Справа № 2-а-114/11
Суддя: Драніков С. М.
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Біляївський районний
ПОСТАНОВА

ІМЯМ УКРАЇНИ

4 серпня 2011 року

Біляївський районний суд Одеської області

У складі судді Дранікова С.М.

При секретарі Шофул І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Біляївському районі Одеської області при участі третіх осіб відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна Компанія «Одесаобленерго»та Комунальне підприємство «Одеська ТЕЦ-2» про зобовязання здійснити перерахунок щомісячного відшкодування шкоди, завданої каліцтвом та стягнення щомісячних виплат за минулий час

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Біляївському районі Одеської області (далі відділення Фонду в Біляївському районі) здійснити перерахунок та виплату щомісячного відшкодування шкоди, завданої нещасним випадком на виробництві з 01.01.2011 року у розмірі 2413 грн.49 коп., стягнути з відповідача недораховані щомісячні виплати за період з 01.07.2001 року до 01.01.2011 року у розмір 98034 грн.73 коп.

В подальшому ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги та просить суд призначити йому щомісячне відшкодування шкоди починаючи з 01.08.2011 року у розмірі 2657 грн. 70 коп. та зобовязати відділення Фонду здійснити йому донарахування щомісячного відшкодування шкоди за період з 01.07.2007 року до 01.08.2011 року у розмірі 107711 грн. 45 коп.

Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що на Одеській ТЕЦ-2 позивачу був зроблен невірний розрахунок щомісячного відшкодування шкоди, який в подальшому вплинув на всі виплати, які йому виплачувалися в Одеській ТЕЦ-2 та у відділенні Фонду в Біляївському районі.

Позивач пояснив суду, що травму він отримав 12.04.1983 року коли працював старшим інженером ПТО в Дирекції по будуванню Одеській Атомній теплоєлектростанції. У звязку з погіршенням здоровя в 1987 році позивач був переведений за його згодою начальником ділянки очисних споруд Одеської Атомної ТЕЦ. В 1988 році Дирекція Одеській атомної ТЕЦ була перетворена в Дирекцію Одеської ТЕЦ-2 а в вересні 1990 року позивач був звільнен по п.2 ст.40 (стан здоровя) КЗпП України з Одеській ТЕЦ-2 і з того часу не працює.

У звязку з тим, що позивачу була встановлена 1 група інвалідності та 80 % втрати професійної працездатності безстроково, позивач звернувся в березні 1992 року до Одеської ТЕЦ-2 з заявою про відшкодування шкоди і в ТЕЦ-2 позивачу було розраховане щомісячне відшкодування шкоди відповідно до вимог законодавства, діючих на той час. Але позивач вважає, що з 1992 року йому відшкодування шкоди було розраховано невірно,з арифметичними помилками та при подальшому перерахунку щомісячного відшкодування шкоди були застасовані не всі коефіцієнти, які були прийняті на Одеській ТЕЦ-2. З цього приводу позивач неоднаразово звертався в обласний комітет профспілки де йому кожен раз перераховували щомісячне відшкодування шкоди та в Державну інспекцію праці. Інспекція праці також вказувала керівництву на невірний розрахунок щомісячного відшкодування шкоди.

В теперішній час, після останнього перерахунку у Фонді з 01.03.2011 року позивач отримує у відділенні Фонду Біляївського району 1237 грн. 65 коп., а вважає, що з 01.03.2011 року йому необхідно було нарахувати 2657 грн. 25 коп.

Представник відділення Фонду в Біляївському районі погодився лише з тим, що при розрахунку середньомісячного заробітку в 1992 р. ОСОБА_1 була невірно розрахована середньомісячна заробітна плата, не в повному обсязі була врахована премія, хоча в довідці, наданою ОТЕЦ-2 , вказані відсотки премії, які повинні бути враховані в середньомісячному заробітку.

Але представник відділення Фонду не згоден з тим, що з відділення Фонду позивач вимогає стягнути відшкодування шкоди починаючи з 01.07.2001 року та вважає, що доплату позивачу необхідно стягнути з ОТЕЦ-2, так як ОТЕЦ-2 невірно розрахувала позивачу щомісячне відшкодування шкоди. У відділенні Фонду в Біляївському районі позивачу виплачують щомісячне відшкодування шкоди без будь яких порушень.

Представник третьої особи ОТЕЦ-2 з позовом не погодилась та пояснила, що ОСОБА_1 постійно скаржився, починаючи з 1992 року і йому перераховувалось щомісячне відшкодування шкоди в федерації профспілок Одеської області до 1995 року.Згідно з цими розрахунками позивачу виплачувалось щомісячне відшкодування шкоди. На час створення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві до відділення Фонду в Біляївському районі була передана довідка про розмір щомісячного відшкодування шоди у розмірі 534 гр.93 коп., де сума відшкодування втраченого потерпілим зароботку складала 328 грн. 43 коп. і сума витрат на медичну та соціальну допомогу 206 грн.50 коп. Представник вважає, що такий розмір втраченого заробітку на той час був достатьній і немає підстав для його перерахунку.

Представник третьої особи Біляївського РЕМ ВАТ «Одесаобленерго» - в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує.

Суд вислухав представників сторін, вивчив матеріали по справі і встановив наступне:

ОСОБА_1 12.04.1983 року отримав травму на виробництві-коли працював в Дирекції по будівництву Одеської атомної теплоєлектростанції (згідно наказу міністерства енергетики України №76 від 20.05.1988 року перетворена в Одеську ТЕЦ-2). Медіко-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 була встановлена втрата професійної працездатності 80% та П група інвалідності. В ТЕЦ-2 позивачу виплачували щомісячне відшкодуання шкоди, а після створення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві справа ОСОБА_1 була передана до відділення Фонду в Біляївському районі. В Довідці про розмір втраченого заробітку ТЕЦ-2 від 01.07.2001 року вказано, що на час передачи справи щомісячне відшкодування шкоди складає 328 грнр. 43 коп., а позивач вважає, що на 01.07.2001 року щомісячне відшкодування шкоди повинно було складати 705 грн. 27 коп.

У відділенні Фонду ОСОБА_1 щорічно перераховували щомісячне відшкодування шкоди. З березня 2002 року 391,81 грн., з 2003 року 463,11 грн., з 2004 року - 533,50 грн., з 2005 року 660,47 грн., з 2006 року 794,54 грн.. з 2007 р. 940,00 грн., з 2008 р. 1057,50 грн., з 2009 р. 1124,12 грн., з 2010 року -1124,12 грн. і з 01.03.2011 року 1237,65 грн.

Позивач вважає, що йому було невірно розраховано щомісячне відшкодування шкоди, завданої каліцтвом на виробництві, що з 01.08.2011 року йому належить сплачувати щомісячно відшкодування шкоди 2657 грн.70 коп. зробити доплату за період з 01.07.2001 року і тому позивач звернувся до суду.

При вищенаведених обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

З 01.05.1992 року позивачу в Одеській ТЕЦ-2 було розраховано щомісячне відшкодування шкоди відповідно ПКМ України від 26.05.1992 р. №276, тобто для розрахунку щомісячного відшкодування шкоди була взята середньомісячна заробітна плата начальника ділянки очисних споруд за чотирі місяці 1992 року січень-квітень 1992 року, яка склала 17770 крб.89 коп., а середньомісячна заробітна плата 4442,72 крб. /17770,89 : 4 міс.=4442,72 крб./, та з цієї середньомісячної заробітної плати розраховано відшкодування шкоди, яке на 01.05.1992 рік складало 3554,17 крб. /4442,72 крб.х80%:100%=3554,17 крб/. Такі розрахунки були проведени ще в 1992 року згідно наданої до суду ТЕЦ-2 Довідки за №03/679 від 13.10.1992 р.

Суд встановив, що загальна сума заробітку за чотирі місяці 1992 року була підрахована невірно. В Довідці ТЕЦ-2 від 13.10.1992 року вбачається, що невірно розрахована премія за січень, лютий та квітень 1992 року, що зменшило середньомісячний заробіток за ці місяці та крім того за січень-лютий-березнь загальна сума не відкоригована на коефіцієнт 1,09, так як з квітня 1992 року посадовий оклад був збільшений з 1925 крб. до 2100 крб. і згідно Розясненню Мінстерства праці України від 22.03.1995 р. №06-1004 необхідно було відкоригувати середньомісячну заробітну плату за січень-березень на коефіцієнт збільшення посадового окладу. У звязку з цим середньомісячна заробітна плата за чотирі місяці складає 19949,96 крб., а середньомісячна заробітна плата за місяць 4987,49 крб. /19949,96 крб.:4 міс.=4987,49 крб/. Щомісячне відшкодування шкоди з урахуванням 80% втрати працездатності з 01.05.1992 р. буде 3989 крб.99 коп. /4987,49 х 80%:100%=3989,99 крб./ У гривнях щомісячне вдшкодування шкоди буде 0,040 грн. /3989,99 крб. : 100000 = 0,040 грн./.

Визначене щомісячне відшкодування шкоди 0,040 грн. необхідно відкоригувати на величину фактичного підвищення тарифних ставок і посадових окладів в Одеській ТЕЦ-2 як це передбачено Постановою КМУ №276 та Правилами відшкодування шкоди., затвердженими ПКМ України від 23.06.1993 року №472 .

Коефіцієнти підвищення посадових окладів та тарифних ставок у ТЕЦ-2 наведені в Акті №17 Територіальної державної інспекції праці у Одеській області, коли в 2003 р. була проведена перевірка щодо порядку нарахування щомісячного відшкодування шкоди ОСОБА_1, а саме:

З 01.04.92 р. 1,16; 01.05.92р.- 2,25; 27.11.92р. 2,56;

26.02.93 р. -2,00; 29.06.93р.-1,92; 15.09.93 р. 2,90;

10.12.93р. 3,00; 29.07.94р.-2,00; 01.10.94р. 2,00;

01.02.95р. - 2,00; 01.09.95р.- 1,17; 01.10.95р. 1,29;

01.04.96р. - 1,91; 01.09.96р.-2,00; 01.09.98р. - 1,09;

01.05.2000р.- 1.35

Після відкоригування щомісячного відшкодування шкоди у розмірі 0,040 грн. на усі вищеприведені коефіцієнти, щомісячне відшкодування шкоди ОСОБА_1 з 01.05.2000 року буде 606 грн.00 коп. Представник третьої особи ТЕЦ-2 не заперечувала проти розміров коефіцієнтів вказаних в Акті №17 Територіальної державної інспекції праці в Одеській області.

ТЕЦ-2 повинно було передати до відділення Фонду в Біляївському районі 01.07.2001 року Довідку про розмір втраченого заробітку в якій вказати щомісячне відшкодування шкоди 606,00 грн.

Суд не може застосувати обмеження розміру середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1, яке передбачене ПКМ України від 03.10.1997 року №1100, тому що середньомісячна заробітна плата потерпілого не може перевищувати середнью зарплату по відповідній категорії працівників після останнього збільшення в ТЕЦ-2 посадових окладів, тобто після 01.09.1996 року. Середньомісячний заробіток ОСОБА_1 розрахований за посадою начальника ділянки очисних споруд, а ця посада одна на підприємстві і не може бути віднесена до ніякої іншої відповідної категорії працівників. ТЕЦ-2 були надані до суду данні про середньомісячний заробіток за посадою інженера 1, 2 категорії та провідного інженера, але ці данні не можуть бути застосовані для визначення виплат ОСОБА_1, так як щомісячне відшкодування шкоди позивачу за цими посадами не розраховувалось.

Судом встановлено, що за період з 01.03.2002 року до 01.03.2011 року у Фонді кожен рік усім потерпілим на виробництві збільшувалось щомісячне відшкодування на відповідні коефіцієнти згідно ст.29 ЗаконуУкраїни «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання…»від 23.09.1999р.№1105-Х1У і загальний коефіцієнт за цей період складає К-3,77, а щомісячне відшкодування шкоди з 01.08.2011 року складає 2284 грн. 62 коп./606,00 грн. х 3,77=2284,62 грн./.

Ст.4 Закону України №1105-14 передбачено, що правовідносини щодо страхування від нещасного випадку регулюється спеціальним законодавством.

Згідно ст.40 Закону України №1105-14 усі вищевизначені суми відшкодування шкоди ОСОБА_1С забовязані виплатити у відділенні Фонду , так як позивачу не були своечасно визначени і виплачени усі суми, такі суми забовязані виплатити без обмеження будь-якого терміну, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму від 27.03.1992 року №6 зі змінами та доповненнями «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»за вимогами про продовження платежів або стягнення недорахованих сум відшкодування підлягає задоволенню за час, що не перевищує трьох років.

Позивач вперше звернувся до суду з вимогами про перерахунок щомісячного відшкодування шкоди та стягнення недорахованих сум 27 березня 2007 року. При таких обставинах позивачу необхідно донарахувати різницю щомісячного відшкодування шкоди за період з 27.03.2007 року по 01.08.2011 року між нарахованим відповідно законодавству та вже виплаченим у відділенні Фонду Біляївського району Одеської області. Також, суд не може задовольнити позовні вимоги позивача про виплату йому щомісячного відшкодування «на майбутнє», тому в цієї частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Біляївському районі Одеської області задовольнити частково.

Зобовязати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Біляївському районі Одеської області произввести перерахунок щомісячного відшкодування шкоди ОСОБА_1 починаючи з 01.07.2001 року в розмірі 606 грн.00 коп. з послідуючим коригуванням виплат згідно законодавства.

Зобовязати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Біляївському районі Одеської області провести донарахування щомісячного відшкодування шкоди за період з 01.07.2001 року до 01.08.2011 року з урахуванням сплачених страхових виплат за цей період.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 днів з дня її проголошення або з дня отримання її копії.

Суддя