Справа № 173/736/16-а
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/736/16-а
Провадження №2-а/173/14/2016
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 липня 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетрвоської області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії до Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, посилаючись на наступне: з 24.02.2005 року він є інвалідом 3 групи внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджується довідкою МСЕК № 441990 за заключенням медико-соціальної експертизи № 103 від 07.07.2006 року, яку провела обласна медико-соціапльна експертна комісія № 1.. Третя група інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві встановлена йому довічно довідкою МСЕК № 061460 від 25.02.2015 року.

24.02.2005 року він отримав пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок нещасного випадку на виробництві. Станом на 01.04.2015 року розмір призначеної йому пенсії становив 949 грн.. Але з 01.04.2015 року виплата пенсії йому була припинена. На його звернення до відповідача, той пояснив, що пенсія не виплачується, так як він працює на «спец посаді» - посаді державного службовця. На сьогоднішній день виплата пенсії йому не поновлена.

З 25.02.2008 року він працює на посаді головного спеціаліста фінансово-економічного відділу (з програмного забезпечення) Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації, отримує невелику, майже мінімальну заробітну плату.

Вважає, що дії відповідача по справі є неправомірними, оскільки він не отримує призначену спецпенсію, а отримує пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві. Він не може робити вибір між роботою державного службовця та призначеною на законних підставах пенсією по інвалідності, яка платиться йому як інвалідові, як захист ушкодженого здоров'я, втрати частини професійної працездатності, тим більше, що розмір пенсії, і заробітної плати мінімальні, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Представник відповідача, Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області проти задоволення позовних вимог заперечував. При цьому пояснив, що 02.03.2015 року Верховною радою України прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення. Даним законодавчим актом внесено зміни до 14 законодавчих актів, які регулюють пенсійне забезпечення, та які передбачають, що з 01.04.2015 року, у період роботи на посадах державних службовців, прокурорів, суддів, народних депутатів, деяких інших категорій працівників, призначені пенсії не виплачуються до звільнення з державної служби. При цьому не має значення вид пенсії та закон, згідно з яким вона призначена. А оскільки позивач по справі працює на посаді державного службовця, тому з 01.04.2015 року йому виплата пенсії по інвалідності припинена. Окрім того, позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України, оскільки про порушення свого права позивач дізнався з 01.04.2015 року, а до суду з позовною заявою звернувся лише 27.04.2016 року а тому вважає, що в задоволенні позов них вимог потрібно відмовити.

Вислухавши доводи осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними підставами.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1,. народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіє паспорта, яка міститься в матеріалах справи.

Позивач є інвалідом 3 групи внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджується довідкою МСЕК серія МСЕ_ДНА-01 № 441990 від 24.02.2005 року.

Довідкою МСЕК серія 12 ААА № 061460 від 25.02.2015 року йому встановлена 3 група інвалідності довічно.

З 24.02.2005 року йому призначена пенсія як інваліду 3 групи внаслідок нещасного випадку на виробництві і станом на 01.04.2015 року її розмір складав 949 грн..

З 25.02.2008 року ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста фінансово-економічного відділу (з програмного забезпечення) Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації, яка відповідно до ЗУ «Про державну службу» віднесена до категорії посад державних службовців. У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, позивачу як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, з 01.04.2015 року призупинено виплату пенсії по інвалідності.

По теперішній час виплата ОСОБА_1 пенсії по інвалідності не поновлена.

З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, ( далі Закон № 213-VIII від 02.03.2015 року, п.п. 2 п. 12 розділу 1 якого внесені зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких: тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у період роботи особи( крім інвалідів 1 та 2 групи, інвалідів 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», «Про статус народного депутата», «Про прокуратуру» , «Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються та у період роботи на інших посадах/ роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів 1 та 2 групи, інвалідів 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України « Про державну службу», «Про статус народного депутата», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються та у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів 1 та 2 групи, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімумів, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до Закону поновлюється.

Згідно п.2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року, , порядок виплати пенсії (щомісячног7о довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання)незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 розділу III «Прикінчеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з0 01.06.2015 року, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну служба», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», « Про кабінет Міністрів України», « Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Таким чином дана правова норма,чітко визначає подію, з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу» та інших спеціальних законів, зазначених вище». Конституційний суд у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року № 4-зп (справа про набуття чинності Конституції) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизначеним є те, з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметним актом, який діяв у часі раніше.

У зв'язку з тим, що у зазначений у п. 5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року, строк, тобто до 01.06.2015 року, закон щодо призначення призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, прийнятий не був, то із вказаної дати втратила чинність норма Закону України «Про державну службу», щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цим Законом державним службовцям не призначаються, і відповідно позивач, який є державним службовцем, перестав бути особою, яка має право на призначення пенсії у порядку, передбаченому спеціальним законом, і відповідно перестав бути особою, передбаченою у статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка була підставою для зупинення виплати пенсії з 01.04.2015 року.

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, вже не дає йому права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України « Про державну службу», тому позивач з 01.06.2015 року перестав бути особою, якій у відповідності до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2015 року було призупинено виплату пенсії, то відпали і підстави для застосування даної норми закону, а відповідно і підстави для застосування даної норми, а відповідно виплата пенсії позивачу повинна бути поновлена до виплати.

Позивач просить поновити йому строк звернення до суду та зобов'язати відповідача поновити йому виплату пенсії як інваліду Ш групи починаючи з 01.04.2015 року. Пропуск строку позовної давності позивач обґрунтовує тими обставинами, що він проходив медичну комісію, готувався до лікування в санаторії, хворів, тому не міг своєчасно звернутись до суду.

З аналізу наданих позивачем медичних документів вбачається, що він лікувався, починаючи з вересня місяця 2015 року. Потім оздоровлювався в санаторії та знову проходив лікування, яке припинилось 23.02.2016 року. Тобто на думку суду, починаючи з червня місяця 2015 року по вересень місяць 2015 року позивач мав достатньо часу для звернення до суду. А також після закінчення лікування в лютому місяці 2015 року також мав достатньо часу для звернення до суду, але позов подав лише 27.04.2016 року. Тому суд не вбачає підстав для поновлення строку позовної давності.

Але так як порушення прав позивача мають триваючий характер суд вважає за можливе задовольнити його вимоги в межах строку позовної давності та зобов'язати відповідача поновити позивачу виплату призначеної пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, як інваліду Ш групи, починаючи 27 жовтня 2015 року.

Щодо вимог про зобов'язання відповідача виплачувати призначену пенсію по інвалідності пози ачу довічно, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні цих вимог, так як покласти певні обов'язки на відповідача в майбутньому суд не має можливості. Крім того, можуть змінитись обставини і у самого позивача, як то перехід на інший вид пенсії тощо. Або виникнуть інші об»активні обставини, що призведуть до зміни існуючих правовідносин. Тому в задоволенні цих вимог на думку суду потрібно відмовити.

Керуючись ст. 11, 71, 86, 94, 159-163 КАС України , - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області відносно припинення виплати призначеної пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_1 з 01.04.2015 року.

Зобов'язати Верхньодніпровське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 виплату призначеної пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, як інваліду Ш групи, починаючи 27 жовтня 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ІПН НОМЕР_1 - 450 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги постанова набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не була змінена або скасована.

Суддя Петрюк Т.М.