Справа № 806/824/16
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м.Житомир справа № 806/824/16

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: позивача, представника відповідача та представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центру прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України за участю третьої особи Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова про визнання неправомірним рішення та стягнення 7989,57 грн.,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірним рішення Центру прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля Націоналнього центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України про відмову йому у виплаті грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- стягнути на його користь з Центру прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України грошову компенсацію за неотримане майно в розмірі 7989 грн.57 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходиd військову службу у Центрі прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України, однак, під час проходження військової служби позивач не отримав у повному обсязі належного речового забезпечення, а листом від 25.04.2016 №9/1/з було відмовлено у виплаті грошової компенсації за неотримане речове майно, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно", що є неправомірним.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили та просили в його задоволенні відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що право на отримання речового майна за новим місцем служби за позивачем не збережено, оскільки на попередній службі йому була видана довідка на одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі, проти позову ОСОБА_1 не заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з огляду на наступне.

В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 з 19.06.2004 року по 21.03.2014 року проходив військову службу у Національному центрі управління та випробування космічних засобів в м.Євпаторія АР Крим.

З 21.03.2014 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Центрі прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України .

Наказом голови Державного космічного агентства України від 25.02.2016 року №3-оф, иайора ОСОБА_1 звільнено від займаної посади та направлено у розпорядження Міністерства оборони України.

В свою чергу 03 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Центру прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України із рапортом, в якому у зв`язку з переведенням до нового місця проходження служби просив видати йому довідку-розрахунку на одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі та здійснити виплату.

22 березня 2016 року наказом начальника Центру прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України №30-ос ОСОБА_1 з 22.03.2016 року виключено із списків особового складу Центу, всіх видів забезпечення та направлено в розпорядження Міністерства оборони України для проходження військової служби.

На підставі вказаного наказу позивачу була видана довідка на одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі, відповідно до якої ОСОБА_1 повинно було бути видано тридцять предметів на суму 7989,57 грн.

Однак, грошову компенсацію замість речового майна, що підлягало видачі ОСОБА_1 останньому виплачено не було.

У зв`язку із зазначеним 18 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Центру прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України із заявою про проведення розрахунку згідно довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Листом від 25.04.2016 року №9/1/з за підписом начальника Центру прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України ОСОБА_1 відмовлено у виплаті грошової компенсації замість речового майна з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно"

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (у редакції закону, яка діяла до 11 березня 2000 року), військовослужбовці мали право на одержання за рахунок держави грошове забезпечення, а також речового майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовців грошову компенсацію замість них.

Статтею 2 Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" №1459-ІІІ дію частини 2 статті 9 вище згаданого Закону зупинено у частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації за не отримане речове майно.

Отже, за змістом ст. 9 Закону №2011-XII (у редакції зі змінами, внесеними Законом №1459-III, що набрав чинності з 11 березня 2000 року) військовослужбовці мали право одержати грошову компенсацію лише за речове майно, неодержане до березня 2000 року.

Законом України від 03 листопада 2006 року №328-V "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" статтю 9 Закону №2011-ХІІ викладено в новій редакції, а також цей Закон доповнено статтею 9-1 (у редакції, чинній до 1 січня 2008 року), якою було передбачено, зокрема, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.

При цьому, положення частини другої статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" регулюють порядок виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, і не поширюються на військовослужбовців, звільнених з військової служби.

Положення ч. 2 ст. 9-1 Закону №2011-ХІІ регулюють порядок виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі.

Згідно з п. 18 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1444 "Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час", Офіцерам, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, у разі переведення для подальшого проходження служби до інших військових формувань, речове майно, яким вони повинні бути забезпечені відповідно до строків носіння на день переведення, видається за попереднім місцем служби.

Якщо за новим місцем служби встановлено форму одягу іншого зразка, військовослужбовцю за попереднім місцем служби видається грошова компенсація за не видане йому речове майно пропорційно часу, який минув з дня настання права на отримання цього майна до дня виключення його із списку військової частини, або за його бажанням видається речове майно на зазначену суму. У разі коли строк носіння деяких предметів речового майна на день переведення не закінчився, їх вартість, що обчислюється пропорційно часу, який залишився до закінчення строку носіння від дати підписання у військовій частині наказу про переведення військовослужбовця підлягає погашенню за рахунок невиданого майна, про що робиться запис у речовому атестаті.

В свою чергу посилання відповідача у своїй відмові на постанову Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно" є неправомірним, оскільки вона була прийнята 16 березня 2016 року, а ОСОБА_1 звільнено від займаної посади та направлено у розпорядження Міністерства оборони України згідно наказу Державного космічного агентства України від 25.02.2016 №3-оф, рапорт про виплату позивачу грошової компенсації був поданий 03 березня 2016 року.

На момент подачі вказаного рапорту діяло Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1444 "Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час"

Крім того суд звертає увагу, що Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не передбачає права щодо отримання грошової компенсації замість речового майна для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку.

Зазначений правовий висновок також викладений у постановах Верховного Суду України від 19.03.2013 року (справа №21-38а13), від 24.06.2014 року (справа №21-253а14), від 15.07.2014 року (справа №21-164а14), які в силу частини першої статті 244-2 КАС України є обов`язковими для суду.

Також суд не приймає доводи відповідача відносно того, що право позивача на отримання речового майна жодним чином не порушено, оскільки воно збережене та вже використовується ним за новим місцем служби так як ОСОБА_1 був виданий атестат на речове майно від 21.03.2016 року, в якому вказано, що він забезпечений грошовою компенсацією взамін належних предметів речового майна.

Крім того згідно листа третьої особи, адресованого Житомирському окружному адміністративному суді, ОСОБА_1 за час проходження військової служби у військовому інституті отримав предмети речового майна, які не є компенсацією за майно для одержання грошової компенсації за речове майно за попереднім місцем служби.

Таким чином, проаналізувавши наведені вище законодавчі норми, враховуючи при цьому доводи сторін, а також наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Також згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене в сукупності та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, суд,

постановив:
Позовні вимоги задоволити.

Визнати неправомірним рішення Центру прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України викладене листі № 9/1/з від 25.04.2016 про відмову ОСОБА_1 у виплаті грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Центру прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України грошову компенсацію за неотримане майно в розмірі 7989 грн.57 коп.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 25 липня 2016 р.