Справа № 808/8844/15
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2016 рокусправа № 808/8844/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання незаконним та скасування висновку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області , в якому просив визнати незаконним та скасувати висновк, затверджений Державною міграційною службою України від 18.08.2015 про те, що паспорт на імя ОСОБА_1 виданий з порушенням вимог чинного законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2001 році він звернувся із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та надав усі необхідні документи, які були перевірені відповідним органом на відповідність чинному законодавству України та відсутність підстав для відмови отримання громадянства України, після чого йому було видано паспорт громадянина України. Вважає висновок, затверджений ДМС України від 18.08.2015 про те, що паспорт на його імя виданий з порушенням вимог чинного законодавства України незаконним та таким, що порушує його права, у звязку з чим просить його скасувати.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має право на набуття громадянства України на підставі частини першої статті 8 «Про громадянство України» за територіальним походженням, як особа, яка народилася до 16.07.1990 на території, яка стала територією України у порядку встановленому законодавством. Проте, судом встановлено, що позивачем заява про зміну громадянства в порядку, встановленому законодавством, до відповідного органу не подавалась, чим порушено процедуру набуття громадянства України за територіальним походженням та, як наслідок, не вчинено дій, спрямованих на набуття громадянства України. Суд дійшов висновку, що позивачем процедуру набуття громадянства України не дотримано, у звязку з чим громадянство України позивачем фактично набуто не було, та, як наслідок, паспорт громадянина України серії СВ № 431755, оформлений 27.12.2001 Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області на імя ОСОБА_1 виданий з порушенням вимог чинного законодавства. Отже, висновок за результатами службової перевірки щодо законності документування паспортом громадянина України гр. ОСОБА_1 № 02 від 18.08.2015 оформлено у порядку встановленому чинним законодавством, а тому підстави для його скасування відсутні.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яки задовольнити повні вимоги.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, представники відповідачів посилаються на безпідставність її доводів та просять постанову суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представників відповідачів, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши рішення суду першої інстанції, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився у с. Богданівка, Приазовського району, Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 19)

Відповідно до листа Департаменту громадянства та міграції Міністерства внутрішніх справ ОСОБА_2 ОСОБА_3 № 40/2/5570 від 09.03.2016, ОСОБА_1 є громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3, який у 1997 році оформив виїзд на постійне проживання за межами ОСОБА_2 ОСОБА_3. (а.с. 141)

19.08.1997 позивач звернувся до Відділу паспортної, реєстраційної та міграційної роботи УМВС України у Запорізькій області із заявою про видачу посвідки на проживання в Україні. (а.с. 83-84)

26.08.1997 позивачу видано тимчасову посвідку на проживання в Україні серії ЗП 000624, термін дії до 26.08.1999.

12.12.1997 Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області позивача зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання/перебування особи № 10с/7 від 24.10.2015. (а.с. 11)

Відповідно до Форми № 1, 04.12.2001 позивач звернувся до Мелітопольського РВ УМВС України в Запорізькій області із заявою про видачу паспорту у звязку з набуттям громадянства України та надав паспорт громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 серії РР № 0001271 від 23.06.1997. (а.с. 87)

27.12.2001 Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 документовано паспортом громадянина України серії СВ № 431755 (а.с. 17-18).

Листом № 07-44/244 від 01.07.2015 «Щодо перевірки інформації щодо наявності паспорту громадянина України», виконуючий обовязки відділу ведення державного реєстру виборців Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області звернувся до Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області з проханням перевірити інформацію щодо того, чи є дійсним чи ні паспорт громадянина України серії СВ № 431755, виданий на імя ОСОБА_1, та з яких підстав. (а.с. 88)

На підставі вказаного звернення УДМС України в Запорізькій області проведена перевірка щодо законності видачі паспорта громадянина України ОСОБА_1 за результатами якої складено висновок № 2 від 18.08.2015, затверджений директором Департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України Державної міграційної служби України, відповідно до якого паспорт громадянина України серії СВ № 431755, оформлений 27.12.2001 Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1, вирішено вважати недійсним та таким, що підлягає вилученню і знищенню. Рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до Консульської установи ОСОБА_2 ОСОБА_3 з приводу отримання паспорта громадянина ОСОБА_3, що у подальшому надасть змогу здійснити процедуру набуття громадянства України за територіальним походженням згідно статті 8 Закону України «Про громадянство України». (а.с. 90-92).

Відповідно до вказаного висновку перевіркою встановлено, що за обліками Відділу ПРтаМР УМВС України в Запорізькій області громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1 документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії ЗП №000624, видана 26.081997, та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

04.12.2001 до відділу ПР та МР Мелітопольського РВ УМВС України в Запорізькій області з приводу обміну паспорта серії РР № 0001271, виданого 23.06.1997 МВС ОСОБА_2 ОСОБА_3, на паспорт громадянина України звернувся гр. ОСОБА_1 та надав наступні документи: заяву про видачу паспорта громадянина України, паспорт серії РР № 0001272, який підлягав обміну, та 2 фотокартки.

Начальник відділу ОСОБА_4 не вивчивши належним чином надані матеріали, не врахував те, що у заяві про видачу паспорта підставою оформлення паспорта громадянина України зазначено паспорт громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 серії РР № 0001271, виданий 23.06.1997 МВС ОСОБА_2 ОСОБА_3, та вимоги п.21 розділу III «Інструкції щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженої наказом МВС України від 17 серпня 1994 року № 316, затвердженого в МЮУ 05.09.1994 №211/421, прийняв рішення про документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України.

27.12.2001 оформлено заявнику паспорт громадянина України серії СВ № 341755, та до книги обліку прибутків та видатків паспортів внесено відповідний запис.

Під час перевірки встановлено, що у серпні місяці 1997 року до відділу ВПР та МР УМВС України в Запорізькій області із Приазовського РВ УМВС України в області від громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_1, 1963 р.н,, надійшла заява про оформлення йому посвідки на постійне проживання в Україні.

26.08.1997, після розгляду заяви співробітниками відділу прийнято рішення щодо оформлення ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання в Україні та видано заявнику посвідку на постійне проживання в Україні серії ЗП №000624 терміном до 26.08.1999.

Оскільки ОСОБА_1 не звертався на той час до компетентних органів із письмовою заявою про визначення належності його до громадянства України, то відповідно до пункту 3 статті 2 або статті 11, частини 8 статті 33, статті 34 Закону України« Про громадянство України» (у редакції Закону від 16.04.1997) він не є громадянином України. ( а.с. 90-92)

Листом УДМС України в Запорізькій області № 2301/01-9623 від 02.09.2015 на адресу ГУМВС України в Запорізькій області надіслано копію висновку № 02 від 18.08.2015 для реєстрації та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства (а.с. 94).

Листом № 2301/01-9620 від 02.09.2015 УДМС України в Запорізькій області повідомлено позивача, що паспорт громадянина України серії СВ № 431755, оформлений 27.12.2001 Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області визнано таким, що виданий з порушенням вимог чинного законодавства. Повідомлено позивача про необхідність здачі паспорта громадянина України до підрозділу УДМС України в Запорізькій області та рекомендовано позивачу звернутися до Консульської установи ОСОБА_2 ОСОБА_3, що в подальшому надасть змогу здійснити процедуру набуття громадянства України за територіальним походженням згідно статті 8 Закону України «Про громадянство України» (а.с. 95).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року №2235-III (Закон №2235-III).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама або хоча б один з її батьків, дід чи баба, повнорідні брат чи сестра народилися або постійно проживали до 16 липня 1990 року на території, яка стала територією України відповідно до статті 5 Закону України «Про правонаступництво України», а також на інших територіях, що входили до складу Української Народної Республіки, Західно-Української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської ОСОБА_2, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної ОСОБА_2 (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, що взяв зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її діти реєструються громадянами України.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 має право на набуття громадянства України на підставі частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» за територіальним походженням, як особа, яка народилася до 16.07.1990 на території, яка стала територією України у порядку встановленому законодавством.

Набуття громадянства України громадянами ОСОБА_2 ОСОБА_3 (у тому числі за територіальним походженням, тобто відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України») з 08.04.2000 здійснюється по спрощеному порядку на підставі Угоди між Україною і ОСОБА_2 ОСОБА_3 про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають в ОСОБА_2 ОСОБА_3, і громадянами ОСОБА_2 ОСОБА_3, які постійно проживають в Україні, підписаної 12.03.1999 та ратифікованої 21.10.1999.

На виконання даної Угоди прийнято Порядок реалізації Угоди між Україною і ОСОБА_2 ОСОБА_3 про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають в ОСОБА_2 ОСОБА_3, і громадянами ОСОБА_2 ОСОБА_3, які постійно проживають в Україні, затверджений спільним наказом МВС України, МЗС України, Мінюсту України від 28.04.2000 № 317/95/15/5.

Відповідно до підпункту 1.2.1 пункту 1.2 Порядку реалізації Угоди між Україною і ОСОБА_2 ОСОБА_3 про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають в ОСОБА_2 ОСОБА_3, і громадянами ОСОБА_2 ОСОБА_3, які постійно проживають в Україні, затвердженого спільним наказом МВС України, МЗС України, Мінюсту України від 28.04.2000 № 317/95/15/5а (в редакції 2001 року), громадяни ОСОБА_2 ОСОБА_3 для набуття громадянства України за територіальним походженням подають до районного відділу органів внутрішніх справ за місцем постійного проживання документи, передбачені частиною 3 розділу II Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 № 215, за винятком документа про припинення громадянства ОСОБА_2 ОСОБА_3 чи зобов'язання його припинити.

Відповідно до підпункту 1.2.2 пункту 1.2 Порядку реалізації Угоди між Україною і ОСОБА_2 ОСОБА_3 про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають в ОСОБА_2 ОСОБА_3, і громадянами ОСОБА_2 ОСОБА_3, які постійно проживають в Україні та пункту 22 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 разом із зазначеними документами громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 подає заяву про зміну громадянства.

Пунктом 1 частини 1 статті 24 Закону України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» ( в редакції 2001 року) спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань громадянства і підпорядковані йому органи здійснюють такі повноваження: приймають рішення про оформлення набуття громадянства України особами за підставами, передбаченими пунктами 1, 2, 4 - 10 статті 6 цього Закону.

Процедура подання та перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України встановлена Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» (далі Порядок № 215/2001 - в редакції від 27.03.2001).

Відповідно до пункту 74 Порядку № 215/2001 головне управління МВС України в Автономній ОСОБА_2 Крим, місті Києві, Київській області, управління МВС України в області, місті Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України, начальник головного управління міграційної служби в Автономній ОСОБА_2 Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України, начальник головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній ОСОБА_2 Крим, місті Києві, Київській області, управління Міністерства внутрішніх справ України в області, місті Севастополі або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Отже, прийняття відповідного рішення відбувається на підставі поданих заявником документів, які перевіряються посадовими особами на предмет їх відповідності та встановлення обставин, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

Відповідно до матеріалів справи позивачем, при зверненні 04.12.2001 до відділу ПР та МР Мелітопольського РВ УМВС України в Запорізькій області із заявою про видачу паспорту громадянина України у звязку з набуттям громадянства України, було здано паспорт серії РР № 0001271, виданий 23.06.1997 МВС ОСОБА_2 ОСОБА_3, який підлягав обміну на паспорт громадянина України. ( а.с.87)

Вказані обставини встановлені і під час проведення перевірки УДМС України в Запорізькій області. ( а.с.90-92)

Відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство України» рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

З оскаржуваного висновку за результатами службової перевірки № 2 від 18.08.2015 встановлено, що не дотримання у повній мірі визначеної процедури мало місце саме з боку посадової особи державного органу.

Відповідачем не надано доказів та судом не встановлено фактів, які б свідчили про подання позивачем під час оформлення паспорту громадянина України свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не мав права набути громадянство України.

Паспорт громадянина України було отримано позивачем на підставі Закону України «Про громадянство України» від 08.10.1991. Відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р., № 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Отримавши паспорт громадянина України ОСОБА_1 надалі добросовісно вважав, що ним додержано вимоги закону щодо набуття громадянства України.

З виданим паспортом громадянина України ОСОБА_1 прожив на Україні понад 13 років.

Конституційний Суд України у Рішенні № 7-рп/2009 від 16.04.2009 висловив правову позицію, відповідно до якої, рішення суб'єкта владних повноважень повинні бути гарантією стабільності суспільних відносин, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Відповідач, виявивши допущене порушення процедурних норм посадовою особою державного органу та не довівши жодним чином протиправності дій позивача, відповідач встановив негативні наслідки саме для позивача, що є неприпустимим.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про невідповідність оскаржуваного висновку № 2 від 18.08.2015 положенням частини 3 статті 2 КАС України та відповідно його протиправність.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року скасувати із прийняттям нової постанови.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок затверджений Директором Департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України Державної міграційної служби України № 2 від 18.08. 2015, яким Паспорт громадянина України серії СВ № 431755, оформлений 27.12.2001 року Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 вирішено вважати недійсним та таким, що підлягає вилученню і знищенню.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко