Справа № 804/9278/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 р. Справа № 804/9278/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
за участю секретаря судового засідання: Пелих А.А.
представника позивача: Радченка О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МК-Монтаж»
до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідач за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності позивача дійшов помилкового висновку про порушення останнім приписів податкового законодавства та про завищення податкового кредиту у січні 2015 року, оскільки позивач правомірно відніс до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними його контрагентами Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК Сварщик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баріум Стіл» в ході здійснення реальних господарських операцій за договорами поставки товару, укладеними з цими суб'єктами господарювання. Вказані правочини недійсними в судовому порядку не визнавалися та є реальними, що посвідчується відповідними первинними документами, які були надані до перевірки, натомість, акт перевірки не містить фактів, які б спростовували підтвердження цими первинними документами відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між сторонами даних правочинів. Посилання відповідача в акті перевірки в обґрунтування нереальності здійснення цих господарських операцій, на відсутність контрагентів на момент проведення перевірки за місцезнаходженням спростовуються інформацією з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Твердження контролюючого органу про відсутність у видаткових накладних інформації щодо довіреностей, на підставі яких здійснювалось отримання товару, є безпідставним, оскільки такий реквізит первинного документу не передбачений як обов'язковий та не може бути доказом безтоварності операцій. Щодо зауваження про відсутність товарно-транспортних накладних, то позивач зазначав, що оскільки договорами поставки обов'язок з перевезення товару покладено на продавців, то витрат на послуги з перевезення товару підприємство позивача не здійснювало, вартість послуг з перевезення вантажів під час формування собівартості придбаного товару не враховувало, а тому і в бухгалтерському обліку відобразити не могло. До того ж товарно-транспортні накладні підтверджують факт перевезення товару, а не факт надання послуг з поставки; відсутність довіреностей та відомостей про вантажно-розвантажувальні операції ніяким чином не відносяться до предмета перевірки. Крім того, позивач вказував на те, що навіть якщо контрагенти позивача і допускали будь-які порушення податкового законодавства, то позивач, як платник податків, не несе жодної відповідальності за порушення іншими платниками податків законодавчих вимог, а, отже, не може бути позбавлений права на формування податкового кредиту, тим більше, що чинне податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів, відсутності у них кваліфікованого персоналу, основних фондів тощо. В той же час позивач посилався на використання поставленого від контрагентів товару у власній господарській діяльності.
У судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Відповідач пред'явлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства, які призвели до завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «МК-Монтаж» податкового кредиту у січні 2015 на суму 188 908,72 грн. по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК Сварщик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баріум Стіл», оскільки правочини, укладені з цими контрагентами, не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними. Так, до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, що засвідчують фактичне переміщення товару; на підставі даних, одержаних з баз даних ДФС України, встановлено, що станом на день підписання акту перевірки контрагенти відсутні за місцем реєстрації; а за результатом аналізу даних податкової звітності неможливо встановити наявність трудових ресурсів, основних засобів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, матеріалів (сировини), товарних запасів, необхідних для виконання договорів з підприємством позивача.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у письмових запереченнях на позов висловив клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МК-Монтаж» (далі - ТОВ «МК-Монтаж») зареєстровано виконавчим комітетом Криворізької міської ради (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи від 26.04.2005 серії АОО № 568981) та перебуває на обліку в Криворізькій південній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Криворізька південна ОДПІ), зареєстровано платником податку на додану вартість (свідоцтво від 15.03.2007р. № 100028460).
За результатами означеної перевірки складено акт № 311/22.05/33452566 від 21.05.2015, яким зафіксовано встановлене під час перевірки порушення позивачем приписів п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «МК-Монтаж» завищено податковий кредит у січні 2015 року на суму 188 908,72 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «ЖК Сварщик» та ТОВ «Баріум Стіл» (а.с.43-55 т.1).
Висновки означеного акта перевірки обґрунтовані тим, що позивачем протягом періоду, що перевірявся, було укладено правочини з контрагентами ТОВ «ЖК Сварщик» та ТОВ «Баріум Стіл», які фактично не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними, підтвердженням чого є наступне:
- TOB «МК-Монтаж» в ході перевірки не надано транспортні документи (товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажних автомобілів), тобто перевіркою не встановлено факту перевезення товарно-матеріальних цінностей від продавців до покупця, в зв'язку з відсутністю документів, що засвідчують їх транспортування;
- ТОВ «ЖК Сварщик» та ТОВ «Баріум Стіл» за юридичною адресою відсутні, фактичне місцезнаходження встановити немає можливості;
- на підставі податкової інформації встановлено, що у ТОВ «ЖК Сварщик» та ТОВ «Баріум Стіл» відсутня можливість для виконання укладених договорів, оскільки відсутні основні засоби, трудові ресурси; сировина, матеріали для ведення господарської діяльності;
- у видаткових накладних відсутня інформація щодо довіреностей, на підставі яких здійснювалось отримання товарів; журнал реєстрації довіреностей до перевірки не надано;
- за перевіряємий період між ТОВ «МК-МОНТАЖ» та ТОВ «ЖК Сварщик» існують розбіжності за січень 2015 р. у сумі ПДВ 161206,6 грн., які виникли на підставі акту про неможливість проведення перевірки ТОВ «ЖК Сварщик» за січень 2015 р. від 04.03.2015 р., проведеною Словянською ОДПІ, яким «не підтверджено реальність господарських відносин ТОВ «ЖК Сварщик» з платниками податків за січень 2015 р. у зв'язку з відсутністю платника за місцем знаходження».
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
За приписами п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх подальшого використання в господарській діяльності.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6 цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, а також пов'язана із господарською діяльністю платника податків.
При цьому п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «МК-МОНТАЖ» (покупець) та ТОВ «ЖК Сварщик» (продавець) укладено договори від 05.01.2015р. №05/01 та від 27.01.2015р. №01/01, з Специфікаціями до них, згідно умов яких Продавець зобов'язався поставити та передати у власність Покупця товар згідно Специфікації до договору, а покупець - прийняти та розрахуватись за товар (п.п. 1.1, п.п. 1.2, п.п. 2.1 договорів) (а.с.78-79, 81-82 т.1).
На виконання договірних зобов'язань ТОВ «ЖК Сварщик» здійснено постачання товару на адресу ТОВ «МК-МОНТАЖ» на загальну суму 967239,5 грн., у тому числі ПДВ 161206 грн.
Зміст та обсяг господарських операцій ТОВ «МК-МОНТАЖ» з ТОВ «ЖК Сварщик» в повній мірі відображено в податкових та видаткових накладних, прийомних актах (а.с. 84-123 т.1, аркуш 7 Акту податкової перевірки).
Розрахунки з ТОВ «ЖК Сварщик» за придбаний товар згідно договорів від 05.01.2015 р. № 05/01та від 27.01.2015 р. № 01/01 проведено в безготівковій формі на підставі договорів про відступлення права вимоги:
- № 16/02 від 16.02.2015 р. між ТОВ «ЖК Сварщик» (первісний кредитор) та ПП «Войснет Солюшнс» (новий кредитор) на суму 391000 грн. (повідомлення про відступлення права вимоги від 18.02.2015 р.) платіжним дорученням № 132 від 19.02.205 р. - 391000 грн.
- № 01/03 від 03.03.2015 р. між ТОВ «ЖК Сварщик» (первісний кредитор) та ПП «Войснет Солюшнс» (новий кредитор) на суму 455264,0 грн. (повідомлення про відступлення права вимоги від 18.02.2015 р.) платіжним дорученням № 171 від 04.03.2015 р. - 455264,0 грн. (а.с.124-129 т.1).
Товар, придбаний у ТОВ «ЖК Сварщик», фактично використано у виробничій діяльності ТОВ «МК-МОНТАЖ» при виготовлені продукції власного виробництва для наступних підприємств: ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; ТОВ «Інкорпорація»; ТОВ «Будівельно-монтажне управління № 30»; ТОВ «АЛКОМ», що підтверджується договорами між ТОВ «МК-МОНТАЖ» та замовниками, калькуляціями вартості виробництва, розрахунками на списання матеріалів на виготовлення металоконструкцій, актами виконаних робіт, звітами про витрати основних і допоміжних матеріалів в будівництві, видатковими накладними, податковими накладними та витягами з реєстру податкових накладних (а.с. 162 т.1 - а.с.200 т.3).
Судом також встановлено, що між ТОВ «МК-МОНТАЖ» (покупець) та ТОВ «Баріум Стіл» (продавець) укладено договір № П-01 від 23.01. 2015 з Специфікацією № 1 до нього, відповідно до умов якого продавець зобов'язався поставити та передати у власність покупця товар згідно Специфікації до договору, а покупець - прийняти та розрахуватись за товар (п.п. 1.1, п.п. 1.2, п.п. 2.1 договору) (а.с.130-131 т.1).
Зміст та обсяг господарських операцій ТОВ «МК-МОНТАЖ» з ТОВ «Баріум Стіл» в повній мірі відображено в податкових та видаткових накладних, прийомних актах (а.с. 133-137 т.1, аркуш 12 Акту податкової перевірки).
Розрахунки з ТОВ «Баріум Стіл» за придбаний товар згідно договору № П-01 від 23.01.2015 проведено у безготівковій формі та у повному обсязі - 166229,07 грн. (платіжним дорученням № 103 від 05.02.2015 р., що підтверджується випискою банку (а.с.153 т.1).
Товар, придбаний у ТОВ «Баріум Стіл» фактично використано у виробничій діяльності ТОВ «МК-МОНТАЖ» при виготовленні продукції власного виробництва для покупців: ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; ТОВ «Інкорпорація», що підтверджується належними доказами: договорами між ТОВ «МК- МОНТАЖ» та замовниками, калькуляціями вартості виробництва, розрахунками на списання матеріалів на виготовлення металоконструкцій, актами виконаних робіт, звітами про витрати основних та допоміжних матеріалів в будівництві, видатковими накладними, податковими накладними, зареєстрованими в реєстрі податкових накладних (а.с. 162 т.1 - а.с.200 т.3).
Таким чином, факт реальних господарських операцій ТОВ «МК-МОНТАЖ» з ТОВ «ЖК Сварщик», ТОВ «Баріум Стіл» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача, що відбувалися у зв'язку із здійсненням оплати за отримані послуги.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Також відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності контрагентів позивача, безтоварності господарських операцій, відсутності зв'язку укладених угод з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаних підприємств за ухилення від сплати податків або за інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України.
Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків. При кваліфікації правочину за ст.228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.
Зміст укладених позивачем з ТОВ «ЖК Сварщик», ТОВ «Баріум Стіл» договорів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.
Суд також не погоджується з доводами відповідача про невстановлення факту передачі товарів від продавця до покупця у зв'язку з відсутністю (не наданням до перевірки) документів, що засвідчують їх транспортування. Так, відсутність у покупця товарно-транспортних накладних на перевезення товару, яке здійснювалося його контрагентами-постачальниками за власний рахунок, не позбавляє покупця права на податковий кредит у разі наявності у нього відповідних податкових накладних, які, згідно ст.ст.198, 201 Податкового кодексу України, є підставою для виникнення у платника податку права на віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту відповідного періоду, якщо вони отримані в ході реального виконання господарської операції.
Під час судового розгляду встановлено, що умовами договорів поставки (п.3.2) передбачено перевезення товару на склад ТОВ «МК-МОНТАЖ» за зазначеними вище договорами контрагентами - постачальниками ТОВ «ЖК Сварщик», ТОВ «Баріум Стіл».
При цьому товарно-транспортна накладна є обов'язковою саме для підтвердження відомостей про господарську операцію з перевезення товару, а законодавчі норми не ставлять в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість.
Суд критично ставиться до посилань відповідача на відсутність у видаткових накладних інформації щодо довіреностей, на підставі яких видавалася продукція як на підставу дефектності первинного документу, оскільки такий реквізит первинного документу (видаткової накладної) не передбачено ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» як обов'язковий.
На виконання зміненого пункту 2.5 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку на адресу ТОВ «ЖК Сварщик» були надані повідомлення за № 01/05 від 05.01.2015 та № 01/27 від 27.01.2015, а на адресу ТОВ «Баріум Стіл» за №01/23 від 23.01.2015 про отримання продукції начальником ОМТС Зубкевич з зразком печатки, якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах свій підпис. Начальник ОМТС Зубкевич, отримуючи товар, завірив свій підпис в екземплярах видаткової накладної відтиском печатки підприємства (на звороті а.с.85,88,91,94,97,100,103,106,109,112,115,118,121,134 т.1).
Весь товар, придбаний у ТОВ «ЖК Сварщик», ТОВ «Баріум Стіл» прийнято від начальника ОМТС ТОВ «МК- МОНТАЖ» та оприбутковано на центральний склад ТОВ «МК-МОНТАЖ» прийомними актами.
Зазначеними встановленими під час судового розгляду справи обставинами спростовуються твердження відповідача про порушення підприємством позивача положень про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та посилання відповідача на порушення Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей.
Щодо посилань відповідача на те, що згідно АІС «Система автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів декларацій з ПДВ за перевіряємий період між ТОВ «МК-МОНТАЖ» та ТОВ «ЖК Сварщик» існують розбіжності за січень 2015 р. у сумі ПДВ 161206,6 грн., які виникли на підставі акту про неможливість проведення перевірки ТОВ «ЖК Сварщик» за січень 2015 від 04.03.2015, проведеною Словянською ОДПІ, яким «не підтверджено реальність господарських відносин TOB «ЖК Сварщик» з платниками податків за січень 2015 у зв'язку з відсутністю платника за місцем знаходження. Аналізом звітності з ПДВ виявлено факти, які свідчать про можливі порушення податкового законодавства», суд зазначає наступне.
Навіть у разі якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування податку на додану вартість за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за поставлені товари і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.
При цьому жодною нормою законодавства України не передбачається обов'язку платників податків одержувачів товарів (послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.
Посилання відповідача на те, що позивач не мав фактичної (реальної) господарської діяльності з ТОВ «ЖК Сварщик» та ТОВ «Баріум Стіл» з огляду на недостатню кількість трудових ресурсів та відсутність матеріальних ресурсів, за недоведеності відповідачем зв'язку цього факту з неможливістю виконати вищенаведеними контрагентами позивача договірні зобов'язання перед позивачем з використанням залучених ресурсів, не можуть слугувати достатнім свідченням безтоварності розглядуваних операцій та недобросовісності позивача як платника податків. Основні та транспортні засоби необов'язково повинні перебувати у власності суб'єкта господарювання, так як можуть бути орендовані або взяті у лізинг у третіх осіб, а необхідні для виконання операцій особи можуть бути залучені платником за цивільно-правовими договорами. Крім того, не перебування контрагентів за місцем реєстрації не є свідченням неможливості провадження ними діяльності за іншою адресою.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем правомірно було сформовано податковий кредит за податковими накладними, виписаними ТОВ «ЖК Сварщик» та ТОВ «Баріум Стіл».
Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачем при подачі позову до суду понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 487,2 грн., що підтверджується платіжним дорученням №600 від 23.07.2015, наявним в матеріалах справи (а.с.3 т.1), які у зв'язку із задоволенням адміністративного позову підлягають відшкодуванню на його користь.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МК-Монтаж» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова