Справа № 509/4351/15-а
Суддя: Бочаров А. І.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/4351/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Іванченко В.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сурової К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Овідіополь адміністративну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_3

до

Управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2015 рок ОСОБА_1 звернувся до суду від імені та в інтересах ОСОБА_3 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області у якому просить суд, з урахуванням наданих суду уточнень, визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області щодо відмови позивачці ОСОБА_3 у здійсненні перерахування пенсії, починаючи з 27 квітня 2013 року, з урахуванням заробітної плати за період з січня 1988 року по грудень 1992 року, яка нараховувалася їй за час роботи в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №365, видану правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС», зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області провести перерахунок пенсії, починаючи з 27 квітня 2013 року, з урахуванням заробітної плати за період з січня 1988 року по грудень 1992 року, яка нараховувалася їй за час роботи в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №365, видану правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» та виплатити виниклу заборгованість, посилаючись на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивачки послався на те, що з січня 1988 року по грудень 1992 року позивачка ОСОБА_3 постійно працювала за сумісництвом на підприємстві, правонаступником якого є Акціонерна транспортна компанія «АЛЬФА-ТРАНС». Рішенням управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області від 27 квітня 2013 року позивачці до виплати було призначено суму пенсії у розмірі 894,00 гривні щомісячно на підставі первинних документів, копії трудової книжки та інших документів, що підтверджують її особу та наявність у неї права на отримання пенсії, але без врахування заробітної плати за період з січня 1988 року по грудень 1992 року, яка нараховувалася їй за час роботи в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №365, видану правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС». Не погодившись з розміром призначеної позивачці розміру пенсії, вона звернулася до управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області, де у вересні 2015 року отримала нарочно повідомлення за вихідним № 33/5/04 про те, що при призначенні пенсії, управлінням не була прийнята до уваги довідка про заробітну плату за період роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року, яка була видана Акціонерною транспортною компанією «Альфа-Транс» від 02 липня 2002 року №365, оскільки у управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області відсутня можливість проведення зустрічної перевірки первинних документів на підставі яких видавався зазначений документ. З призначеною позивачці суми пенсії вона категорично не згодна, оскільки вона була нарахована з грубими порушеннями вимог ст.19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та вважає прийняте рішення таким, що порушує її права. Згідно повідомлення УПФУ у Овідіопольському району Одеської області за вихідним № 33/Б/04 «Документація на державне зберігання до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради передана не в повному обсязі, а саме на зберіганні в Департаменті архівної справи та діловодства знаходяться тільки накази з особового складу за період з 1997 - 2001 роки, тому враховуючи заробітну плату за період з 11.01.1988 р. по 31.12.1992 р., видану АТК «Альфа-Транс» ЗАТ в розрахунок Вашої пенсії неможливо, в зв'язку з тим, щ довідка видана безпідставно, так як підприємство ліквідовано у 2002 році». Так згідно довідки АТК «Альфа-Транс» ЗАТ №1 від 14 січня 2013 року, відомості про нарахування заробітної плати в архівах АТК «Альфа-Транс» не збереглися, у зв'язку із чим, довідка про нарахування заробітної плати №365 від 02 липня 2002 року є дійсною. Перевірити правильність вказаних у довідці сум не надається можливим, оскільки місцезнаходження архівних документів невідоме. Позивачка не працювала в бухгалтерії, ніякого доступу до видачі довідок про заробітну плату не мав. Можливості виготовити надану ним до Пенсійного Фонду довідку самовільно у нього не було. Вказану довідку позивачка отримала у встановленому законом порядку. Діями відповідача грубо порушено майнові права позивача, у зв'язку із чим, він був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просить суд його задовольнити, з урахуванням уточнень, в повному обсязі.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області позов не визнала, просить суд в йог задоволенні відмовити в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначила, що до управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області 12.09.2013 р. за здійсненням перерахунку пенсії звернулася позивачка, надавши при цьому довідку про заробітну плату за період роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року, яка нараховувалася їй за час її роботи в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту, видану правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС». Однак, дана довідка не може враховуватися при призначенні та нарахуванні пенсії, оскільки у управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області відсутня можливість проведення зустрічної перевірки на предмет її дійсності. Крім того, на її думку, позивачкою пропущений 6-місячний строк для звернення до з адміністративним позовом до суду, оскільки відповідь управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області, в який відповідач відмовляє позивачці у здійсненні перерахунку, призначеної їй 27 квітня 2013 року пенсії, датована 12.09.2013 роком за вихідним № 33/Б/04 і минуло вже більше двох років з моменту коли позивачка дізналась про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Представник позивачки зазначила, що рішенням Арбітражного суду Одеської області від 11 серпня 2000 року у справі № 17-2-3/6 про банкрутство АТК Альфа-Транс ліквідатором підприємства АТК Альфа-Транс був призначений арбітражний керуючий ОСОБА_4. У зв'язку із незаконністю дій ОСОБА_4 та порушенням ним процедури ліквідації АТК «Альфа-Транс», наказом Міністра економіки від 07 квітня 2003 року, ліцензія на право проведення господарської діяльності арбітражних керуючих серії НОМЕР_1 від 19 жовтня 2001 року, видана ОСОБА_4 була анульована. В результаті неправомірних дій арбітражного керуючого ОСОБА_4 також зникла частина первинної документації підприємства (в тому числі і документація про нарахування позивачці заробітної плати за 1987-1991роки). В результаті неправомірних дій ліквідатора ОСОБА_4, який не вжив заходів щодо збереження документації підприємства, в даний час неможливо провести зустрічну перевірку.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Як вибачається з матеріалів справи та підтверджується письмовими доказами по справі на підставі Наказу 77 від 29 липня 1976 року позивачці було присвоєно третій розряд монтажника конструкцій. 30 вересня 1976 року позивачка була звільнена з посади у зв'язку з закінченням виробничої практики в Закарпатській госпрозрахунковій ділянці тресту «Центростальконструкція». Підстава - Наказ № 41-к від 30 вересня 1976 року.

11 жовтня 1976 року позивачка була прийнята на посаду дублера майстра в Закарпатську госпрозрахункову ділянку тресту «Центростальконструкція» у зв'язку з проходженням переддипломної практики. Підстава - Наказ № 41-к від 07 жовтня 1976 року. 17.11.1976 року звільнена з зазначеної посади у зв'язку із закінченням практики на підставі наказу № 49-к від 10.11.1976 року.

З 22 серпня 1973 року по 02.03.1977 рік на підставі відповідних наказів № 199 від 22.08.1973 року та № 25 від 02.03.1977 року позивачка проходила навчання в Подільському монтажному технікумі.

01 квітня 1977 року позивачка була прийнята на посаду монтажника конструкцій третього розряду в Одеське спеціалізоване управління № 131 тресту «Криворожстальконструкція». Підстава - Наказ № 53-к від 01.04.1972 року.

01 листопада 1977 року Позивачку було призначено на посаду інженера ПОР на підставі наказу № 160 від 17.11.1977 року.

10 березня 1982 року позивачку було переведено на Одеське виробниче об'єднання «Електронмаш». Підстава - Наказ № 57-к від 03.09.198 року.

18 травня 1983 року позивачка була прийнята у відділ капітального будівництва у порядку переводу на посаду техніка-конструктора. Підстава - Наказ № 200к від 14.09.1982 року.

18 травня 1983 року було переведено в господарський відділ розпорядником робіт другого розряду. Підстава - Наказ № 101к від 18.05.1983 року.

11 січня 1988 року переведено в 16 цех учнем намотувача котушок. Підстава - Наказ № 7-к від 11.01.1988 року.

24 березня 1988 року присвоєно другий розряд намотувача котушок. Підстава - Наказ № 47-к від 24.03.1988 року.

З січня 1988 року позивачка почала працювати за сумісництвом в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки від 02 липня 2002 року за №365.

14 жовтня 1992 року позивачку було звільнено з посади намотувача котушок другого розряду в Одеському виробничому об'єднанні «Електронмаш» за власним бажанням. Підстава - Наказ № 171-к від 14.10.1992 року.

15 жовтня 1992 року позивачку було прийнято на посаду старшого економіста планово-економічного відділу АТП-15155. Підстава - Наказ № 185-к від 15.10.1992 року.

01 листопада 1992 року АТП-15155 було реорганізовано в Орендне Одеське АТП-15155 на підставі наказу № 196-к від 30.10.1992 року.

18 березня 1994 року Орендне Одеське АТП-15155 було реорганізоване в Акціонерну транспортну компанію «АЛЬФА-ТРАНС» на підставі рішення Ленінської районної ради народних депутатів м. Одеси № 291/21 від 24.12.1993 року та видане свідоцтво № 648 від 30.30.1994 року.

29 липня 2002 року позивачку було звільнено за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України з посади старшого економіста планово-економічного відділу Акціонерної транспортної компанії «АЛЬФА-ТРАНС». Підстава - Наказ № 17-к від 29.07.2002 року.

З 27.04.2013 року згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачці було призначено пенсію за віком управлінням Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області.

Судом встановлено, що за період з 11 січня 1988 р. по 31 грудня 1990 р. позивачка працювала за сумісництвом в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту, правонаступником якого є Акціонерна транспортна компанія «АЛЬФА-ТРАНС».

Рішенням загальних зборів працюючих (Наказ по АТП №196 від 30 жовтня 1992 року) АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту було реорганізовано в Орендне Одеське автотранспортне підприємство 15155 з 01 листопада 1992 року.

Рішенням загальних зборів ОО АТП 15155 (Наказ по АТП №24 від 18 березня 1994 року) та рішенням Ленінського районного виконавчого комітету м. Одеси №291/21 від 24 грудня 1993 року Орендне Одеське автотранспортне підприємство 15155 було реорганізовано в Акціонерну транспортну компанію «АЛЬФА-ТРАНС» з 01 квітня 1994 року.

У вересні 2015 року позивачка відповідно до ст.69 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звернулася до управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області з вимогою здійснити перерахунок, призначеної їй 27 квітня 2013 року пенсії за віком, починаючи з 27 квітня 2013 року у встановленому законом порядку, з урахуванням заробітної плати за період з січня 1988 року по грудень 1992 року, яка нараховувалася їй за час її роботи в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №365, видану правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС».

На підтвердження свого права на отримання пенсії, позивачкою до управління Пенсійного фонду було надано довідку про заробітну плату за період з січня 1988 року по грудень 1991 року, яка нараховувалася їй за час роботи в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту, видану правонаступником АТК «Альфа-Транс» на підставі первинних документів, копію трудової книжки та інші документи, що підтверджують її особу та наявність у неї права на отримання пенсії.

Рішенням управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області від 27 квітня 2013 року позивачці до виплати було призначено суму пенсії у розмірі 894,00 гривень щомісячно.

Не погодившись з розміром призначеного розміру пенсії, позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області, де у вересні 2015 року нарочно отримала відповідь про те, що при призначенні їй пенсії, управлінням не була прийнята до уваги довідка про заробітну плату за період її роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року, яка була видана Акціонерною транспортною компанією «Альфа-Транс» від 02 липня 2002 року №365, оскільки у управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області відсутня можливість проведення зустрічної перевірки первинних документів на підставі яких видавався зазначений документ. І на цій підставі їй було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Проти відомостей, викладених в довідці про нарахування заробітної плати №365 від 02 липня 2002 року окремо заперечень з боку відповідача не надходило, а заборгованість перед Пенсійним фондом АТК «АЛЬФА ТРАНС» відсутня, що підтверджується актом звірення розрахунків за всіма платежами станом на 01.01.2010р.

Перевірити правильність вказаних у довідці сум, в даний час, не надається можливим, оскільки місцезнаходження архівних документів невідоме.

Згідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком.

Відповідно до ч.4 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. пенсійний фонд забезпечує комплекс організаційних та технічних заходів, спрямованих на захист відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку».

Згідно до вимог ч.4 ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», персональна облікова картка застрахованої особи зберігається в Пенсійному фонді протягом усього життя цієї особи, а після її смерті - протягом 75 років на паперових носіях та в електронному вигляді за наявності засобів, що гарантують ідентичність паперової та електронної форми документа».

Отже, відповідальність за незбереження даних про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, несе Пенсійний фонд, а не сама застрахована особа.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках. здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно до вимог ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно до вимог ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до ст.105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи, позивачка ОСОБА_3 не працювала в бухгалтерії, ніякого доступу до видачі довідок про заробітну плату не мала. Можливості виготовити надану нею довідку самовільно у позивачки не було.

Будь-яких доказів того, що надана представником позивачки довідка містить в собі недостовірну інформацію відповідачем надано не було, а в ході судового розгляду справи, їх встановлено не було.

Крім того, позивачка не несе зобов'язання по збереженню архівної документації та не повинна вживати заходи щодо її зберігання, оскільки це не є її компетенцією. Вказану довідку позивачка отримала у встановленому законом порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що під час надання позивачкою довідки про заробітну плату за період з січня 1988 року по грудень 1992 року, яка нараховувалася їй за час роботи в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №365, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» до управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області, вона діяла в межах діючого законодавства.

Доводи представника відповідача про те, що видана підприємством, на якому працювала позивачка, довідка викликає сумніви є необґрунтованими та не може бути підставою для призначення пенсії без урахування наданої довідки про заробітну плату, оскільки це є лише припущенням управління Пенсійного фонду, яке не ґрунтується на будь-яких доказах та спростовується матеріалами справ. Дані наведені у вказаній довідці відповідачем не спростовані.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Доводи представника відповідача щодо пропуску позивачкою строку на звернення з адміністративним позовом до суду є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач дізнався, що їй було відмовлено у здійсненні перерахування пенсії, лише у вересі 2015 року, а тому, строк на звернення до суду для захисту своїх порушених прав, необхідно рахувати, саме з цієї дати. При цьому, доказів отримання позивачкою вищезазначеної відповіді раніше ніж вересень 2015 року (зокрема, повідомлення про вручення цінного листа, доказів отримання документів нарочно позивачкою, або уповноваженим представником позивачки, тощо) матеріали справи не містять. В цій частині посилання представника відповідача на необхідність доведення позивачкою факту отримання поштової кореспонденції виключно поштовим реєстром (тоді як він не є відправником, а є отримувачем) суд вважає помилковими.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що позивачкою доведено правомірність своїх позовних вимог, навпаки, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних позивачкою дій, що є підставою для задоволення позову.

З огляду на зазначене та беручі до уваги достатній та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-11, 128, 158-163 КАС України, ст.ст.1, 12, 19, 65, 101, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, ст.ст.8, 21, 22, 23, 41, 46, 50, 58, 69 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_3 у здійсненні перерахунку пенсії, починаючи з 27 квітня 2013 року, з урахуванням заробітної плати за період з січня 1988 року по грудень 1992 року, яка нараховувалася їй за час її роботи в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №365, видану правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Овідіопольському районі Одеської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії, починаючи з 27 квітня 2013 року, з урахуванням заробітної плати за період з січня 1988 року по грудень 1992 року, яка нараховувалася їй за час її роботи в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №365, видану правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» та виплатити їй виниклу заборгованість.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня прийняття постанови.

Суддя А. І. Бочаров