Справа № 212/296/16-а (2-а/212/33/16)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2016 рокусправа № 212/296/16-а (2-а/212/33/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1 (далі- позивач)звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська (далі - відповідач), в якому просив:

-визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська щодоутримання частини призначеної пенсії на законних підставах пенсії з лютого по грудень 2015 року включно протиправними;

-зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська поновити виплату пенсії у призначеному раніше розмірі 4414,68 грн. щомісячно.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2016 року, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська та отримує пенсію з 17.10.2006 року за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Позивач є працюючим пенсіонером та здійснює адвокатську діяльність у зв'язку з цим перебуває на обліку в органах пенсійного фонду України та державної фіскальної служби України з червня 2001 року.

Станом на 1 січня 2015 року розмір пенсії позивача становив 4414,68 грн. В лютому і березні 2015 року розмір пенсії зменшився до 4289,17, з квітня 2015 року розмір пенсії знову зменшився і по грудень 2015 року включно становив 3736,23 грн.

18.11.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про роз'яснення причин зменшення пенсії.

Листом від 17.12.2016 року відповідач повідомив про зменшення розміру пенсії у зв'язку зі зміною пенсійного законодавства, зокрема Закону України «Про загальобовязкове державне пенсійне страхування» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року та Податковий кодекс України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року.

Не погодившись з даним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що оскільки положення Податкового кодексу в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 року та не визнані неконституційними, тому УПФУ здійснюючи відповідні відрахування, діяв згідно чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, яким внесено зміни Податкового кодексу України та до норм Бюджетного кодексу України.

Згідно пп.162.1.1, 162.1.3 п.162.1 ст.162 ПК України, починаючи з 01 січня 2015 року, платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, податковий агент.

Відповідно до пп.163.1.1, 163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України, об'єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи, що визначені пунктом 162.1 статі 163 ПКУ, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з п. 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Кодексу (на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Пунктом 167.1 статті 167 Кодексу визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

При цьому, з 1 січня 2015 року, розмір мінімальної заробітної плати, становить 1218 грн.

Згідно пп.168.1.1 п.168.1 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року, податкові агенти при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3 654,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1 218 грн х 3), зобов'язані утримувати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31.07.2014 №1621-VII та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів, щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування, визначеного ст. 163 цього Кодексу.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська, здійснюючи відповідні відрахування з пенсії позивача, діяло згідно чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова