Справа № 825/1104/16
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Чернігів Справа № 825/1104/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Житняк Л.О.,
за участі секретаря Стасюк Т.В.,
представників відповідача Шморгуненка О.В., Дацька Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:
15.06.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30.01.2016 № 422 у вигляді "попередження про неповну службову відповідність" та скасувати п.2 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30.01.2016 № 422 "Про низьку виконавчу дисципліну та покарання винних".
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у вступній частині оскаржуваного наказу зазначено, що він винесений на підставі рішення атестаційної комісії від 22.01.2016, проте не зазначено реєстраційний номер рішення атестаційної комісії, що на думку позивача, ставить під сумнів існування такого рішення та порушує вимоги п.3.9.1 Інструкції з діловодства в Збройних Силах України. Крім того, в наказі від 30.01.2016 №422 не наведено жодних конкретних порушень, дат і т.п. відповідно до яких можна було б встановити ті чи інші події, і те що саме позивачем було порушено чи не виконано. Більш того, позивач зазначає, що його не було ознайомлено з рішенням атестаційної комісії від 22.01.2016 на підставі якого було видано оскаржуваний наказ. Станом на теперішній час копія даного рішення у позивача відсутня, з рішенням він не ознайомлений. При цьому позивач вказує, що атестаційна комісія взагалі перевищила свої повноваження, оскільки жодним нормативним актом не передбачено право атестаційної комісії приймати такі рішення як "притягнення до дисциплінарної відповідальності". Як на додаткову підставу протиправності дій відповідача, позивач вказує на відсутність проведення службового розслідування, не доведення до його відома, в чому саме полягає порушення ним зазначених у п.2 оскаржуваного наказу норм, так і не доведення самого наказу до відома. Враховуючи все вищевикладене, позивач вважає, що до дисциплінарної відповідальності у вигляді "попередження про неповну службову відповідність" його притягнуто неправомірно, безпідставно, з порушенням норм права, а оскаржуваний наказ є протиправним та таким, що порушує його права та законні інтереси.
Позивач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. При цьому, в судове засідання 23.06.2016 через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі на підставі адміністративного позову та доданих документів. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити (а.с.37). На підставі наданої заяви суд визнав за можливе розглянути справу без участі позивача.
Представники відповідача позов не визнали, надавши письмові заперечення та додаткові пояснення, при цьому зазначили, що дії позивача, за які його притягнуто до дисциплінарної відповідальності є грубим порушенням закону, військової дисципліни та підриву бойової готовності військової частини, що завдає істотної шкоди інтересам держави, а тому дисциплінарне стягнення у вигляді "попередження про неповну службову відповідність" накладено правомірно, без порушень чинного законодавства. При цьому в судовому засіданні 23.06.2016 в своїх запереченнях зазначили про залишення позовної заяви без розгляду. Суд протокольною ухвалою відмовив в задоволенні вказаного клопотання, оскільки при відкритті провадження причини пропуску строку позивачем звернення до суду були визнані поважними та відповідно поновлено строк звернення. Також в судовому засіданні 23.06.2016 провадження у справі було зупинено до отримання від військової частини НОМЕР_2 належним чином завіреної копії службової картки військовослужбовця майора ОСОБА_1 , в яку він переведений з 27.05.2016 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 128 (а.с.25), та його службову характеристику.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
30.01.2016 командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 було винесено наказ № 422 "Про низьку виконавчу дисципліну", згідно п.2 якого на майора ОСОБА_1 - командира 2 навчальної механізованої роти накладено дисциплінарне стягнення у вигляді "Попередження про неповну службову відповідність" (а.с.123).
Вказаний наказ прийнято на підставі рішення засідання атестаційної комісії частини від 22.01.2016 № 3 за незадовільне виконання службових обов`язків, порушення військової дисципліни та з метою недопущення подібних випадків у майбутньому (а.с.63).
В протоколі засідання атестаційної комісії військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 22.01.2016 № 3 зазначено: "майор ОСОБА_1 , командир роти старший викладач займаній посаді не відповідає. Клопотати про накладення дисциплінарного стягнення "попередження про неповну службову відповідність"" (а.с.63).
Перевіряючи повноваження атестаційні комісії в спірних правовідносинах судом враховано наказ Міністра оборони України від 25.05.2009 №246, яким було затверджено Положення про атестаційні комісії у Збройних Силах України (далі Положення) згідно п.1.1 якого, атестаційна комісія є колегіальним органом, який здійснює всебічну оцінку службової діяльності, професійних, ділових якостей осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу які проходять військову службу за контрактом, складає висновки щодо відповідності військовослужбовців займаним посадам та подальшого їх службового використання, а також розглядає інші питання, пов`язані з військовою службою.
У своїй діяльності атестаційні комісії керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами і директивами Міністра оборони України, а також цим положенням (п.1.2 Положення).
Основними завданнями атестаційних комісій є всебічна оцінка та надання висновків та рекомендацій, зокрема щодо відповідності військовослужбовця займаній посаді та надання рекомендацій щодо його подальшого службового використання, переміщення військовослужбовців на посадах.
Відповідно до своїх завдань, атестаційна комісія проводить вивчення індивідуальних і ділових якостей військовослужбовців і розглядає їх атестації та додаткові матеріали, визначає об`єктивність оцінки результатів діяльності військовослужбовця, здійснює атестаційні висновки; розглядає списки кандидатів для просування по службі та направлення на навчання; за необхідності заслуховує військовослужбовців, включених до резерву кандидатів для просування по службі, щодо виконання ними індивідуальних планів підготовки в резерві та надає пропозиції командирам (начальникам), відповідні рекомендації для їх врахування під час щорічного оцінювання; за необхідності запрошує на свої засідання для надання пояснень як осіб, яких атестують (заслуховують), так і командирів (начальників), що складали атестації або оцінні картки; розглядає заяви та звернення військовослужбовців до атестаційної комісії з приводу порушення порядку атестування, необ`єктивності викладених в атестації висновків і рекомендацій; розглядає інші питання, які відповідно до законодавства потребують врахування висновку атестаційної комісії; вивчає пропозиції військовослужбовців щодо поліпшення роботи атестаційної комісії; підводить підсумки роботи атестаційної комісії за рік. Склад атестаційної комісії військової частини за посадами щорічно оголошується наказом командира військової частини.
Так, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 25.12.2015 № 5050 (а.с.149-152) визначено та затверджено склад внутрішніх перевірочних комісій військової частини, зокрема й атестаційної комісії частини (додаток 6 до наказу а.с.143-145).
Як передбачено п.4.7 Положення, про проведення засідання (місце, час та питання, що підлягають розгляду) члени атестаційної комісії, а також особи, які запрошуються на її засідання, сповіщаються секретарем атестаційної комісії.
У разі неприбуття запрошеного військовослужбовця на засідання атестаційної комісії без поважних причин питання розглядається за відсутності військовослужбовця, про що здійснюється запис у протоколі засідання атестаційної комісії.
З протоколу засідання атестаційної комісії військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 22.01.2016 № 3 вбачається, що позивач був присутнім на засіданні комісії, про що міститься запис (на звороті а.с.63).
Пунктом 4.13 згадуваного Положення визначено, що рішення атестаційної комісії заносяться до протоколу, у якому зазначається дата проведення та склад членів комісії; питання які розглядались та висновки за ними, загальні проблемні питання, які виникли під час проведення засідання атестаційної комісії. Протокол підписується головою, його заступником, членами атестаційної комісії та її секретарем.
У відповідності до п.4.14 Положення, на підставі висновків та рекомендацій атестаційної комісії остаточне рішення з питань, які розглядались на її засіданнях, приймає командир (начальник), до компетенції якого відноситься право прийняття рішення. Протоколи засідання атестаційної комісії нумеруються та реєструються в Книзі обліку протоколів засідань атестаційної комісії (п.4.15 Положення) Копія книги обліку проколів засідань атестаційної комісії військової частини польова пошта НОМЕР_1 міститься в матеріалах справи (а.с.61-66).
Згідно з вимогами абз.3 ст.5 Закону України від 24.03.1999 № 551 "Про дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі Закон № 551), стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень на військовослужбовців, зокрема визначено ст.ст.83-84 Закону № 551, згідно яких на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
З системного аналізу вказаних норм вбачається, що проведення службового розслідування не має імперативного характеру, а отже не є обов`язковим, в зв`язку з чим посилання позивача щодо порушення командиром військової частини вимог п.1.5 та п.1.2 Інструкції Міністра оборони України "Про порядок проведення розслідування" є безпідставними та необґрунтованими.
Таким чином суд дійшов висновку, що у разі коли ступінь провини не потребує доказів - проведення розслідування є безпідставним.
На противагу заперечень позивача щодо обов`язку проведення службового розслідування суд також зазначає, що ст.86 Закону № 551 встановлено: після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем систематично порушувався порядок виконання своїх службових обов`язків, що призводило до підриву боєготовності у військовій частині. Вказане, зокрема підтверджується копією службової картки позивача та журналу обліку дисциплінарних стягнень накладених на офіцерів військової частини польова пошта НОМЕР_1 (а.с.54-60, 87-92), згідно яких позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема у вигляді "Суворої догани" за різні види проступків та порушень статуту Збройних Сил України.
Тобто, за врахування в сукупності раніше накладених дисциплінарних стягнень та систематичного порушення військової дисципліни, підтвердженого відповідними актами службового розслідування (а.с.109-119), суд дійшов висновку, що командування військової частини мало об`єктивні підставі для розгляду діяльності військовослужбовця ОСОБА_1 на атестаційній комісії, а отже і після розгляду висновку атестаційної комісії, врахувавши характер та обставини правопорушення, його наслідки та попередню поведінку, у відповідності до ст.86 Закону № 551, прийняти рішення про накладення дисциплінарного стягнення. При цьому посилання позивача на відсутність реєстраційного номеру рішення атестаційної комісії від 22.01.2016, як на підставу скасування оскаржуваного наказу, встановленого судом не спростовує. Також є неспроможним посилання позивача, як на підставу скасування оскаржуваного наказу, на відсутність в наказі від 30.01.2016 № 422 конкретних порушень, дат і т.п. відповідно до яких можна було б встановити ті чи інші події, і те, що саме позивачем було порушено чи не виконано, оскільки такі питання розглядались саме на засіданні атестаційної комісії.
Згідно вимог ст.45 Закону № 551 у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. При цьому слід врахувати абз.1, 4 ст.5 Закону № 551, відповідно до яких за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.
Так, згідно ст.87 Закону № 551 дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Як передбачено ст.97 Закону № 551 про накладені дисциплінарні стягнення офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби оголошується особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення. При цьому, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися і в письмовому наказі.
Суд визнав, що оскаржений наказ від 30.01.2016 № 422 був доведений до особового складу в частині згідно п.5 цього наказу. Відповідно посилання позивача про не доведення оскарженого наказу суд визнає спростованим. Опосередковано такий висновок суду підтверджується актом про відмову від ознайомлення з матеріалами службового розслідування (а.с.119). Також суд звертає увагу, що порушення військової дисципліни, в свою чергу, потягли за собою складення нової службової характеристики від 05.03.2016, з якою позивач був повністю не згоден, про що зазначив на звороті: "За станом здоров`я (група 2) не маю можливості та умов для виконання службових обов`язків на командних посадах <…>. Клопотання про переведення мене на інші не командні також залишилось без відповіді" (а.с.86 на звороті). Як було встановлено вище, таке клопотання позивача було реалізовано наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 128 про переведення з 27.05.2016 військовослужбовця майора ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 (Бердичів) (а.с.25).
Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, системного аналізу норм чинного законодавства, згідно ч.1 ст.71 та ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку, що обставини на які посилається відповідач, як підставу правомірності своїх дій, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджуються матеріалами справи, а тому позовна вимога про визнання неправомірними дій відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30.01.2016 № 422 у вигляді "попередження про неповну службову відповідність" задоволенню не підлягає. Відповідно позовна вимога про скасування п.2 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30.01.2016 № 422 "Про низьку виконавчу дисципліну та покарання винних", як така, що є похідною, задоволенню не підлягає також.
Керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк