Справа № 825/1304/16
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Чернігів Справа № 825/1304/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Роговець М.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сидорчука В.В.,

представника відповідача Борисович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними рішення відповідача, командира військової частини НОМЕР_1 про продовження контракту військової служби і скасування наказу № 134 від 02.06.2016 року в частині позивача, а також зобов`язання відповідача командира військової частини НОМЕР_1 звільнити з військової служби в запас ОСОБА_1 на підставі п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на цей час закінчився строк особливого періоду та проведення мобілізації.

А отже і не правомірним є продовження строку дії контракту без його згоди.

В позові позивач також зазначає порушені його права в частині не доведення до нього рішення атестаційної комісії про продовження йому контракту, знищення його рапорту про небажання продовжувати службу за квітень 2016 року та неприйняття рішення за його рапортами за травень та червень 2016 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які приєднанні до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відносини щодо проходження військової служби у Державній спеціальній службі транспорту, а також питання щодо звільнення врегульовано спеціальним законодавством, а саме Законами України від 05.02.2004 № 1449-ІV «Про Державну спеціальну службу транспорту», від 25.03.1992 № 2232-ХП «Про військовий обов`язок та військову службу». Положенням про проходження громадянами України військової служби у Державній спеціальній службі транспорту, затвердженим указом Президента України від 03.02.2009 № 60/2009 (далі по тексту - Положення).

Згідно із статтею 65 Конституції України, частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу » визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Статтею 57 Конституції України визначено, що Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Згідно статті 19 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону. Частиною четвертою вказаної статті передбачено, що форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України, якщо інше не передбачено законом.

03.06.2011 позивач уклав контракт про проходження військової служби у Державній спеціальній службі транспорту (додано Позивачем до адміністративного позову), взявши на себе зобов`язання проходити військову службу у Державній спеціальній службі транспорту протягом п`яти років на умовах, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби, а також сумлінно виконувати вимоги законодавства України, накази командирів та начальників, службові обов`язки, добре володіти довіреною технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом.

Того ж дня контракт набрав чинності та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2011 року № 21КС позивач був прийнятий на військову службу на посаду заступника командира монтажного взводу - командира відділення будівельно-відновлювальної роти.

Відповідно до Указів Президента України від 17.03.2014 №303«Про часткову мобілізацію», від 06.05.2014 № 454 /2014 «Про часткову мобілізацію», від 14.01.2015 № 15 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошувалось проведення часткової мобілізації.

Згідно абзацу третього частини першої статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Разом з тим, статтею 1 цього ж закону надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Отже мобілізацією є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу.

Закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду, а отже твердження позивача про закінчення особливого періоду в країні є необґрунтованим.

Відповідно пункту 2 частини 9 статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлено, що у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті та частиною восьмою статті 26 цього Закону.

На виконання зазначеної норми права та враховуючи що під час настання особливого періоду контракт позивача про проходження військової служби не закінчився, а продовжився до часу оголошення демобілізації, командиром військової частини НОМЕР_1 було видано відповідний наказ від 02.06.2016 №134 про продовження дії контракту укладеного з позивачем.

Пунктом «б» частини 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» також встановлено, що звільнення зі служби проводиться військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті. Частиною 8 зазначеної статті встановлено підстави звільнення військовослужбовців з військової служби з моменту оголошення мобілізації до прийняття рішення про демобілізацію, де зокрема відсутня така підстава для звільнення з військової служби як «у зв`язку із закінченням строку контракту».

За правилами частини дев`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Пунктом 224 Положення передбачено, що в особливий період військовослужбовці проходять військову службу, а військовозобов`язані виконують військовий обов`язок у запасі у порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження військової служби в особливий період.

На адресу відповідача позивачем було подано рапорт від 06.06.2016 за вхідним № 2688, у якому він зазначив причиною свого звільнення від проходження служби - закінчення терміну контракту, що у розумінні вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення не є підставою для звільнення в особливий період, передбаченою частиною 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позивачу було роз`яснено порядок та підстави звільнення від проходження військової служби в особливий період.

В той же час слід зазначити що відповідно пункту 230 Положення, атестування військовослужбовців в особливий період не проводиться, в зв`язку з чим щодо позивача засідань атестаційної комісії не проводилось.

Отже, рішення атестаційної комісії не було і до позивача доведено бути не могло.

Зважаючи на наведене, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2016 № 134 є правомірними і скасуванню не підлягає.

Також судом встановлено, що, підстави для звільнення позивача зі служби відповідно пункту «а» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відсутні.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову .

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.Л. Клопот