Справа № 826/26027/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року м. Київ К/800/12119/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Леонтович К.Г., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-фінанс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Даліз-фінанс» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправними та скасування рішень, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-фінанс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Даліз-фінанс» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року позивачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Даліз-фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Даліз-фінанс») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування Пенсійних фондів «Даліз-фінанс» звернулися до суду з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправними та скасування рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі по тексту - відповідач, НКЦПФР) від 29 вересня 2015 року №1540 та № 1542.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивачів, відповідачем на виконання постанов слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області Алексенка Д.Г. від 03 вересня 2015 року та 08 вересня 2015 року, винесених в межах досудового розслідування за №0000209, постановлені незаконні рішення від 29 вересня 2015 року №1540 та № 1542 «Про зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів».

Позивачі вважають, що вказані рішення відповідач постановив з порушенням норм п.30 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», а саме: відповідач не вказав, які порушення вчинили позивачі та який строк встановлено для усунення порушень, на захист яких інтересів держави чи інвесторів були прийняті рішення, а також зазначив у рішеннях підставу, яка не передбачена вищевказаною нормою закону. Більше того, відповідач, на думку позивачів, під час прийняття оскаржуваних рішень повинен був дотриматись положень Правил розгляду справи про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкції, затверджених рішенням НКЦПФР №1470 від 16 жовтня 2012 року, які визначають порядок та строки розгляду НКЦПФР справ про порушення громадянами, посадовими особами та юридичними особами вимог законодавства на ринку цінних паперів (зокрема: прийняття постанови про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів; складення акту про правопорушення на ринку цінних паперів; отримання пояснень від суб'єкта перевірки; винесення відповідного рішення) та мав діяти саме в чіткій відповідності до положень Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Крім того, позивачі вважають, що відповідачем під час винесення оскаржуваних рішень було порушено їх охоронювані права та інтереси, оскільки, зупинивши внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів, які є власністю позивачів, відповідач фактично втрутився у можливість позивачів вільно користуватись власним майном, в тому числі і реалізовувати його іншим особам.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 14 березня 2016 року позов задовольнив повністю.

Визнав протиправними та скасував рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 29 вересня 2015 року №1540 та № 1542 «Про зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів».

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 20 квітня 2016 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2016 року скасував, та прийняв нову постанову якою у задоволенні позовних вимог відмовив у повному обсязі.

У касаційній скарзі ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-фінанс» та ТОВ «ФК «Даліз-фінанс» посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати його рішення та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2016 року.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку у своїх запереченнях просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановляючи нове, про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку надано право зупиняти внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента з метою захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери, яке передбачене пунктом 30 статті 8 Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» та обов'язок виконати постанови слідчого, а тому оскаржуване рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є таким, що прийняте на підставі та у межах повноважень, передбачених Законом України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29 вересня 2015 року, НКЦПФР було прийнято Рішення № 1542 року «Про зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів», яким вирішено зупинити з 30 вересня 2015 року, внесення змін до системи депозитарного обліку інвестиційних сертифікатів інвестиційних фондів ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-Фінанс» (код за ), а саме: ЗНПІФ «СанІнвест» (реєстраційний код ЄДРІСІ 23200035), ЗНПІФ «Цертум-Інвест» (реєстраційний код ЄДРІСІ 2321749), ЗНПІФ «Безпека» (реєстраційний код ЄДРІСІ 23200044), ЗНПВІФ «Даліз-Стандарт» (реєстраційний код ЄДРІСІ 2331235), ЗНПВІФ «Даліз-Еквіті» (реєстраційний код ЄДРІСІ 2331486), ЗНПВІФ «Сігма-Резерв» (реєстраційний код ЄДРІСІ 2331510), ЗНПВІФ «Бета-Перспектива» (реєстраційний код ЄДРІСІ 2331509), ЗНПВІФ «Омега-Фінанс» (реєстраційний код ЄДРІСІ 2331507); заборонити ПАТ «Національний депозитарій України» (код за ) та депозитарним установам, що здійснюють облік прав власності на інвестиційні сертифікати інвестиційних фондів у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку інвестиційних сертифікатів інвестиційних фондів згідно перелік, що наводиться у рішенні; зобов'язати ПАТ «Національний депозитарій України» невідкладно довести до відома депозитарних установ, що здійснюють облік прав власності на інвестиційні сертифікати інвестиційних фондів у депозитарній системі України, згідно переліку, дане рішення Комісії; зобов'язати ПАТ «Національний депозитарій України» у триденний термін з моменту отримання ним копії даного рішення повідомити Комісію про його виконання.

Зазначене рішення прийняте на підставі пункту 30 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» та частини п'ятої статті 40, частини сьомої статті 110 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) на виконання постанов слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області Алексенка Д.Г. від 03 вересня 2015 року та 08 вересня 2015 року, винесених в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000209 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 205, частиною другою статті 209 та частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Так, в ході досудового розслідування було встановлено низку схем протиправних фінансових операціях, в яких використовувались реквізити та цінні папери пайових інвестиційних фондів, управління активами яких здійснює підконтрольне ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-фінанс».

У зв'язку з чим, постановою слідчого від 03 вересня 2015 року та від 08 вересня 2015 року було постановлено прийняти рішення про заборону внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачі звернулися до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що слідчий перебрав на себе повноваження відповідача, зобов'язавши прийняти оскаржувані рішення, а не здійснити перевірку та прийняти за результатами перевірки законне рішення. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції проаналізував постанови слідчого та зазначає, що останні винесені протиправно, а тому дійшов висновку про незаконність оскаржуваного рішення Комісії.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що предметом спору в даній справі є саме рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, а правомірність прийняття слідчим податкової міліції постанов від 03 вересня 2015 року та 08 вересня 2015 року не є і не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Із зазначеними висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, та зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначає Закон України від 30 жовтня 1996 року № 448/96-ВР «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» (далі - Закон № 448/96-ВР).

Статтею 2 Закону № 448/96-ВР, визначено, що державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється з метою, зокрема створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства; гарантування прав власності на цінні папери; захисту прав учасників фондового ринку; контролю за прозорістю та відкритістю ринку цінних паперів.

Відповідно до статті 3 Закону № 448/96-ВР, державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється у таких формах: прийняття актів законодавства з питань діяльності учасників ринку цінних паперів; регулювання випуску та обігу цінних паперів, прав та обов'язків учасників ринку цінних паперів; видача ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів та забезпечення контролю за такою діяльністю; заборона та зупинення на певний термін (до одного року) професійної діяльності на ринку цінних паперів у разі відсутності ліцензії на цю діяльність та притягнення до відповідальності за здійснення такої діяльності згідно з чинним законодавством; реєстрація випусків (емісій) цінних паперів та інформації про випуск (емісію) цінних паперів; контроль за дотриманням емітентами порядку реєстрації випуску цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, умов продажу (розміщення) цінних паперів, передбачених такою інформацією; створення системи захисту прав інвесторів і контролю за дотриманням цих прав емітентами цінних паперів та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів; контроль за достовірністю інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, контролюючим органам; встановлення правил і стандартів здійснення операцій на ринку цінних паперів та контролю за їх дотриманням; пруденційний нагляд за професійними учасниками фондового ринку в межах діяльності, яка провадиться таким учасником на підставі виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку ліцензії; контроль за системами ціноутворення на ринку цінних паперів; контроль за діяльністю осіб, які обслуговують випуск та обіг цінних паперів; проведення інших заходів щодо державного регулювання і контролю за випуском та обігом цінних паперів.

Стаття 7 Закону № 448/96-ВР визначає, що основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є, у тому числі: захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

Пунктом 30 статті 8 Закону № 448/96-ВР передбачено, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право для захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери зупиняти на підставі рішення Комісії внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника на строк до усунення порушень, що стали підставою для прийняття такого рішення.

Частиною п'ятою статті 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші Фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Як вбачається з матеріалів справи, до Комісії надійшли листи Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, якими було направлено для виконання постанови слідчого Алексенко Д.Г. від 03 вересня 2015 року та від 08 вересня 2015 року про заборону внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, які були винесені за ознаками кримінальних проваджень передбачених часиною другою статті 205, частиною другою статті 209 та частиною п'ятою статті 191 КК України.

Саме на виконання зазначених постанов слідчого, Комісією було прийнято відповідне рішення №1542 від 29 вересня 2015 року.

При цьому, нормами чинного законодавства не передбачено обов'язок Комісії щодо проведення перевірки відомостей, які містяться у постановах слідчого, а також не передбачено проведення перевірок юридичних осіб з метою перевірки відомостей, які зазначаються у постановах слідчого. Таким чином, посилання позивача на вказані обставини безпідставні.

Частина сьома статті 110 КПК України встановлює, що постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Крім того, пункт тридцятий статті 8 Закону № 448/96-ВР не пов'язує право зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів із процедурою накладання санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів; у свою чергу накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів, виходячи зі змісту пункту 14 частини першої статті 8 цього Закону визначені як окремі повноваження Комісії; за своєю правовою природою зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів не є санкцією, а є застосованим Відповідачем у межах наданих йому повноважень заходом запобігання і припинення порушень на ринку цінних паперів.

Безпідставними також є посилання представника позивачів на ту обставину, що Комісія фактично втрутилася у можливість позивача вільно користуватися власним майном, оскільки оскаржуване рішення Комісії №1542 від 29 вересня 2015 року прийняте щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку щодо всіх цінних паперів, які обліковуються на рахунку у цінних паперах зазначених власників, відкритих в депозитарній установі ТОВ «ФК «Даліз-Фінанс», тобто, оскаржуваним рішенням зупинено внесення змін щодо рахунків, які відкриті у позивача, при цьому, оскаржуваним рішенням заборона внесення змін у рахунки позивача не накладалося.

Враховуючи право Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку зупиняти внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента з метою захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери та обов'язок виконати постанови слідчого, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної що оскаржуване рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є таким, що прийняте на підставі та у межах повноважень, передбачених Законом України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», а тому, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 220?, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-фінанс» та товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Даліз-фінанс» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді К.Г. Леонтович

Т.А. Чумаченко