Справа № 813/8917/13-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м. Київ К/800/18754/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.

суддів: Горбатюка С.А.,

Голяшкіна О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадер Україна»

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року

у справі № 813/8917/13-а

за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадер Україна»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

встановив:

Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадер Україна» (далі - ТОВ «Бадер Україна»), в якому просило стягнути з відповідача на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 651869,4 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративного-господарських санкцій у розмірі 28318,5 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2014 року в задоволенні позову відмовлено. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2014 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено: стягнуто з ТОВ «Бадер Україна» основний борг в сумі 651869,40 грн. та пеню в сумі 28318, 50 грн.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити без змін. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що суд апеляційної інстанції передчасно дійшов висновку, що ТОВ «Бадер Україна» вжито не всі можливі заходи для працевлаштування інвалідів. В той же час судом першої інстанції вірно встановлено про вжиття позивачем всіх необхідних заходів, передбачених законодавством, для працевлаштування інвалідів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що у вересні 2013 року Територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області проведено позапланову перевірку ТОВ «Бадер Україна» з питань дотримання законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів, про що складено відповідний акт, яким встановлено, що ТОВ «Бадер Україна» не зареєстроване в Фонді соціального захисту інвалідів, не подало звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2012 рік, а також не виконало нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, що є порушенням статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Середньооблікова кількість штатних працівників в 2012 р. в ТОВ «Бадер Україна» становила 904 особи, з них 16 осіб - фактично працюючі інваліди. Норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2012 році для ТОВ «Бадер Україна» становив 36 осіб. Тому відповідачем не виконано норматив робочих місць для працевлаштування 20 осіб-інвалідів.

Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів провело розрахунок адміністративно-господарських санкцій, які підлягають сплаті. Середньорічна заробітна плата штатного працівника за 2012 р. становила 32593,47 грн., нараховано 651869,40 грн. основного боргу (32593,47 грн. х 20). Сума пені за 1 день прострочення - 139,50 грн. (651869,40 грн. х 0,0214%). Кількість днів існування боргу з 16 квітня 2013 року по 06 листопада 2013 року - 203 дні. Сума пені, яку необхідно сплатити 28318,50 грн. (139,50 грн. х 203). Загальна сума 680187,90 грн. (651869,40 грн. + 28318,50 грн.).

Крім того, судами встановлено, що на підприємстві видано наказ № 86/2 від 13 грудня 2011 року, яким створено робочі місця для працевлаштування інвалідів в кількості, що відповідає 4% (409 х 4%) від загальної чисельності працівників, розроблено та затверджено положення про працевлаштування інвалідів в ТОВ «Бадер Україна».

На виконання вказаного наказу підприємство в січні 2012 року зверталось до Городоцького районного центру зайнятості щодо наявності на обліку інвалідів. Городоцький районний центр зайнятості повідомив, що в грудні 2011 року та на початку січня 2012 року (на час звернення) на обліку в центрі зайнятості були відсутні зареєстровані інваліди та рекомендовано здійснити самостійний пошук.

З метою самостійного пошуку інвалідів ТОВ «Бадер Україна» уклало з ПП ОСОБА_2 договір про розміщення рекламних оголошень щодо наявності вакансій посад інвалідів на ТОВ «Бадер Україна». Крім того, таку інформацію про працевлаштування інвалідів з січня по грудень 2012 року було розміщено на офіційному сайті Городоцької міської ради та в газеті «Голос ратуші».

В результаті до ТОВ «Бадер Україна» звернулись інваліди щодо працевлаштування, з яких в квітні 2012 року 16 осіб прийнято на роботу, а 10 осіб з різних причин відмовились.

Протягом січня-грудня 2012 року Городоцький районний центр зайнятості жодного інваліда на працевлаштування не скерував. Тому протягом всього цього часу ТОВ «Бадер Україна» приймало активну участь у всіх заходах, що проводились центром зайнятості для вирішення питань працевлаштування інвалідів.

Оскільки відповідач у встановлені законом строки самостійно не сплатив вказані суми коштів, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з нього адміністративно-господарських санкцій.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що ТОВ «Бадер Україна» обґрунтовано створило робочі місця для інвалідів в кількості 16 осіб, визначеної без урахуванням середньооблікової кількості штатних працівників із шкідливими професіями.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем неналежно виконаний покладений на нього законом обов'язок з приводу щомісячного інформування центру зайнятості про наявність вільних вакантних місць для працевлаштування інвалідів та невірно визначено кількість таких місць, а відтак, не виконано вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 вказаного закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ч. 1 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Зі змісту наведених норм закону слідує висновок, що норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів має розраховуватися виходячи з середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік (тобто від загальної чисельності працюючих), що свідчить про невиконання позивачем вимог закону в частині створення 20 робочих місць для інвалідів.

Зазначена правова позиці узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеному в його постанові від 19 квітня 2016 року у справі № 804/8629/14 та має враховуватись судами загальної юрисдикції відповідно до ст. 2442 КАС України.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч. 2 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»).

Отже, законом передбачена відповідальність підприємств, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Ч. 2 наведеної статті передбачено, перелік адміністративно-господарських санкцій та зазначено, що інші види таких санкцій встановлюються іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

За змістом ст. 181 вказаного закону пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатись пошуком інвалідів для їх працевлаштування,.

Відповідно до п. 3.2.5 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28 вересня 2005 р. № 286 середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді.

Як встановлено судами у відповідача середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за 2012 рік становила 904 особи. Норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів для відповідача в цей звітній період становив 36 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 16 осіб. Таким чином, на підприємстві в 2012 році середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність на 20 осіб менше, ніж встановлено законодавством, про що вірно вказано судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону «Про зайнятість населення» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та про працівників, які працюють неповний робочий день (тиждень), якщо це не передбачено трудовим договором, або не працюють у зв'язку з простоєм виробництва з не залежних від них причин, і в десятиденний строк - про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому законодавством. Несвоєчасна реєстрація або відмова від неї, порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з Загальними положеннями Інструкції щодо заповнення форми звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 грудня 2005 року № 420 (діючої на момент виникнення спірних правовідносин) підприємства, установи й організації, їх структурні підрозділи та філії незалежно від форми власності та господарювання повинні за наявності вакансій у повному обсязі подавати інформацію про наявність вільних робочих місць (вакансій) центрам зайнятості за місцем їх реєстрації як платника страхових внесків.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач жодного разу не подавав до відповідного центру зайнятості звіти форми № 3-ПН про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів.

Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії підприємство, фактично, вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення адміністративного-господарського правопорушення.

Розміщення рекламних повідомлень щодо наявності вакансій посад інвалідів, активна участь у всіх заходах, що проводилися центром зайнятості для вирішення питань працевлаштування інвалідів не виключає обов'язку підприємства подавати до відповідного центру зайнятості звіти форми № 3-ПН про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів та створення, визначеної законом, відповідної кількості робочих місць (вакансій) для їх працевлаштування.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову. Судом апеляційної інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи, тому відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадер Україна» залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: