Справа № 800/256/16
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м. Київ справа № 800/256/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Шведа Е.Ю. (доповідач),
суддів:Донця О.Є.,
Єрьоміна А.В.,
Маслія В.І.,
Черпіцької Л.Т.,

секретар судового засідання Зубенко Д.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_6,

представника відповідача Білопольської Н.А.,

представника третьої особи Хорольського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_9 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Генеральний прокурор України, про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія), в якому просила визнати протиправними дії та рішення Комісії від 22 березня 2016 року № 18/вп-16 про продовження строку відсторонення ОСОБА_9 від посади судді Сєверодонецького міського суду Луганської області та скасувати його.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказане рішення Комісії прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, є протиправним, відтак підлягає скасуванню. Позивач вказує, що воно прийняте без дослідження відповідачем матеріалів, які мали значення для вирішення питання про продовження строку відсторонення її від посади, без надання належної правової оцінки мотивам, наведеним в клопотанні Генерального прокурора України, та правовим підставам, які були зазначені Генеральним прокурором України для відсторонення від посади, відтак спірне рішення є невмотивованим та необґрунтованим.

Звертає увагу, що клопотання Генерального прокурора України про відсторонення її від посади судді датоване 04 березня 2016 року, проте, як їй відомо з засобів масової інформації, вказаного дня Генеральний прокурор України ОСОБА_11 перебував у відпустці, відтак не міг підписати зазначене клопотання, а отже Комісія не мала підстав його розглядати.

Також вказує, що станом на день прийняття Комісією рішення - 22 березня 2016 року досудове розслідування по кримінальному провадженню вже було закінчене, обвинувальний акт знаходився на розгляді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області. Відтак, висновки комісії про те, що перебуваючи на посаді судді, вона буде мати доступ до документів, які мають значення для кримінального провадження, та може знищити їх чи підробити є безпідставними та не обґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам.

Крім того, всупереч вимогам статті 158 КПК України, Комісія не з'ясувала у представника Генерального прокурора України обставини, які б підтверджували відсутність у сторони обвинувачення можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попереднього рішення про відсторонення.

У клопотанні Генерального прокурора про продовження строку відсторонення її від посади не було викладено конкретних обставин, що дають підстави вважати, що перебування її на посаді судді сприятиме вчиненню нею нового кримінального правопорушення, та що перебуваючи на цій посаді, вона буде мати доступ до документів, які мають значення для кримінального провадження, а тому може знищити їх чи підробити. В клопотанні відсутні докази того, що вона незаконними засобами буде впливати на свідків з числа працівників Сєвєродонецького міського суду Луганської області, секретарів судових засідань помічників суду та учасників кримінального провадження, яких допитано за обставинами нібито вчиненого нею злочину, та не зазначено, яким саме способом вона буде перешкоджати кримінальному провадженню. Вважає, що Генеральний прокурор України не мав права ініціювати продовження строку відсторонення її від посади без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

У запереченнях на адміністративний позов, що надійшли на адресу суду, відповідач, третя особа зазначають, що доводи позивача про необґрунтованість клопотання Генерального прокурора України щодо продовження строку її відсторонення від посади судді спростовуються матеріалами досудового розслідування. Комісія повністю дотрималася процедури прийняття спірного рішення, зокрема, проаналізувала та врахувала мотиви, наведені в клопотанні Генерального прокурора України, правову підставу для продовження строку відсторонення судді від посади, звернула увагу на кваліфікацію дій позивача та тяжкість інкримінованого злочину, фактичні обставини, а також на наслідки відсторонення судді від посади для інших осіб.

Комісія, розглядаючи вказане клопотання Генерального прокурора України, діяла в межах закону, Регламенту Комісії, затвердженого її Рішенням від 08 червня 2011 року N 1802/зп-11 (далі - Регламент). Отже, спірне рішення Комісії є законним та обґрунтованим, тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов з підстав, наведених у ньому, представники відповідача, третьої особи просили суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Указом Президента України від 05 серпня 1998 року № 846/98 «Про призначення суддів» ОСОБА_9 вперше призначено на посаду судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

Указом Президента України від 04 квітня 2003 року № 294/2003 ОСОБА_9 призначено суддею апеляційного суду Луганської області.

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 19 лютого 2004 року № 1524-IV ОСОБА_9 обрано на посаду судді безстроково.

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 09 лютого 2012 року № 4378-VI ОСОБА_9 обрано суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

05 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 0000021 за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, яке розслідується першим підрозділом (відділом) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.

26 жовтня 2015 року заступником Генерального прокурора України - Головним військовим прокурором Матіосом А.В. винесено повідомлення позивачу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

24 листопада 2015 року до Комісії надійшло клопотання Генерального прокурора України про відсторонення позивача від посади судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області в порядку, передбаченому частиною третьою статті 154 Кримінального процесуального кодексу України, у зв'язку з притягненням її до кримінальної відповідальності.

Рішенням Комісії від 25 грудня 2015 року № 94/вп-15 зазначене клопотання задоволено та відсторонено позивача від посади судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області строком на два місяці у зв'язку з притягненням її до кримінальної відповідальності.

12 лютого 2016 року до Комісії надійшло клопотання Генерального прокурора України про продовження строку відсторонення позивача від посади судді на один місяць.

Рішенням Комісії від 25 лютого 2016 року № 13/вп-16 вказане клопотання Генерального прокурора України задоволено та продовжено строк відсторонення ОСОБА_9 від посади судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області строком на один місяць у зв'язку з притягненням її до кримінальної відповідальності.

11 березня 2016 року до Комісії надійшло клопотання Генерального прокурора України від 04 березня 2016 року про продовження строку відсторонення позивача від посади судді строком на один місяць.

Клопотання обґрунтоване тим, що продовжуючи займати посаду судді, ОСОБА_9 може незаконними засобами впливати на свідків з числа працівників Сєвєродонецького міського суду Луганської області, зокрема свого помічникам та секретаря судових засідань; має доступ до документів, зокрема, до кримінального провадження № 0000692, в якому ухвалено спірний вирок, а тому може знищити чи спотворити вказані матеріали чи чинити службове підроблення; має знайомих серед працівників правоохоронних та судових органів, зв'язки з якими може використати для створення перешкод судовому розгляду.

Необхідність продовження строку відсторонення ОСОБА_9 від посади судді викликана тим, що сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких суддю було відсторонено від посади, іншим способом протягом дії попередніх рішень Комісії про відсторонення та продовження строку відсторонення ОСОБА_9 від посади судді.

Спірним рішення Комісії від 22 березня 2016 року № 18/вп-16 задоволено клопотання Генерального прокурора України та продовжено строк відсторонення ОСОБА_9 від посади судді Сєверодонецького міського суду Луганської області строком на один місяць у зв'язку з притягненням її до кримінальної відповідальності.

Приймаючи вказане рішення, Комісія зазначила, що мотиви, наведені Генеральним прокурором України у клопотанні про продовження строку відсторонення ОСОБА_9 від посади судді, є обґрунтованими і належно підтвердженими матеріалами кримінального провадження, що виправдовує потребу в продовженні строку відсторонення позивача від займаної посади строком на один місяць.

Також судом встановлено, що постановами Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2016 року у справі № 800/93/16 та від 17 травня 2016 року у справі № 800/181/16 ОСОБА_9 відмовлено в задоволенні її позовів про скасування рішень Комісії від 25 грудня 2015 року № 94/вп-15 та від 25 лютого 2016 року № 13/вп-16 відповідно.

Не погодившись з рішенням Комісії від 22 березня 2016 року № 18/вп-16, позивач звернулась до суду з даним позовом про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення Комісії.

Розглядаючи дану справу, суд оцінює оскаржуване рішення, дії відповідача на відповідність статті 19 Конституції України, статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та відповідно до статті 8 КАС України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено суть недоторканості судді. Так, відповідно до частин третьої та четвертої цієї статті судді може бути повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення лише Генеральним прокурором України або його заступником.

Суддя може бути відсторонений від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора України виключно в порядку, встановленому цим Законом. Таке відсторонення здійснюється Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на строк не більше двох місяців.

Продовження строку відсторонення судді від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється в тому ж порядку на строк не більше одного місяця. Клопотання про продовження строку такого відсторонення судді від посади подається не пізніше п'ятнадцяти днів до закінчення строку, на який суддю було відсторонено. Вимоги до клопотання про відсторонення судді від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності встановлюються процесуальним законом.

Статтею 154 КПК визначено загальні положення відсторонення від посади. Відповідно до частини другої цієї статті відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Частиною першою статті 158 КПК України передбачено, що прокурор, а щодо члена Національного агентства з питань запобігання корупції Генеральний прокурор України або його заступник, має право звернутися з клопотанням про продовження строку відсторонення від посади, яке розглядається в порядку, передбаченому статтею 156 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою вказаної статті слідчий суддя, суд відмовляє у продовженні строку відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе, що:

1) обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати;

2) сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.

Аналогічні норми містяться в п. 15.10 Регламенту, відповідно до якого Комісія продовжує строк відсторонення судді від посади на підставі відповідного вмотивованого клопотання Генерального прокурора України про продовження цього строку. Строк продовження відсторонення судді не може становити більше одного місяця.

Клопотання про продовження строку відсторонення судді від посади подається не пізніше п'ятнадцяти днів до закінчення строку, на який суддю було відсторонено. Вимоги до клопотання про продовження строку відсторонення судді від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності встановлюються процесуальним законом.

Комісія відмовляє у продовженні строку відсторонення від посади, якщо Генеральний прокурор України не доведе, що:

1) обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати;

2) сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попереднього рішення.

З наведених норм слідує, що розгляд Комісією питання про відсторонення чи про продовження строку відсторонення судді від посади може здійснюватись тільки за наявності відповідного вмотивованого клопотання Генерального прокурора України, при чому таке клопотання повинно відповідати вимогам статей 155, 158 КПК України.

Дослідивши надану суду копію клопотання Генерального прокурора України від 04 березня 2016 року № 06/1-40438-15 про продовження строку відсторонення від посади, судом встановлено його відповідність вимогам вказаних статей КПК України, наслідком чого є його обов'язковий розгляд Комісією на своєму засіданні.

Зі змісту регулювання правовідносин щодо відсторонення судді від посади та продовження строку такого відсторонення також вбачається, що коло обставин, які підлягають дослідженню під час вирішення питання про продовження строку відсторонення, є дещо ширшим за те, що підлягає дослідженню під час вирішення питання про відсторонення від посади. Так, дослідженню підлягають також обставини, що підтверджують відсутність у сторони обвинувачення можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попереднього рішення про відсторонення.

Як встановлено судом, відсторонення позивача від посади здійснено рішенням Комісії від 25 грудня 2015 року, яке в подальшому залишено в силі постановою Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2016 року.

За строк, на який позивача відсторонено від посади, не досягнуто цілей, заради яких було здійснено таке відсторонення, як і не досягнуто вказаних цілей протягом дії строку повторного відсторонення ОСОБА_9 від посади судді на підставі відповідного рішення Комісії від 25 лютого 2016 року, що також залишено в силі постановою Вищого адміністративного суду України від 17 травня 2016 року. При цьому, сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення вказаних цілей іншими способами протягом дії рішень Комісії про відсторонення та продовження строку відсторонення позивача від посади. Іншого позивачем не доведено, а судом не встановлено.

Разом з тим, висновки, викладені у вказаних рішеннях Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2016 року та від 17 травня 2016 року мають преюдиційне значення для вирішення даної справи, а тому відповідно до частини першої статті 72 КАС України, обставини відсторонення ОСОБА_9 від посади судді та продовження строку відсторонення не підлягають дослідженню при розгляді даної справи, такі обставини є встановленими.

Дослідивши спірне рішення Комісії 22 березня 2016 року № 18/вп-16, слід зазначити що воно прийняте з урахуванням обставин, передбачених статтями 157, 158 КПК України, а саме: досліджено обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, та встановлено, що вони продовжують існувати. Також з'ясовано неможливість забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередніх рішень.

З урахуванням наведеного, а також того, що обставини, за яких відбулось відсторонення позивача від посади не змінились та продовжують існувати, суд вважає обґрунтованим висновок Комісії, а відтак і її рішення про необхідність продовження строку відсторонення від посади судді, оскільки перебуваючи на посаді судді, ОСОБА_9, принаймні, може мати вплив на свого помічникам, секретаря судових засідань; використати зв'язки серед працівників правоохоронних та судових органів для створення перешкод судовому розгляду тощо, тому відсторонення позивача від посади є співмірним заходом, враховуючи такі обставини.

Доводи позивача про те, що 04 березня 2016 року Генеральний прокурор України перебував у відпустці, а відтак не мав можливості підписати клопотання про продовження строку відсторонення від посади, як на підставу незаконності спірного рішення Комісії, не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на те, що обставина перебування Генерального прокурора України у відпустці не впливає на можливість підписання ним документів, необхідних для виконання функцій, покладених на нього законом, в тому числі і направлення до Комісії вмотивованого клопотання про відсторонення чи продовження строку відсторонення судді від посади.

При цьому варто зауважити, що правом на звернення до Комісії з клопотанням про відсторонення чи продовження строку відсторонення судді від посади наділений виключно Генеральний прокурор України відповідно до частини четвертої статті 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відтак, передача таких повноважень будь-якій іншій особі, в тому числі і заступнику Генерального прокурора України, є порушенням закону.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене та ту обставину, що Комісією доведено правомірність свого рішення від 22 березня 2016 року № 18/вп-16 про продовження строку відсторонення ОСОБА_9 від посади судді Сєверодонецького міського суду Луганської області, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 161-163, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_9 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Генеральний прокурор України, про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і не підлягає перегляду в апеляційному чи касаційному порядку.

Судді: