Справа № 2-а-171/11
Суддя: Драніков С. М.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Біляївський районний
18 березня 2011 року Біляївський районний суд
Одеської області
в складі: головуючого судді - Дранікова С.М.
при секретарі - Шофул І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязати здійснити перерахунок розміру пенсії відповідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області і просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальних пенсій за віком, що розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, зобовязати провести перерахунок та виплачувати, як інваліду 2 групи пенсію по інвалідності.
Свої вимоги мотивує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалідом 2-ї групи від захворювання, яке повязане з роботами по ліквідації наслідків аврії ЧАЕС, у звязку з чим йому була призначена пенсія.
У лютому 2011 року, позивач звернувся до управління ПФУ в Біляївському районі Одеської області із письмовою заявою зробити перерахунок з урахуванням вимог частини 4 ст. 54, ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши пенсію у розмірі 8 мінімальних розмірів пенсії за віком і додатково щомісяця 75 % мінімальної пенсії за віком. Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області відмовили в перерахунку пенсії, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.
Представник позивача до судового засідання не зявилася, але на адресу суду надіслала заяву в якій на позовних вимогах наполягала та просила справу слухати у її відсутність.
Представник відповідача до судового засідання не зявився, але від нього надійшло заперечення, у якому він просить розглядати справу без його участі, а також просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наданні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, належить до 1 категорії, інвалідом 2-ї групи, який потерпів в наслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 055309 від 12.06.1957 року.
Пенсійне забезпечення осіб, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасниками ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС здійснюється згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 від 28.02.1991 року, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року.
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»закріплює норму, у відповідності до якої пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно до ч. 4 ст. 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути чинними по ІІ групи інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.
Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, яка згідно зі ст. 28 Закону України від 9 липня 2003 року №1058- ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму визначеного законом для осіб, які втратили працездатність.
Відповідач виплачує позивачу державну пенсію згідно Постанови КМУ № 654 від 16 липня 2008 року в розмірі 20 % від прожиткового мінімуму.
Вирішуючи даний спір, суд виходить із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, тому вважає, що при розрахунку державної та додаткової пенсій передбачених статями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, саме з передбаченого статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058- ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Конституційним Судом України,було прийнято рішення № 10-рп/2008 року від 22.05. 2008 року про визнання таким, що не відповідає Конституції ( є неконституційними) положень статей Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким призупинились або вносились зміни у деякі статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме в ст. 54 вказаного Закону.
Після прийняття Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, вказаний Закон діє в редакції на кінець 2006 року. У відповідності з зазначеними рішенням Конституційного Суду України, положень закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення до деяких законодавчих актів України» втрачають чинність дня ухвалення цього рішення, тобто с 22.05.2008 року.
Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами випливає, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають частини 1 ст.50 та частини 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян № 654 від 16.07.2008 року та постанова «Про деякі питання соціального захисту громадян № 530 від 28.05.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених Законом прав.
За чинним законодавством, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами передбаченими частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно правового акту який визначав би цей розмір або встановлював інший розмір немає.
Відповідно до частини 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який набрав чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб. Які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений до ст. 54 цього Закону, а також розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорії , та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальників, в наслідок Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.
Оскільки позивачеві слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.
Однак відповідач всупереч діючому законодавству не виплачує позивачеві пенсію у передбаченому законом розміру.
Згідно ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Отже відповідно до положень ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсія учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС 2 групи виплачується - у розмірі, згідно до ч. 4 ст. 54 цього Закону.
Таким чином, право позивача встановлено Конституцією та Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Керуючись ст. ст.99,100,160,161-163 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області щодо відмови перерахувати та виплатити ОСОБА_1, як інваліду 2-ї групи відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1, як інваліду 2 групи пенсію по інвалідності, відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 01.08.2010 року по 01.02.2011 року у розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яка визначена ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
В інший частині позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_2