Справа № 806/686/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м.Житомир справа №806/686/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О.Г.,

секретар судового засідання Бондаренко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання неправомірним та скасування наказу від 06.04.2016 року №296, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 06.04.2016 року №296 "Про накладення дисциплінарного стягнення". В обґрунтування позову зазначає, що не було вчинено жодних дисциплінарних проступків, не порушувалась трудова дисципліна та належним чином і повному об'ємі були виконані всі посадові обов'язки, визначені посадовою інструкцією. Крім того, на думку позивача, порушено строки притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Отже, вважає оскаржуваний наказ неправомірним та такими, що підлягає скасуванню.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав зазначених в запереченнях щодо позову та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача і представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.2013 року працює на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Житомирській області.

06.04.2016 року наказом ГУ ДФС у Житомирській області №296 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани (а.с.12-14).

В наказі зазначено, крім іншого, що начальником управлінням доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС ОСОБА_1 не дотримано вимоги п.п.2.2.12.5 та п.п.2.2.12.6 Положення про управління. А саме: не здійснено організацію та координацію роботи структурного підрозділу підпорядкованої ОДГП щодо виконання плану-графіку перевірок та не здійснено контроль щодо його виконання. Відбулося фактичне самоусунення від здійснення функціональних обов'язків, а такі дії в подальшому призвели до можливості платнику переховуватися від органу досудового розслідування та проведення перевірки.

Підставою для винесення вищевказаного наказу стала доповідна записка Начальнику ГУ ДФС у Житомирській області, в п.2 якої пропонується за неналежне виконання посадових обов'язків, самоусунення від контролю за повнотою проведення необхідних заходів при проведенні перевірки ФОП ОСОБА_2 відповідно до плану графіку на 4 квартал 2015 року, низький рівень взаємодії між управлінням доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС та СУ ФР ГУ ДФС у Житомирській області, що призвело до значної кількості листування між підрозділами, а в кінцевому результаті - нездійснення перевірок ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 з жовтня 2015 року та затягування з проведенням перевірки по ФОП ОСОБА_4, притягнути до дисциплінарної відповідальності відповідно до вимог ст.147 Кодексу законів про працю України начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС ОСОБА_1 (а.с.41-48). Також службовою перевіркою встановлено низький рівень взаємодії між слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС, управлінням доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС та Житомирською ОДГП, що призвело до значної кількості документообігу та тривалої переписки між підрозділами. А як результат, невідпрацювання постанов слідчих щодо проведення перевірок платників (а.с.13).

Доповідна записка була написана на підставі акту від 02.03.2016 року вх.№811/8, яким і виявлено факт здійснення порушення ОСОБА_1 (а.с.34-40).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» (надалі - Закон №3723-XII) регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу.

Відповідно до ст.10 Закону №3723-XII основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Згідно ст.14 Закону №3723-XII дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Відповідно до ст.139 Кодексу законів про працю України, введеним в дію з 01 червня 1972 року Законом Української РСР від 10 грудня 1971 року №322-VIII, (надалі - КЗпП України) працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Згідно зі ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Зазначене кореспондується з положеннями пункту 21.1 ст.21 Податкового кодексу України, якими передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (п.п.21.1.1 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України); забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій (п.п.21.1.2 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України); забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень(п.п.21.1.3 п.21.1 т.21 Податкового кодексу України); не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (п.п.21.1.4 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України).

У п.21.2 ст.21 Податкового кодексу України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків посадові особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

Судом встановлено, що ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 07.10.2015 року (справа №295/14633/15-к) призначено позапланову документальну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного соціального внеску за період діяльності з 01.01.2013 року по 30.09.2015 року. Проведення перевірки доручено співробітникам Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області. (а.с.96-97).

За результатами виконання постанов слідчого Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведена службова перевірка щодо встановлення причин тривалого невідпрацювання постанов слідчого і складено акт від 02.03.2016 року вх. №811/8 (а.с.34-40).

З дослідженого акту перевірки та матеріалів справи судом встановлено, що ухвала слідчого судді була отримана Житомирською ОДПІ під час перебування ОСОБА_1 у відпустці - з 05.10.2015 року по 23.10.2016 року.

В акті перевірки зазначається, що ухвалою слідчого судді від 07.10.2015 року №295/14633/15к зобов'язано надати співробітникам Житомирської ОДПІ матеріали кримінального провадження, які свідчать про викладені обставини, але вимоги суду слідчим ВКР СУ ФР ГУ ДФС Ломовцевим М.С. своєчасно не виконано, що призвело до подальшого затягування здійснення перевірки платників.

Відповідно до п.85.9 ст.85 ПКУ у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Тому, згідно висновків акту перевірки Житомирська ОДПІ листом від 15.10.2015 року №9896/8/06-25-17-01 звернулась до першого заступника ГУ ДФС Гілети І. про існування проблем щодо перевірок ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відповідь Житомирській ОДПІ не надавалась.

Житомирська ОДПІ повторно повідомила начальника СУ ФР ГУ ДФС Ковальчука С.Ю. листом від 20.10.2015 року про відсутність в повному обсязі первинної документації та зазначила перелік необхідних документів, а також інші питання, які доцільно додатково дослідити з метою посилення доказової бази. Відповідь на даний лист до Житомирської ОДПІ не надходила.

Начальнику СУФР ГУ ДФС Ковальчуку С.Ю. неодноразово протягом грудня 2015 року направлялись листи про надання необхідної інформації та документів. Однак, відповіді та документи слідчим відділом не надавались.

Перевіркою встановлено що проводилась робоча нарада у приміщенні ГУ ДФС 02.12.2015 року у присутності першого заступника начальника ГУ ДФС Гілети І.З., начальника слідчого відділу ГУ ДФС Ковальчука С.Ю., слідчого з ОВС ВКР СУ ГУ ДФС Ломовцева М.С., начальника відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС Саєнко О.В., заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Житомирської ОДПІ Лисюка В.В., заступника начальника ОУ Житомирської ОДПІ Золотухіна М.В., начальника ОУ ГУ ДФС Ключника І.А., начальника ВКР СУ ГУ ДФС Сокирко А.В., начальника управління правової роботи ГУ ДФС Туман Н.В., під час якої розглянуто питання з приводу проведення позапланових перевірок ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 За результатами обговорення погоджено терміни надання матеріалів, що могли б свідчити про факти порушення чинного законодавства - до 07.12.2015 року. Але документи Житомирській ОДПІ надані не були.

Лише 04.01.2016 року слідчий ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Житомирській області Ломовцев М.С. направив на адресу в.о. начальника Житомирської ОДПІ лист із описанням фабули обвинувачення без жодного документа (а.с.11-115).

Матеріали кримінального провадження були направлені на адресу Житомирської ОДПІ лише 04.01.2016 року, 12.01.2016 року та 15.01.2016 року (а.с.111, 112, 116).

Встановлено, що на 4 квартал 2015 року ФОП ОСОБА_2 було включено до плану графіку перевірок (а.с.108-110). З метою виконання цього заходу, Житомирською ОДПІ рекомендованим листом від 01.12.2015 року направлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 наказ від 01.12.2015 №880 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» та лист з переліком необхідних для перевірки документів. Вищевказані документи отримано платником 09.12.2015 року. Наказом Житомирської ОДШ №880 визначено початок перевірки 11.12.2015 року. В подальшому, Житомирською ОДПІ 10.12.2015 року отримано відповідь ФОП ОСОБА_2, в якій повідомлено, що вся первинна документація вилучена слідчими ВКР СУ ФР ГУ ДФС.

Після відпрацювання первинної документації, яка надійшла від ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Житомирській області, Житомирською ОДПІ видано наказ від 25.01.2016 року №П8 та виписано направлення на проведення позапланової перевірки з 26.01.2016 року ФОП ОСОБА_2, але вручити вищевказані документи не було можливим по причині відсутності платника, про що перевіряючими складено акт від 26.01.2016 року №69/06-25-17-01.

Також, Житомирська ОДПІ листом від 25.01.2016 звернулась до начальника СУ ФР ГУ ДФС Ковальчука С.Ю. з проханням забезпечити явку ФОП ОСОБА_2 для вручення наказу і направлення на проведення позапланової документальної виїзної перевірки до 26.01.2015 року.

Житомирською ОДПІ повторно 27.01.2016 року видано наказ №149 та виписано направлення на проведення позапланової перевірки підприємця ОСОБА_2 з 28.01.2016 року, але вручити вищевказані документи не було можливості по причині його відсутності за місцезнаходженням, про що складено акт від 28.01.2016 року №72/06-25-17-01.

Житомирською ОДПІ направлено запит від 29.01.2016 до оперативного управління Житомирської ОДПІ на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника ОСОБА_2, підставою для проведення розшуку платника стали акти відсутності за місцезнаходженням від 26.01.2016 №69/06-25-17-01 та від 28.01.2016 №72/06-25-17-01.

По результатах проведеного розшуку платника ОСОБА_2 ОУ Житомирської ОДПІ надано довідку від 03.02.2016 №82 про те, що місцезнаходження його не встановлено.

В подальшому, Житомирською ОДПІ видавались накази від 09.02.2016 року №229 та від 12.02.2016 року №254 та виписувались направлення на проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_2, але вручити вищевказані документи не було можливості по причині відсутності платника за місцезнаходженням (місцем проживання), про що складались відповідні акти від 10.02.2016 №142/06-25-17-01 та від 15.02.2016 року №149/06-25-17-01. Житомирською ОДПІ повторно направлено запит від 16.02.2016 до оперативного управління Житомирської ОДПІ на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника ОСОБА_2

Листом від 18.02.2016 Житомирська ОДПІ повторно звернулась до начальника СУ ФР ГУ ДФС Ковальчука С.Ю. з проханням забезпечити явку ФОП ОСОБА_2 для вручення наказу і направлення на проведення позапланової документальної виїзної перевірки.

Начальником СУ ФР ГУ ДФС Ковальчуком С.Ю. від 24.02.2016 року повідомлено Житомирську ОДПІ про те, що ФОП ОСОБА_2 переховується від органу досудового розслідування, на виклики слідчого не з'являється.

Згідно висновків перевіряючих, всі перелічені вище дії безпосередньо координувались ОСОБА_1 та підлеглими йому працівниками.

Суд зазначає, що порушенням трудової дисципліни та підставою для застосування заходів дисциплінарного стягнення є вчинений працівником дисциплінарний проступок.

Дисциплінарний проступок має всі загальні ознаки будь-якого правопорушення, доведення яких є обов'язковою умовою притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Крім того, існують певні юридично значимі обставини, доведеність яких і дозволяє зробити висновок про вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Такою юридично значущою обставиною є невиконання або неналежне виконання працівником трудових обов'язків, покладених на нього згідно з трудовим законодавством, угодами, локальними нормативними правовими актами, трудовим договором, посадовою інструкцією.

Однак, в оскаржуваному наказі №296 зазначено, що позивачеві оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків, при цьому не наведено яких саме, і яким пунктом Положення про управління доходів і зборів з фізичних осіб (далі - Положення про управління) вони передбачені. В наказі №296 вказано на порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.2.12.5 та 2.2.12.6 Положення про управління, проте вказані положення стосуються основних завдань і функцій управління, а не обов'язків, повноважень і прав начальника управління, а з дослідженого акту, на підставі якого застосовано дисциплінарне стягнення, не встановлено невиконання або неналежне виконання ОСОБА_1 покладених на нього трудових обов'язків.

Суд зазначає, що обставиною, яка потребує доведення при накладенні дисциплінарного стягнення, є вина працівника в невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього трудових обов'язків. Тобто має бути доведено, що працівник бажав або свідомо допускав настання несприятливих для роботодавця наслідків.

В свою чергу, акт від 02.03.2016 року не містить висновків про наявність з боку ОСОБА_1 вини в не відпрацюванні постанов слідчого.

Суд погоджується з твердженнями позивача щодо порушення строків притягнення до дисциплінарної відповідальності з урахуванням наступного.

Так, відповідно ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно статті 251 ЦК строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (частина 5 статті 254 ЦК України).

Обставини, що стали підставою для винесення наказу №296 (тобто дисциплінарний проступок), були виявлені перевіркою відділу внутрішнього аудиту та контролю ГУ ДФС 02.03.2016, про що був складений відповідний акт. Таким чином, саме вказана дата є днем виявлення ГУ ДФС дисциплінарного проступку та, відповідно, з 03.03.2016 року починається перебіг строку, протягом якого може бути накладено дисциплінарне стягнення. В свою чергу, датою спливу такого строку є 03.04.2016 року, а враховуючи, що вказаний день був вихідним днем, то останній день місячного строку для оголошення догани позивачу є 04.04.2016 року. Проте, наказ №296 був виданий лише 06.04.2016 року, що є порушенням вимог статті 148 КЗпП.

Щодо доповідної записки начальника відділу внутрішнього аудиту та контролю від 30.03.2016 року №81/7/06-30-14-01-16, яка зазначена в наказі №296 як підстава накладення стягнення, то її дата не може вважатися початком перебігу місячного строку, оскільки, по-перше, даний документ є лише внутрішнім листуванням між відділами та посадовими особами ГУ ДФС, а, по-друге, вона не виявляє самого факту порушення трудової дисципліни та посадових обов'язків.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованих підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, внаслідок чого оскаржуваний наказ підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст.9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним і скасувати наказ Головного управління ДФС у Житомирській області від 06.04.2016 року №296 "Про накладення дисциплінарного стягнення".

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 27 липня 2016 р.