1059/11
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 жовтня 2011 року м. Чернівці Справа № 2а/2470/1059/11

12:51 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.;

секретаря судового засідання Білоуса В.В.;

за участю:

позивача ОСОБА_1;

ОСОБА_2;

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної служби охорони при УМВС України в Чернівецькій області та УМВС України в Чернівецькій області про визнання нечинними та скасування наказів про звільнення зі служби, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

16.05.2011 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу Державної служби охорони при УМВС України в Чернівецькій області та УМВС України в Чернівецькій області проскасування наказів про звільнення зі служби, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позивач на обґрунтування позову зазначив, що 20 вересня 2003 року він був прийнятий на службу в ОВС на посаду командира взводу МВДСО ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області, згідно з, наказом Вінницького ВПУ ДДСО при МВС України № 144 від 19.09.2003 року про прийняття на службу. 26 січня 2011 року позивач переведений на посаду інспектора-чергового чергової частини організаційно-аналітичного сектору ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області. Відповідно до наказу начальника УМВС України в Чернівецькій області № 198 від 16.04.2011 року було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з винесенням наказу по особовому складу. Наказом т.в.о. начальника ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області № 48 о/с від 19.04.2011 року позивача звільнено з органів МВС України у запас Збройних Сил України за п. 64 «є» Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за порушення дисципліни. Рішення про звільнення було прийняте на підставі висновку за результатами службової перевірки за фактом несвоєчасного виїзду спецпідрозділу груп затримання батальйону міліції ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області на спрацювання засобів тривожної сигналізації з об'єкту «Золотий Лев», розташованого по вул. Гоголя, 4, м. Чернівці. Позивач вважає, що службове розслідування було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, та вимог щодо повного, об'єктивного та всебічного дослідження всіх обставин, а його висновки не відповідають фактичним обставинам, що потягло за собою необґрунтоване притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

09.04.2011 року о 8-00 год. позивач заступив на службу інспектором-черговим чергової частини ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області. О 10-45 год. 09.04.2011 року на головний пункт централізованого спостереження надійшов сигнал «Тривога» з приміщення магазину «Золотий Лев», розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Гоголя, 4. Однак, оператор пульта управління головного пункту централізованого спостереження центру технічної охорони ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_5, яка безпосередньо прийняла сигнал, помилково передала спрацювання сигналізації наряду спецпідрозділу груп затримання II роти БМ ВДСО в складі молодшого інспектора СПГЗ БМ ОСОБА_6 та міліціонера-водія СПГЗ БМ ОСОБА_7, які вже здали чергування. Про спрацювання засобів тривожної сигналізації з об'єкту «Золотий Лев» та направлення до об'єкту наряду СПГЗ, що здав чергування, позивач не знав та не міг знати, так як в той момент знаходився в кімнаті зберігання зброї, де здійснював прийом та видачу вогнепальної зброї працівникам БМ ВДСО. Тільки о 10-48 годині оператор пульта ОСОБА_5 в телефонному режимі повідомила його про оперативну обстановку, після чого він одразу підійшов до пульту управління, викликав по радіостанції наряди спецпідрозділу груп затримання II роти БМ ВДСО по маршруту «Буковина» та «Черемош», які на той момент були найближче до об'єкту, і продублював їм інформацію про надходження сигналу «Тривога» з магазину «Золотий Лев», корегував їх дії, в результаті чого вони прибули на місце виклику о 10-51 год.

Відповідно до графіку контролю за несенням служби підрозділами ДСО області на квітень 2011 року, крім позивача на добове чергування 09.04.2011 року заступили також старший лейтенант міліції ОСОБА_8 в якості чергового головного ПЦС ВДСО та майор міліції ОСОБА_9 в якості чергового ВДСО. Однак, в момент поступлення сигналу «Тривога» з обєкту «Золотий Лев» черговий головного ПЦС ВДСО ОСОБА_8 та черговий ВДСО ОСОБА_9 були відсутні по місцю несення служби.

Також зазначив, що висновок службового розслідування не відповідає вимогам ст. 17 Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань», затвердженої наказом МВС України № 552 від 06.12.1991 року. Крім того, службове розслідування було проведено необєктивно, а особа, що його проводила, була зацікавлена в результатах службового розслідування. Відповідно до ч. 3 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV, забороняється проводити службове розслідування особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Старший інспектор СКЗ ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області Скрипник І.А., який проводив службове розслідування, 09.04.2011 року заступив на добове чергування відповідальним черговим ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області та на момент поступлення на головний пульт сигналу «Тривога» о 10-45 год. був відсутній на службі по особистим причинам.

Переліком посад начальницького складу ОВС та їх прав щодо застосування заохочень та накладення дисциплінарних стягнень, затверджених наказом Міністра внутрішніх справ про Дисциплінарний статут ОВС № 16 від 19.01.2007 року, не передбачено право начальника ВДСО застосовувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення органів внутрішніх справ. Найважчим видом дисциплінарного стягнення, яке може застосувати начальник відділу ВДСО при МВС України, згідно зазначеного наказу, є звільнення з посади, що не є тотожним поняттю звільнення з органів внутрішніх справ.

У звязку з вищевикладеним позивач просив визнати нечинним та скасувати наказ начальника УМВС України в Чернівецькій області від 16.04.2011 року № 198 про звільнення з органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_1, визнати нечинним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обовязки начальника відділу ДСО при УМВС України в Чернівецькій області від 19.04.2011 року № 48 о/с про звільнення з органів МВС України в запас Збройних Сил України капітана міліції ОСОБА_1, поновити на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора чергового чергової частини організаційно аналітичного сектору ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області та стягнути з Відділу державної служби охорони при УМВС України в Чернівецькій області на його користь невиплачену заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Відповідач подав до суду заперечення на позов в яких зазначив, що знаючи про фактично проведену зміну нарядів спецпідрозділів груп затримання по маршруту «Старе місто», капітан міліції ОСОБА_1 не проконтролював та не забезпечив доповіді по радіостанції заступання нового наряду та здачі чергування старим нарядом, та не переконався що новий наряд, приступив до несення служби. Під час передачі сигналу «Тривога», який надійшов із магазину «Золотий Лев», знаючи про відсутність вказаних нарядів на місці дислокації, в хід подій своєчасно не втрутився, не повідомив головний ПЦС та не забезпечив інформування інших нарядів СПГЗ для реагування на сигнал «Тривога» з охоронюваного об'єкт, чим порушив вимоги наказу ДДСО при МВС України №329-2006 року та неналежно виконав посадову інструкцію.

Позивач зазначаючи, що в той момент, коли чергова пульта ОСОБА_5 в радіоефірі не могла знайти наряд, щоби повідомити про сигнал «Тривога», він займався прийомом зброї в кімнаті озброєння, і не знаходився в черговій частині, а тому не міг чути і знати про проблему, яка виникла. Своє твердження позивач намагається підтвердити наданою ним судові ксерокопією аркуша журналу видачі зброї, де є записи, що в 10.45 та 10.46 було прийнято зброю у працівників ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Однак це твердження позивача є неправдивим, оскільки було встановлено, що в указаному журналі проведено виправлення годин прийому зброї у вказаних позивачем працівників на «10.45» та «10.46» з «9.45» та «9.46», що підтверджується висновком та матеріалами службового розслідування, проведеним за цим фактом, а також висновком спеціаліста почеркознавчого дослідження. Крім цього, ці обставини спростовуються поясненнями ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які містяться в цих матеріалах службового розслідування (по факту виправлень в журналі видачі зброї), в яких вони зазначили, що зброю вони здали до 10-ї години.

Крім того, позиція позивача, що йому у вину було вмінено невиконання ряду дій, які за функціональними обов'язками покладаються на інших посадових осіб не відповідає дійсності. Посилаючись на ці обставини позивач намагається довести, що то не його обов'язок був належним чином відреагувати на ситуацію, яка склалась, коли чергова пульта ПЦО ОСОБА_5 не могла знайти наряд групи затримання для передачі йому інформації про сигнал «Тривога». При цьому, згідно посадової інструкції позивача, пунктів 2.1, 2.9, 3.3, 3.11 на нього також покладається обов'язки щодо керування та координації дій нарядів груп затримання.

При цьому, твердження позивача про необ'єктивність службового розслідування, оскільки воно було проведено особою, яка зацікавлена в його результатах також є хибним. ОСОБА_9 на виконання усного наказу т.в.о. начальника ВДСО ОСОБА_12 виїхав для перевірки несення служби нарядами поза межами міста Чернівці. У зв'язку із цим, доручаючи це службове розслідування ОСОБА_9, в обов'язки якого і входить проведення службових розслідувань, керівництво не мало жодних сумнівів щодо неупередженості ОСОБА_9. До того ж, вказане службове розслідування він проводив не один, а за участю посадової особи штабу УМВС області. До того ж слід зазначити, що додатковим службовим розслідуванням, яке проводилось по факту виправлень в журналі видачі зброї (копію надано судові відділом ДСО) також було встановлено, що хоча в матеріалах службового розслідування і зазначено, що позивач не має діючих дисциплінарних стягнень, проте не взято до уваги, що на той момент в нього фактично було непогашене дисциплінарне стягнення (звільнення з посади).

Також зазначив, що наказ начальника ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області від 19.04.2011 №48о/с був прийнятий на підставі зазначеного вище наказу начальника УМВС, і по своїй суті є не застосуванням дисциплінарного стягнення, а його реалізацією (виконанням). Це прямо випливає із змісту статті 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Тому, начальник ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області не застосовував це дисциплінарне стягнення, а виконував його, в межах своїх повноважень видавши наказ по особовому складу.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просили скасувати наказ начальника УМВС України в Чернівецькій області від 16.04.2011 року № 198 в частині звільнення з органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_1, решту заявлених позовних вимог підтримали в повному обсязі. При цьому представник позивача звернула увагу на те, що крім невідповідності висновків службового розслідування фактичним обставинам справи і вимогами ст. 17 Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань», незнаходження за місцем несення служби і невиконання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 своїх посадових обовязків, визначених посадовою інструкцією, ще й оскаржувані накази винесені з перевищенням наданих повноважень. При цьому представник позивача відмітила, що про спрацювання засобів тривожної сигналізації з об'єкту «Золотий Лев» ОСОБА_1 не знав, так як в той момент знаходився в кімнаті зберігання зброї, яка є ізольованою та звуконепроникною, не обладнана ні гучномовцем, ні радіостанцією, ні телефоном. Вийшовши з кімнати, та закривши декілька замків, якими обладнані двері, він ввімкнув сигналізацію і в цей момент (близько 10-48 години) почув як оператор пульта управління ГПЦС ОСОБА_5 здійснює пошук наряду СПГЗ, який би міг прийняти спрацювання сигналізації на об'єкті «Золотий Лев». Він одразу втрутився в розмову та скерував на об'єкт два наряди СПГЗ «Черемош» та «Буковина» з позивними «74» та «88», діями яких в подальшому керував. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_13 та стенографічним записом переговорів події 09.04.2011 р. Пояснення представника відповідача про те, що ОСОБА_1 чув як оператор пульта передала спрацювання сигналізації наряду СПГЗ, який вже здав чергування, ґрунтується не на реальних фактах, а на припущеннях. Щодо пояснень свідка ОСОБА_12 представник позивача просила суд дати їм критичну оцінку, оскільки на момент звільнення ОСОБА_1 ОСОБА_12 виконував обов'язки начальника ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області та наказ про звільнення ОСОБА_1 № 48 о/с від 19.04.2011 року (по особовою складу), який оскаржується позивачем, винесений та підписаний саме ним. Щодо виправлень, внесених до журналу видачі зброї, представник позивача зазначила, що після події, яка мали місце 09.04.2011 року, ОСОБА_1 одразу ж був відсторонений від роботи, а в подальшому звільнений з органів внутрішніх справ, а тому доступу до зазначеного журналу не мав, і відповідно, не міг внести до нього будь-яких виправлень. Є необгрунтованими посилання відповідача на те, що згідно посадових інструкцій чергового головного ПЦС (ОСОБА_8К.) та відповідального чергового (ОСОБА_9А.), на них покладено загальні функції з керування нарядами СГ1ГЗ. Однак ні з самих інструкції, ні з інших документів, наданих представником відповідача, не вбачається, що повноваження зазначених осіб носять загальний характер і можуть ними на їх розсуд не виконуватись. ОСОБА_1 стверджував, що ним було дотримано всіх пунктів посадової інструкції інспектора-чергового чергової частини ВДСО, однак одночасно виконувати свої обов'язки, а також обов'язки чергового головного ПЦС ВДСО та відповідального чергового ВДСО він фізично не міг.

Крім того, звернула увагу суду на те, що безпідставним є твердження відповідача, що начальнику управління надано право застосовувати дисциплінарні стягнення у вигляді звільнення з ОВС атестованих працівників ВДСО. Згідно Положення про Департамент ДСО 13.10.2005 р. № 878, зокрема, пп.3.6. п.3 зазначено, що основним завданням Департаменту є керівництво та організація та організація діяльності ВДСО, пп.6 п. 16 визначено, що начальник Департаменту ДСО має право приймати на службу, звільняти осіб рядового та начальницького складу працівників ВДСО. Однак, відповідачами не було надано доказів на підтвердження повноважень начальника управління щодо прийняття на службу працівника ВДСО.

Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на обставини викладені в запереченнях, та просили суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з наказом Вінницького ВПУ ДДСО при МВС України від 19.09.2003 року № 144 ОСОБА_1 розпочав службу в органах, його направлено на навчання ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області. 14.01.2004 року закінчив Вінницьке вище професійне училище ДДСО при УМВС України, 15.01.2004 року прийнятий на посаду командира взводу МВДСО ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області до 15.02.2006 року працював на цій посаді. Всі подальші роки працював, то на посаді інспектора чергового, то старшого інспектора. (т.1 а.с. 126, 136-137).

Наказом ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області від 31.12.2009 №2053 за порушення виконавської дисципліни до старшого інспектора-чергового чергової частини капітану міліції ОСОБА_1 оголошено догану. (т.1 а.с.158).

22.06.2010 року наказом №894 ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області визначено, що за порушення контролю за обліком зброї і спецзасобів, не доповіді керівництву про перевірку чергової частини вище стоячими інспекціями та відсутністю контролю за підлеглими, звільнити із займаної посади інспектора-чергового чергової частини капітана міліції ОСОБА_1 (т.1 а.с. 157).

Однак, як слідує із запису в трудовій книжці з 16.07.2010 року ОСОБА_1 призначено на нижчу посаду у порядку дисциплінарного стягнення інспектор черговий чергової частини і пропрацював він на цій посаді півмісяця до 01.08 2010 року. Інформацію про вказаний факт застосування щодо ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення в розділ 13 його особової справи не занесена. (а.с. 133). 01.08.2010 ОСОБА_1 призначений на посаду старшого інспектора БМ ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області, відповідно до наказу №101 о/с, працював на цій посаді по 26.01.2011 року. (т.1 а.с. 128). Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 після застосування дисциплінарного стягнення у вигляді переведення на нижчу посаду, через незначний період призначено на вищу посаду, дисциплінарне стягнення вважається знятим.

Згідно наказу начальника ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області від 26.01.2011 року № 13 о/с позивача увільнено з посади старшого інспектора та призначено на посаду інспектора-чергового чергової частини організаційно-аналітичного сектору ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області (т.1 а.с. 102, 128).

За результатами службової перевірки за фактом несвоєчасного виїзду спецпідрозділу груп затримання батальйону міліції ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області на спрацювання засобів тривожної сигналізації з об'єкту «Золотий Лев», розташованого по вул. Гоголя, 4 м. Чернівці, зроблено висновок за непрофесійні дії під час несення служби, самоусунення від виконання обовязків в частині керування нарядами ГЗ та невиконання посадової інструкції, затвердженої наказом ДДСО при МВС України № 329, звільнити ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ. Також зазначено, що інспектор проявив нещирість під час проведення службового розслідування, намагаючись уникнути відповідальності стверджував, що на момент надходження повідомлення про подію злочину знаходився в кімнаті зберігання зброї, що не відповідає дійсності. Лише через 3 хв. о 10 год. 48 хв., підійшовши до пульту управління, капітан міліції ОСОБА_1 викликав по радіостанції наряди спецпідрозділу груп затримання ІІ-ї роти батальйону міліції ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області на маршрут «Черемош» та «Буковина», які на цей момент були найближче до обєкту, при цьому продублював їм інформацію про надходження сигналу «Тривога» з магазину «Золотий Лев». Зазначені наряди спецпідрозділу прибули на місце виклику о 10 год. 51 хв., які встановили, що в магазині скоєно грабіж, правопорушників не виявлено. У звязку із невжиттям ніяких заходів щодо належного реагування на спрацювання сигналізації, що призвело до неналежного і невчасного реагування на спрацювання охоронної сигналізації обєкту, що охороняється, зроблено висновок - інспектора чергового чергової частини ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ звільнити.

Крім того, як зазначено у висновку службового розслідування причиною фактичного нереагування на спрацювання сигналізації стало також те, що згідно графіка роботи, наряд спецпідрозділу груп затримання ІІ-ї роти батальйону міліції ВДСО при УМВС України і Чернівецькій області в складі молодшого інспектора СПГЗ БМ прапорщика міліції ОСОБА_6 та міліціонера-водія СПГЗ БМ старшого сержанта міліції ОСОБА_7 близько 10 год. 30 хв. 09.04.2001 року на маршруті «Старе місто» без дотримання існуючих вимог (про здачу чергування в чергову частину ВДСО не доповіли, дозволу про направлення у відділ для здачі зброї з чергової частини не отримали), був змінений іншим нарядом СПГЗ БМ сержанта міліції ОСОБА_14 та міліціонера водія СПГЗ БМ прапорщика міліції ОСОБА_15, який не підтвердив прийняття чергування, не доповів головний ПЦС про знаходження на маршруті та не перевірив зв'язок з оператором пульта управління. При цьому, о 10 год. 32 хв. прапорщик міліції ОСОБА_15 по радіостанції передав інспектору черговому чергової частини ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області капітану міліції ОСОБА_1 інформацію про те, що їх машина направляється на АЗС для заправки автомобіля.

У звязку із цим, інспектор-черговий чергової частини ОСОБА_1 коригування нарядів охорони на маршрутах в м. Чернівці не провів, а саме, не проінформував сусідні наряди груп затримання про необхідність наближення до маршруту «Старе місто».

Висновок службового розслідування підписаний старшим інспектором СКЗ ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області Скрипником І.А., старшим інспектором ІС штабу УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_16 та т.в.о. начальника ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_12 (т.1 а.с. 16-18).

Наказом начальника УМВС України в Чернівецькій області № 198 від 16.04.2011 року про виявлені недоліки при несенні служби працівниками ВДСО при УМВС України в Чернівецькій та покарання винних, прийнято рішення про звільнення капітан міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.( т.1 а.с. 11-14).

Наказом т.в.о. начальника ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_12 № 48 о/с від 19.04.2011 року позивача звільнено з органів МВС України у запас Збройних Сил України за п. 64 «Є» Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за порушення дисципліни. Позивач ознайомлений з вказаним наказом про звільнення в той же день, про що свідчить відмітка про ознайомлення та підпис. (т.1 а.с. 15).

Свідок ОСОБА_5 на запитання: чи був ОСОБА_1 в черговій частині, коли поступив сигнал «Тривога» пояснила, що він заходив, але коли саме вона не памятає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив, що 08.04.2011 року згідно з графіком несення служби заступив на добове чергування на маршруті «Садгора» спільно з міліціонером водієм ОСОБА_10 службу несли до 9 год. 09.04.2011 року. О 9 год. 37 хв. прибули у відділ для здачі табельної зброї та спецзасобів, черговий інспектор чергової частини капітан міліції ОСОБА_1 у нього приймав зброю об 9.45- 9.50. ОСОБА_17 Павлович суду дав таке ж свідчення, зазначив, що приблизно об 9.45- 9.50 ОСОБА_1 приймав у нього та у ОСОБА_11 табельну зброю.

Свідок ОСОБА_13 плутався у своїх поясненнях, спочатку пояснив суду, що в час поступлення сигналу «Тривога» з обєкту «Золотий Лев» черговий інспектор чергової частини ОСОБА_1 знаходився в кімнаті зберігання зброї пізніше сказав, що він був в черговій частині.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що у відділ він зайшов для того, щоб взяти службову машину для виїзду в Управління МВС в Чернівецькій області в той момент, коли він зайшов, почув, що чергова не може звязатися з нарядом, побачивши ОСОБА_1 наказав йому втрутитись, після чого ОСОБА_1 скерував наряд спецпідрозділу міліції «Черемош» та «Буковина» на обєкт. Зазначив, що ОСОБА_1 знав, що «04» машина здала зміну, «09» він дозволив поїхали на АЗС, фактично залишив район «Старе місто» неперекритим.

Свідок ОСОБА_9 розповів, що 09.04.2011 року виконував перевірку нарядів Новоселицького району, про ситуацію, що склалась у відділі дізнався від ОСОБА_1, який приблизно через годину після подій, що трапились 09.04.2011р. передзвонив йому і розказав. На запитання, чи не був він зацікавлений у проведенні службового розслідування щодо ОСОБА_1, повідомив, що ні, мотивувавши тим, що проводив розслідування не один, а в день події не знаходився безпосередньо у відділі, тому йому не було мотивів себе виправдовувати. Також зазначив, що функції щодо координації, підтягування, перекриття нарядів покладені на ОСОБА_1 На запитання чи повинен ОСОБА_9, як відповідальний черговий ВДСО при УМВС в області перевірити готовність добового наряду відділу до несення служби зазначив, що повинен. На запитання чому в матеріалах справи міститься два різних пояснення помічника чергового ОСОБА_13 повідомив, що йому не відомо, при проведенні службового розслідування ОСОБА_13 писав пояснення в яких зазначив, що черговий знаходився в черговій частині.

Судом встановлено, що висновок за результатами службового розслідування від 16.04.2011 року містить ряд невідповідностей Інструкції про порядок проведення службових розслідувань, затвердженої наказом МВС України від 06.12.1991 року №552. Насамперед у висновку говориться про те, що ОСОБА_1 самоусунувся від виконання своїх посадових обовязків, а тому винен в скоєнні порушення, разом з тим, у висновку не досліджено, яка була мета та мотиви порушення; не встановлено обставини, що впливають на ступінь і характер відповідальності порушника, а саме: обставини, що помякшують чи обтяжують його відповідальність; не зазначена характеристика особи, що скоїла порушення; не враховано причини та умови, що сприяли скоєнню правопорушення. Також судом встановлено, що у висновку службового розслідування зазначена недостовірна інформація, а саме, вказано, що до ОСОБА_1 за період служби застосовано 5 заохочень, хоча насправді застосовано 18.

Відповідно до табеля роботи особового складу чергової частини ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області на квітень 2011 року 09.04.2011 на посаді інспектора-чергового мав ОСОБА_1 Згідно графіку контролю за несенням служби підрозділами ДСО області на квітень 2011 року видно, що 09.04.2011 року повинен був нести службу ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Відповідно до списку особового складу ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області, який залучається на відпрацювання рейду «Денне місто» 09.04.2011 року залучався ОСОБА_8 (т.1 а.с. 22-24, 119-121.) Як встановлено свідченням свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_9 на виконання усного наказу т.в.о. начальника ВДСО ОСОБА_12, ОСОБА_9 виїхав для перевірки несення служби нарядами поза межами міста Чернівці.

Судом досліджено посадові інструкції чергового головного ПЦС ВДСО, відповідального чергового ВДСО, та інспектора чергового чергової частини, чергового пульту управління головного пункту централізованого спостереження при УМВС України в Чернівецькій області. Окремі положення посадових інструкцій детально обговорювались в судовому засіданні, а саме, досліджено функціональні обовязки чергового головного ПЦС ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області функції, якого 09.04.2011 року, згідно графіку, повинен був виконувати ОСОБА_8, зокрема, відноситься оперативне керівництво нарядів груп затримання, чергових пульта ГПЦС та електромонтерів ОПС (п.1.4), перевірка готовності до несення служби нарядів ГЗ ПЦС, чергових пульта управління (п. 3.3), проведення зміни нарядів ГЗ м. Чернівці, використовуючи автомобіль чергової частини забезпечити постійне перебування на звязку усіх груп (п. 3.6.), під час чергування знаходитись в службовому кабінеті або в приміщенні ПЦС, відлучатися лише для прийняття їжі та у випадку виїзду на місця події, а також для перевірки несення служби, при цьому знаходитись на звязку з черговою частиною відділу та ГПЦС (п.3.10). (т.1 а.с. 105-106).

Досліджено також функціональні обовязки відповідального чергового ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_9, зокрема, здійснення контролю за якістю несення служби нарядами зазначених підрозділів під час чергування (п.1.6.2.), перевірка правильності розстановки сил та засобів для недопущення крадіжок та надзвичайних пригод на обєктах охорони та серед особового складу (1.6.3.), перевірити готовність до несення служби добового наряду чергової частини відділу (2.5.), постійно отримувати інформацію від оперативного чергового чергової частини Відділу про стан охорони обєктів, розстановку сил та засобів та іншу інформацію, що необхідна для виконання покладених завдань (2.8.), організовувати та здійснювати контроль за несенням служби (2.10). (т.1 а.с. 107-108).

Серед інших функціональних обовязків інспектора-чергового чергової частини ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області також передбачено приймати від чергового, який змінюється службову документації, озброєння, спеціальні засоби, засоби звязку та інше майно згідно з описом. Зброю приймає поштучно по опису та відомостях за номерами та комплекністю (1.4), доповідає керівництву відділу про готовність здачі та приймання чергування (1.6), забезпечення технічного контролю за несенням служби нарядами батальйону міліції (2.8), підготовка інструктаж нарядів до несення служби, здійснення контролю за виконання ним службових обовязків, здійснювати координацію діяльності нарядів груп затримання ГПЦС (3.11). (т.1 а.с.115-118).

В судовому засіданні також заслухано запис радіоефіру в момент поступлення сигналу «Тривога» та стенограму (а.с.199, 210).

Згідно висновку експерта від 12.07.2011 року №2952-К щодо дослідження книги нарядів №227 ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області встановлено, що в даному документі на ст. 33 наявні зміни шляхом дописки у графі 7 пятого та шостого рядка з 9.45 на 10.45 і з 9.46 на 10.46. У висновках службового розслідування від 14.07.2011 року з цього факту зазначено, що дані виправлення годин міг зробити ОСОБА_1 на обґрунтування того, що в час поступлення сигналу він перебував у кімнаті зберігання зброї. (а.с.182-185, 188-190).

Крім того, досліджувались пояснення відібрані старшим інспектором СКЗ ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області майором міліції ОСОБА_9 для проведення службового розслідування та написання висновків.(а.с. 141-153). Судом звернуто увагу на те, що в матеріалах справи містяться два пояснення ОСОБА_13 (т.1 а.с. 20) в яких зазначено, що в момент поступлення сигналу черговий знаходився в кімнаті зберігання зброї, а (т.1 а.с. 141) в поясненнях ОСОБА_13 зазначено, що черговий знаходився в момент поступлення сигналу в черговій частині.

На запит суду для встановлення компетенції начальника УМВС України в Чернівецькій області та т.в.о. начальника ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області з питання накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ надійшло ряд наказів.

Наказ від 13.05.2005 року № 878 про затвердження Положення про Департамент Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України. Департамент здійснює свої повноваження безпосередньо або через утворенні в установленому порядку управління, відділи ДСО при УМВС України в АР Крим, м. Києві та Київській області, управліннях МВС України в областях та м. Севастополі (далі -УДСО, (ВДСО)), підпорядковані їм підрозділи охорони. Підпунктами 4,6 пункту 16 цього Положення визначено, що начальник Департаменту має право: призначати та звільняти осіб за посадами заступників начальників ВДСО; приймати на службу, переміщувати, звільняти осіб рядового та начальницького складу міліції охорони та працівників ВДСО, підпорядкованих підрозділів ДСО в установленому порядку. (т.2 а.с. 46-50).

Пунктом 4 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 грудня 2008 року № 650 «Про затвердження переліків посад номенклатури Міністерства внутрішніх справ України» визначено, що призначення на посади та звільнення з посад працівників Департаменту Державної служби охорони при МВС здійснюється згідно з порядком, установленим наказом МВС від 15 листопада 2003 року № 1427 «Про порядок призначення на посади та звільнення з посад працівників Державної служби охорони при МВС України» (далі - Порядок № 1427). Згідно пп. 3.2 п. 3 Порядку №1427 начальник Департаменту ДСО при МВС України, зокрема має право, передавати начальникам управлінь, відділів Державної служби охорони при управліннях МВС права з прийому, переміщення і звільнення працівників підпорядкованих підрозділів та визначати порядок їх призначення і звільнення в межах їх компетенції. (т.2 а.с. 26-27).

Додатком № 1 до Порядку № 1427 визначено перелік посад у підрозділах Державної служби охорони при УМВС України, призначення на які здійснюється наказом начальника Департаменту ДСО при МВС України по відділах ДСО при управліннях МВС України в областях, це зокрема, заступника начальника відділу (по узгодженню з відповідним УМВС України в області), начальника (керівника) структурного підрозділу (по узгодженню з відповідним УМВС), керівника служби внутрішніх розслідувань, по міських, районних, міжрайонних відділах, відділеннях начальник відділу, відділення (по узгодженню з УМВС).

Додатком № 2 до Порядку № 1427 визначено перелік посад у підрозділах Державної служби охорони при МВС України, призначення на які здійснюється наказом управління, відділу ДСО при УМВС в областях зокрема всі посади рядового і начальницького складу міліції охорони. (т.2 а.с. 51-54).

Наказом МВС України від 19.01.2007 року № 16 затверджено Перелік посад начальницького складу органів внутрішніх справ та їх права щодо заохочень і накладення дисциплінарних стягнень. У зазначеному наказі, зокрема визначено, що начальник УМВС може накласти таке дисциплінарне стягнення як звільнення з посади, звільнення з органів внутрішніх справ; начальник відділу ДСО може накласти таке дисциплінарне стягнення як звільнення з посади. (т.2 а.с. 38, 41).

Наказом від 30.10.2007 року № 232 затверджено Положення про Відділ Державної служби охорони при УМВС України в Чернівецькій області. Так, відповідно до пп.8.6 п. 8 цього Положення начальник ВДСО начальник ВДСО призначає на посади та звільняє з посад працівників ВДСО (крім своїх заступників, керівників структурних підрозділів ВДСО, а також без балансових філій). ( т.2 а.с. 55-59, 78-85).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Згідно положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно п.2 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно до ст. 1 Закону України Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України № 2925-III від 10.01.2002 Міністерство внутрішніх справ України є центральним органом управління. До структури Міністерства внутрішніх справ України входять: головні управління, управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи Міністерства внутрішніх справ України на транспорті; міські, районні управління та відділи, лінійні управління, відділи, відділення, пункти; підрозділи судової міліції; підрозділи місцевої міліції; з'єднання, військові частини, підрозділи, установи внутрішніх військ; навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення.

Відповідно до ст.7, 20 Закону України Про міліцію від 20.12.1990 р. № 565-XII міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції. Працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади.

Служба позивача в органах внутрішніх справ на посаді інспектора чергового чергової частини Відділу державної служби охорони при УМВС України в Чернівецькій області відноситься до публічної служби, а тому спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, визначено Законом України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України від 22.02.2006 р. № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

За порушення службової дисципліни згідно зі ст.12 Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень встановлено ст.14 Дисциплінарного статуту. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Судовим розглядом встановлено, що звільнення позивача зі служби здійснено на підставі оскаржуваних наказів, які ґрунтуються на висновку службового розслідування від 16.04.2011 р., проведеного посадовою особою відповідача. Однак суд вважає, що службове розслідування проведено відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, а його висновок не відповідає вимогам, які пред'явлені до такого документу.

Судом встановлено, що висновок за результатами службового розслідування від 16.04.2011 року містить ряд невідповідностей ст. 14 Дисциплінарного статуту та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань, затвердженої наказом МВС України від 06.12.1991 року №552. Насамперед у висновку говориться про те, що ОСОБА_1 самоусунувся від виконання своїх посадових обовязків, а тому винен в скоєнні порушення, разом з тим, у висновку не досліджено, яка була мета та мотиви порушення; не встановлено обставини, що впливають на ступінь і характер відповідальності порушника, а саме: обставини, що помякшують чи обтяжують його відповідальність; не зазначена характеристика особи, що скоїла порушення; не враховано причини та умови, що сприяли скоєнню правопорушення. Також судом встановлено, що у висновку службового розслідування зазначена недостовірна інформація, а саме, вказано, що до ОСОБА_1 за період служби застосовано 5 заохочень, хоча насправді застосовано 18. Суд вважає, що під час проведення службового розслідування та обрання міри покарання до позивача, відповідачем не враховано обставини, що пом'якшують відповідальність позивача, зокрема його позитивну характеристику, тривалий час служби в органах внутрішніх справ, сумлінну поведінку, рівень його кваліфікації, ставлення до виконання службових обов'язків, відсутність діючих дисциплінарних стягнень.

У висновку службового розслідування зазначено дані про інспектора чергової частини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, одружений на утримані має двоє неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2, в ОВС з 20.09.2003 року, на посаді з 26.01.2011 р., заохочень 5, стягнень немає. Разом з тим, представник відповідача, посилаючись на висновки службового розслідування від 14.07.2011 року, зазначав, що суд повинен врахувати той факт, що дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 було накладено наказом від 22.06.2011 року № 894 у вигляді переведення на нижчу посаду, однак ця інформація не була внесена до послужного списку особової справи ОСОБА_1 у звязку із безвідповідальним ставленням до своїх функціональних обовязків колишнього працівника ВДСО. А тому, оскільки один рік з дня накладення дисциплінарного не пройшов, дисциплінарне стягнення вважається не знятим.

Таке твердження представника відповідача суд вважає надуманим з огляду на те, що як встановлено судом та вбачається із запису в трудовій книжці з 16.07.2010 року ОСОБА_1 призначено на нижчу посаду у порядку дисциплінарного стягнення інспектор черговий чергової частини. 01.08.2010 ОСОБА_1 призначений на посаду старшого інспектора БМ ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області, відповідно до наказу №101 о/с, працював на цій посаді по 26.01.2011 року. (т.1 а.с. 128). Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 після застосування дисциплінарного стягнення у вигляді переведення на нижчу посаду, через незначний період призначено на вищу посаду, дисциплінарне стягнення вважається знятим, а тому відомості у службовому розслідуванні щодо того, що у позивача не було стягнень відповідали дійсності.

Відповідно до положень ст. 14, 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення має бути більш суворим, ніж попереднє. Особа рядового та начальницького складу вважається такою, яка не має дисциплінарного стягнення, якщо її заохочено шляхом дострокового зняття дисциплінарного стягнення, нагороджено державною нагородою чи відзнакою Президента України або минув рік з дня накладення дисциплінарного стягнення. Згідно ч. 15 ст. 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Таким чином, відповідач не вичерпавши весь перелік можливих дисциплінарних стягнень, застосував крайній і найсуворіший захід, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Необхідно відмітити також те, що за результатами досліджених фактів події 09.04.2011 року існувало цілий ряд порушень - невиконання посадовими особами своїх функціональних обовязків: це і виїзд наряду міліції непідготовленого до несення служби, неповідомлення про здачу чергування в чергову частину, не підтвердження про прийняття чергування, не перевірка звязку з оператором пульта управління, не проведення підтягування нарядів та інші. Суд звертає увагу на те, що задіяння в день чергування двох працівників ВДСО, чергового ГПЦС та відповідального чергового, у спеціальні завдання, без доручення виконання їх посадових обовязків іншими працівникам, теж сприяло виникненню події невчасного виїзду наряду міліції на охороняємий обєкт. Та обставина, що до повноважень відповідального чергового ВДСО віднесено перевірити готовність до несення служби добового наряду чергової частини підтверджена ОСОБА_9 під час дачі суду своїх показів. Черговий чергової частини відповідав за підготовку нарядів та їх інструктаж. Разом з тим, недотримання службових обовязків рядом осіб, сприяло застосуванню тільки до капітана міліції ОСОБА_1 найсуворішого виду стягнення у вигляді звільнення з ОВС.

Суд не робить висновків щодо зацікавленості відповідального чергового ВДСО ОСОБА_9 в результатах службового розслідування, оскільки не може ґрунтувати мотиви свого рішення на припущеннях.

Стосовно повноважень відповідача щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, суд виходить з такого. Права начальників щодо накладання дисциплінарних стягнень визначено ст. 13 Дисциплінарного статуту. Так, відповідно до цієї статті Дисциплінарного статуту Міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу. Інші начальники накладають дисциплінарні стягнення в межах прав, наданих їм міністром внутрішніх справ України. Начальник, який не наділений правом накладання дисциплінарних стягнень, має право порушити перед старшим прямим начальником клопотання про притягнення особи рядового або начальницького складу до дисциплінарної відповідальності. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Як встановлено судовим розглядом, наказом МВС України від 19.01.2007 р. № 16 Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджено Перелік посад начальницького складу органів внутрішніх справ та їх права щодо застосування і накладення дисциплінарних стягнень. Згідно вказаного переліку начальник управління (відділу) Державної служби охорони при УМВС України не наділений правом накладати такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ. Крайнім заходом дисциплінарного стягнення, яке може застосувати начальник відділу (управління) ДСО при УМВС, згідно згаданого наказу, є звільнення з посади, що не є тотожним поняттю звільнення з органів внутрішніх справ. Наказом від 30.10.2007 року № 232 затверджено Положення про Відділ Державної служби охорони при УМВС України в Чернівецькій області. Так, відповідно до пп.8.6 п. 8 цього Положення начальник ВДСО начальник ВДСО призначає на посади та звільняє з посад працівників ВДСО (крім своїх заступників, керівників структурних підрозділів ВДСО, а також без балансових філій).

Отже, оскаржуваний наказ т.в.о. начальника ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_12 № 48 о/с від 19.04.2011 року, яким позивача звільнено з органів МВС України у запас Збройних Сил України за п. 64 «Є» Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за порушення дисципліни, винесений відповідачем з перевищенням наданих йому повноважень.

Стосовно позиції представника позивача, що відповідачем не підтверджено право начальника управління приймати на службу працівників ВДСО, а також те, що йому надано право застосовувати дисциплінарні стягнення у вигляді звільнення з ОВС атестованих працівників ВДСО суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 7 Закону України «Про міліцію» міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції. Вона складається з підрозділів, в тому числі, міліції охорони. Наказом МВС України від 19.01.2007 року № 16 затверджено Перелік посад начальницького складу органів внутрішніх справ та їх права щодо заохочень і накладення дисциплінарних стягнень. У зазначеному наказі, зокрема визначено, що начальник УМВС може накласти таке дисциплінарне стягнення як звільнення з посади, звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно пп. 3.2 п. 3 Порядку №1427 начальник Департаменту ДСО при МВС України, зокрема має право, передавати начальникам управлінь, відділів Державної служби охорони при управліннях МВС права з прийому, переміщення і звільнення працівників підпорядкованих підрозділів та визначати порядок їх призначення і звільнення в межах їх компетенції. Враховуючи наведене, з підстав перевищення повноважень начальником Управління МВС оскаржуваний наказ не може бути скасованим.

Разом з тим, наказ начальника УМВС України в Чернівецькій області від 16.04.2011 року № 198 в частині звільнення з органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_1 та наказ т.в.о начальника відділу ДСО при УМВС України в Чернівецькій області від 19.04.2011 року № 48 о/с про звільнення з органів МВС України в запас Збройних Сил України капітана міліції ОСОБА_1 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки останній винесено особою, яка не мала повноважень на застосування такого виду дисциплінарного стягнення, а також ґрунтуються на висновку службового розслідування, прийнятому з порушенням Інструкції та Дисциплінарного статуту, а позивач відповідно до вимог ст. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України підлягає поновленню на попередній роботі з дня звільнення. Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 265 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження заробітної плати, іншого утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби. З огляду на наведене суд звертає до негайного виконання постанову в частині поновлення на службі позивача в органах внутрішніх справ.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судовим розглядом встановлено порушення зазначених критеріїв відповідачем при винесенні оскаржуваних наказів про звільнення позивача з органів внутрішніх справ, а тому вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідачами не надано достатніх доводів та доказів, які свідчать, що оскаржувані накази прийняті (винесені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто вчинені з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення. В той же час позивач довів обставини в обґрунтування своїх вимог, в звязку з чим суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи вищезазначене, повно, всебічно дослідивши докази по справі, обєктивно оцінивши їх, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 2, 11, 70, 71, 86, 94, 159-163, 167, 265 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати нечинним та скасувати наказ начальника УМВС України в Чернівецькій області від 16.04.2011 року № 198 в частині звільнення з органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_1, інспектора чергового чергової частини організаційно аналітичного сектору ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області.

3. Визнати нечинним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обовязки начальника відділу ДСО при УМВС України в Чернівецькій області від 19.04.2011 року № 48 о/с про звільнення з органів МВС України в запас Збройних Сил України капітана міліції ОСОБА_1, інспектора чергового чергової частини організаційно аналітичного сектору ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області.

4. Поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора чергового чергової частини організаційно аналітичного сектору ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області.

5. Стягнути з Відділу державної служби охорони при УМВС України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 12426,69 грн. (дванадцять тисяч чотириста двадцять шість гривен шістдесят девять копійок), в частині виплати грошового утримання у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

6. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 185, частин першої-другої статті 186 КАС України сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. Скарга про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення або в разі відсутності сторони в судовому засіданні з дня одержання її копії. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову у повному обсязі сторони можуть отримати 24.10.2011 року.

Суддя : Т.М. Брезіна