Справа № 815/879/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/879/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі, головуючого судді - Стеценко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції Голоцван Є.О., державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції Рубан М.О., треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ОСОБА_1) з адміністративним позовом (т.2 а.с. 141-143) до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції Голоцван Є.О. (далі - державний реєстратор Голоцван Є.О.), державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції Рубан М.О. (далі - державний реєстратор Рубан М.О.), треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування рішення державного реєстратора Голоцван Є.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 13164299 від 20.05.2014 року щодо реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 та скасування рішення державного реєстратора Рубан М.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20366006 від 30.03.2015 року щодо реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5.

В обґрунтування позову Позивачем зазначено, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на вказаний будинок перейшло до Позивача в 2015 році від ОСОБА_4 Позивачу також стало відомо, що в 2012 році громадянкою ОСОБА_9 було виготовлено документи на вказаний будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, шляхом встановлення нової нумерації будинку (адреси), а саме: АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 року по справі № 520/1192/15-ц було задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_9, Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради про скасування свідоцтва про право власності та розпорядження.

Позивач також зазначила, що до набрання вказаним рішенням суду чинності, право власності на будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, було переоформлено на третіх осіб: рішенням державного реєстратора Голоцван Є.О. № 13164299 від 20.05.2014 року зареєстровано право власності за ОСОБА_6, рішенням державного реєстратора Рубан М.О. № 20366006 від 30.03.2015 року зареєстровано права власності за ОСОБА_5. Позивач зауважила, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 08.04.2015 року скасовано рішення Київського районного сулу м. Одеси № 520/2488/13-ц від 16.04.2013 року, на підставі якого право власності на житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_6, а рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.06.2015 року скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси № 522/18939/14 від 21.01.2015 року, на підставі якого право власності на житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_5

Враховуючи скасування в судовому порядку документів, що слугували підставою для реєстрації за ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 права власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, Позивач звернулась до суду з позовом про скасування рішень державних реєстраторів.

В судовому засіданні 18.07.2016 року Позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позов з підстав, викладених в позовній заяві (т. 2 а.с. 141-143).

Відповідачі та треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_6 в судове засідання, призначене на 18.07.2016 року, для розгляду справи по суті не з'явились, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином та своєчасно, жодних заяв, клопотань, заперечень проти позову не надали. У зв'язку з зазначеним, неявка Відповідачів та вказаних третіх осіб в судове засідання була визнана судом неповажною та на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено рішення про розгляд справи у їх відсутність.

Представник третьої особи ОСОБА_5 письмових пояснень по суті позовних вимог не надав, в судовому засіданні зазначив, що позов є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає

Частиною 6 ст.128 КАС України передбачено, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку відповідачів та третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судове засідання, відсутність, як у суду, так і у позивача, потреби заслухати свідка чи експерта, судом ухвалено, рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження 26.07.2016 року на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 року по справі № 520/1192/15-ц задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_9, Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради та скасовано розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.12.2012 року № 991, яким було встановлено нумерацію житлового будинку літ. «А» - загальною площею 711, 3 кв.м., житловою площею 307,5 кв.м., з гаражем літ «Б», розташованого на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_9 на підставі Державного акта на право власності на землю: АДРЕСА_1, скасовано свідоцтво про право власності на житловий будинок з гаражем, що складається з будинку літ. «А», загальною площею 711,3 кв.м., житловою площею 307,5 кв.м., гаражу літ. «Б» розташованих за адресою АДРЕСА_1 від 27 грудня 2012 року НОМЕР_1 та скасовано державну реєстрацію свідоцтва про право власності на житловий будинок з гаражем, що складається з будинку літ. «А», загальною площею 711,3 кв.м., житловою площею 307,5 кв.м., гаражу літ. «Б» розташованих за адресою АДРЕСА_1 від 27 грудня 2012 року НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 9-11). Зазначене рішення суду набрало законної сили 04.11.2015 року.

Як вбачається з тексту рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 року по справі № 520/1192/15-ц, судом встановлені наступні обставини справи.

На підставі рішення Одеської міської ради народних депутатів № 2739 ХХІІІ від 15.10.2001 року ОСОБА_9 є власником 0,0400 гектарів земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Право власності ОСОБА_9 на вищевказану земельну ділянку підтверджується Державним актом Серії НОМЕР_2, виданим 31.10.2012 року.

18.10.2012 року за № 256 ОСОБА_9 було зареєстровано в Інспекції ДАБК в Одеській області Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, а саме будівництво житлового будинку з гаражем за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 711,3 кв.м., житловою 307, 5 кв.м.

На підставі замовлення ОСОБА_9 у Адресному реєстрі міста Одеси було зарезервовано адресу об'єкта нерухомого майна: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 343896/1, виданою 10.09.2012 року Юридичним департаментом Одеської міської ради.

Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 991 від 25.12. 2012 року встановлено нумерацію житлового будинку літ. «А», загальною площею 711, 3 кв.м., житловою 307, 5 кв.м., з гаражем літ. «Б», розташованого на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_9 на підставі державного акту на право власності на землю АДРЕСА_1, та запропоновано ОСОБА_9, у порядку встановленому чинним законодавством, оформити право власності.

27.12.2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_9 було видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок з гаражем, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається з будинку літ «А». загальною площею 711,3 кв.м., житловою площею 307, 5 кв.м., гаражу літ. «Б», відображених у технічному паспорті від 20.02.2012 року.

Зазначене свідоцтво про право власності було видане на підставі декларації про готовність до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК в Одеській області № ОД 6 від 18.10.2012 року, розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 991 від 25.12.2012 року, державного акта на право приватної власності на землю від 01.07.2002 року.

Судом також встановлено, що в декларації про готовність об'єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 № ОД 6 від 18.10.2012 року містилась недостовірна інформація про права замовника на земельну ділянку площею 0,0900 га на якій здійснюється будівництво, так як вказана земельна ділянка належить ОСОБА_4

Враховуючи той факт, що свідоцтво про право власності ОСОБА_9 на житловий будинок АДРЕСА_1 та Розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 991 від 25.12.2012 року було видано на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 6 від 18.10.2012 року, яка була зареєстрована всупереч актам цивільного законодавства та скасована Одеським окружним адміністративним судом, а також на підставі державного акта на право власності на землю від 01.07.2002 року, який на час видачі оскаржуваних документів чинним не був, то суд першої інстанції дійшов до висновку, що вказане свідоцтво та розпорядження підлягають скасуванню.

Також, суд зазначив, що заслуговують на увагу твердження представника ОСОБА_4 щодо того, що спірний будинок (житловий будинок АДРЕСА_1) таких розмірів просто не міг вміститись на земельній ділянці площею 0,04 га, що належить ОСОБА_9, ширина якої складає всього 7,9 метрів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що об'єкт нерухомого майна, відносно якого було проведено спірну державну реєстрацію прав власності, належав на праві приватної власності громадянці ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок з гаражем від 27.12.2012 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради (т.2 а.с. 38). Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 фактично розташований на земельній ділянці за адресою:АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, юридична адреса вказаного будинку була створена шляхом присвоєння «/1» до основної адреси місця розташування.

Станом на момент розгляду справи в судовому порядку скасовані як розпорядження районної ради про нумерацію житлового будинку, так і право власності ОСОБА_9, державну реєстрацію права власності, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що до набрання рішенням Київського районного суду м. Одеси чинності, право власності на будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, було передано та переоформлено на третіх осіб - ОСОБА_6 та ОСОБА_11

Так, відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси № 520/2488/13-ц від 16.04.2013 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 було визнано за ОСОБА_6 (т.2 а.с. 35-37).

15.05.2014 року ОСОБА_6 звернулась до Реєстраційної служби ОМУЮ Одеської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т. 3 а.с. 55), на підтвердження виникнення права власності ОСОБА_6 надано рішення Київського районного суду м. Одеси № 520/2488/13-ц від 16.04.2013 року.

За результатом розгляду поданих документів (т. 3 а.с. 25-39) 20.05.2014 року державним реєстратором Голоцван Є.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 13164299 та зареєстровано за ОСОБА_6 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т.3 а.с. 55).

Відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/18939/14 від 21.01.2015 року право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, передано ОСОБА_6 ОСОБА_5 в рахунок погашення заборгованості (т. 2 а.с. 2).

10.03.2015 року ОСОБА_5 звернулась до Реєстраційної служби ОМУЮ Одеської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 122), на підтвердження виникнення права власності ОСОБА_5 надані ухвали Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/18939/14 від 21.01.2015 року та 06.02.2015 року.

За результатом розгляду поданих документів (т. 1 а.с. 122-138), 30.03.2015 року державним реєстратором Рубан М.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20366006 та зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 153).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 08.04.2015 року скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси № 520/2488/13-ц від 16.04.2013 року (т. 1 а.с. 58-61), на підставі якого право власності на житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_6

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.06.2015 року скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси № 522/18939/14 від 21.01.2015 року, на підставі якого право власності на житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 1-6).

Позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (т. 3 а.с. 68). Зазначений будинок перейшов у власність Позивача від ОСОБА_4 разом із земельною ділянкою на підставі договору іпотеки від 30.03.2013 року та договору про внесення змін до договору іпотеки від 06.09.2013 року (а.с. 60-67).

Враховуючи скасування в судовому порядку документів, що слугували підставою для реєстрації за ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 права власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, вважаючи прийняті рішення державними реєстраторами такими, що порушують права Позивача, вона звернулась до суду з позовом про їх скасування.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №1952-IV).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Статтею 8 Закону України №1952-ІV, визначені повноваження органу державної реєстрації: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; надання інформації про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечення обліку безхазяйного нерухомого майна; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 9 Закону України №1952-ІV, визначені повноваження державного реєстратора, якій відповідно до ч.4 цієї статті самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор, крім іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст.18 цього Закону; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Частиною 1 ст.15 зазначеного Закону визначено послідовність державної реєстрації прав та їх обтяжень, яка проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону N1952-IV, документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.1 ст.26 Закону N1952-IV, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до п.2 ст.26 Закону N1952-IV, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Станом на момент розгляду адміністративної справи, пункт 2 ст. 26 Закону N 1952-IV викладено наступним чином: у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна встановлено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №868).

Так, відповідно до п.8 Порядку №868, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у п.11 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Міністерство юстиції України.

За правилами п.36 Порядку №868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до пп.10 п.37 Порядку №868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає одне з таких рішень: про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації (п.20 зазначеного Порядку).

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 08.04.2015 року скасовано рішення Київського районного сулу м. Одеси № 520/2488/13-ц від 16.04.2013 року, на підставі якого право власності на житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_6, а рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.06.2015 року скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси № 522/18939/14 від 21.01.2015 року, на підставі якого право власності на житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_5

Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 року по справі № 520/1192/15-ц скасовано свідоцтво про право власності, а також державна реєстрація права власності першого власника спірного будинку, ОСОБА_9

При цьому, суд зазначає, що в даному випадку, судом встановлено наявність підстав для скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію права власності з підстав скасування документів, що підтверджували виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, які, в свою чергу, слугували підставою для здійснення такої реєстрації прав, оскільки вказані рішення порушують права та інтереси Позивача, як власника будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції Голоцван Є.О., державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції Рубан М.О., треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - задовольнити.

Скасувати рішення про державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції Голоцван Є.О. державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 13164299 від 20.05.2014 року щодо реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6.

Скасувати рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції Рубан М.О про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20366006 від 30.03.2015 року щодо реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.