Справа № 235/2931/16-а
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 235/2931/16-а
Провадження № 2-а/235/95/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 липня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі головуючої судді Величко О.В.,

при секретарі Долгопольської А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача

Покровської міської ради ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ

адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Покровської міської ради про скасування п. 2.1 рішення ОСОБА_4 міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Покровської міської ради про скасування п. 2.1 рішення ОСОБА_4 міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, 28.01.2015 року ОСОБА_4 міською радою було прийнято рішення № 6/44-1, про встановлення місцевих податків і зборів та ставки акцизного податку на території м. Красноармійськ на 2015 рік. В оскаржуваному рішенні затверджене Положення про транспортний податок. П. 2.1 Рішення встановлено, що ставки податку, визначені в ньому, вводяться в дію з 01.01.2015 року. Відповідно до п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін. В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. В даному випадку - не раніше 01.01.2016 року. Оскільки оскаржуване рішення в частині початку його дії та застосування з 01.01.2015 року , є за його думкою незаконним, просить визнати протиправним та скасувати п. 2.1 рішення ОСОБА_4 міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1 в частині початку строку застосування встановленої ставки транспортного податку. Оскільки позивач дізнався про наявність рішення ОСОБА_4 міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-2 лише під час судового провадження у Донецькому окружному адміністративному суді з питання оскарження винесеного поадткового повідомлення-рішення форми «Ф» від 16.06.2015 року № 1160/05-16-17-04, а саме у грудні 2015 року, коли за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 міська рада надала рішення ОСОБА_4 міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1, яким встановлені ставки транспортного податку на 2015 рік, просить визнати причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою для захисту своїх прав поважними та поновити строк звернення до суду із позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що по-перше, позивачем за її думкою пропущено строк звернення до суду, предбачений ст. 99 КАС України, оскільки повинен бути дізнатися про існування оскаржуваного рішення ради , з регіональної газети « Маяк» № 9 від 26.02.2015 року та № 11 від 12.03.2015 року. Окрім того згідно п. 12.4 та 12.4.3 ст. 12 ПК України до повноважень рад належить прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об»єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов»язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Суд, вислухавши представника позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» цей закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 25 названого Закону встановлено, що сільські, селищні та міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частиною 1 ст. 69 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 26 названого Закону виключно на пленарних засіданнях відповідної місцевої ради вирішуються, зокрема, питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України .

Відповідно до ст. 1 Податкового кодексу України цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, їх права та обов»язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст. 8 Податкового кодексу України ( в редакції чинній на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення) в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов»язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно положень ст. 10 названого Кодексу до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок, а до місцевих зборів: збір для паркування транспортних засобів і туристичний збір.

Місцеві ради обов»язково установлюють єдиний податок та податок на майно в частині транспортного податку та плати за землю.

Статтею 12 Податкового кодексу України визначені, зокрема, повноваження сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів.

Відповідно до п. п. 12.3.4 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін ( плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Зазначена норма кореспондується з принципом стабільності, на якому ґрунтується податкове законодавство, що проголошений у статті 4 Податкового кодексу України ( підпункт 4.1.9 пункту 4.1). Відповідно до цього принципу зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням ОСОБА_4 міської ради від 28.01.2015 року за № 6/44-1 « Про встановлення місцевих податків і зборів і ставки акцизного збору на території м. Красноармійська на 2015 рік» встановлені місцеві податки і збори: податок на майно; єдиний податок. Місцеві збори: збір для місця для парковки транспортних засобів.( а.с. 34).

Податок на нерухоме майно на відміну від земельної ділянки (Додаток № 1), про транспортний податок ( Додаток № 2), єдиний податок вступає в дію з 01.01.2015 року.

Вказане рішення ОСОБА_4 міської ради опубліковано в газеті «Маяк» № 9 від 26.02.2015 року та № 11 від 12.03.2015 року ( а.с. 94-96).

Доводи представника відповідача про правомірність прийнятого радою рішення, оскільки воно узгоджується з нормами Закону України від 28.12.2014 року, суд не приймає до уваги, оскільки в пункті 4 розділу 11 «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 71-У111 « Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності 01.01.2015 року, зазначено : рекомендувати органам місцевого самоврядування 6 у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно ( в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об»єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно ( в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об»єктів нежитлової нерухомості, податку на майно ( в частині транспортного податку) та акцизного податку в реалізації суб»єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України « Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Отже, норми закону № 71-У111 від 28.12.2014 щодо встановлення на 2015 рік податку на майно мають лише рекомендаційний характер, в той час як п. п. 12.3.4 Кодексу законодавцем чітко встановлено повноваження міської ради при встановленні місцевих податків та зборів.

Разом з тим, відповідач, виконуючи таку рекомендацію Закону № 71-У111 та приймаючи спірне рішення, зобов»язаний був дотримуватись інших обов»язкових приписів Податкового кодексу України, а саме, п. п. 12.3.4 ст. 12, яким встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін ( плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Крім того, пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України визначено принцип стабільності , вимоги якого передбачають , що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила.

Таким чином, оскільки відповідачем не дотримано вимоги п. п. 12.3.4 ст. 12 та п. п. 4.1.9 п. п. 4.1 ст. 4 ПК України, тому п. 2.1 рішення ОСОБА_4 міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1 в частині початку строку застосування встановленої ставки транспортного податку суперечить вимогам чинного законодавства, що обумовлює його скасування та задоволення позовних вимог.

Доводи представника відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду, не заслуговують до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи( а. с 29-33), пояснень представника позивача в судовому засіданні, про існування спірного рішення ради, тобто про порушення його прав позивачка дізналась лише при розгляді справи в окружному адміністративному суді Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись Законом України « Про місцеве самоврядування в Україні», п. п.12.3.4 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України,

ст.ст. 5, 11,17-20, 69-72, 86, 94, 158-163,167, 181, 185,186,254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Покровської міської ради про скасування п. 2.1 рішення ОСОБА_4 міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1- задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати п.2.1 рішення ОСОБА_4 міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1 в частині початку строку застосування встановленої ставки транспортного податку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги на постанову суду, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб"єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п"ятиденного строку з моменту отримання суб"єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя