Справа № 591/3574/16-а
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3574/16-а
Провадження № 2-а/591/402/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Карнаух В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 21.11.2015 року по 14.02.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12 липня 2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що він проживав у м. Донецьк, і в жовтні 2014 року у зв'язку з активізацією бойових дій, повсюдних проявів насильства та порушень прав людини в цьому регіоні змушений покинути постійне місце проживати та виїхати у більш безпечніше місце. Позивач був взятий на облік Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради як внутрішньо переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції особа, та йому надавалася щомісячна адресна допомога, що підтверджується довідкою № від 16 жовтня 2014 року. Позивач зазначає, що з жовтня 2014 року отримує щомісячну адресну допомогу, як внутрішньо переміщена особа для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, розмір якої коливається від 500 грн. до 800 грн. на місяць.

Позивач вказує, що 20 листопада 2015 року позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради з заявою про продовження терміну дії довідки на наступні шість місяців. Про необхідність додаткового звернення до Департаменту з метою продовження виплат адресної допомоги йому ніхто зі спеціалістів Департаменту його не повідомив.

В позові вказує на те, що з 11 листопада 2015 року по 20 листопада 2015 року знаходився на лікуванні у стаціонарному відділенні Сумської МКЛ №1, має ряд тяжких захворювань, з 07 липня 2016 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності по зору. Лише 15 лютого 2016 року він зміг фізично звернутися до Департаменту з письмовою заявою про продовження йому виплат адресної допомоги на наступні шість місяців. Однак відповідач нарахував допомогу не з 20 липня 2015 року, а з 15 лютого 2016 року, тобто з моменту письмово звернення.

В позові ОСОБА_1 вказує на те, що в червні 2016 року дізнався, що відповідач з листопада 2015 року по лютий 2016 року не нарахував йому грошову допомогу у розмірі 2489,43 грн., а на його звернення відповідач не надав зрозумілої відповіді.

Вважає, що відмова в наданні йому щомісячної адресної допомоги є протиправною, порушує його право на соціальний захист. Просить стягнути з відповідача щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеної особи для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 21 листопада 2015 року по 14 лютого 2016 року у розмірі 2489,43 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просив задовольнити.

На запитання суду позивач не зміг точно пояснити, коли саме він звертався до спеціалістів Департаменту з заявою про продовження виплати йому адресної грошової допомоги, пояснивши, що він погано пам'ятає. В ході розгляду уточнив, що письмової заяви про продовження виплати 20.11.2015 року він не писав, хоча раніше він двічі писав такі заяви: про призначення адресної допомоги та про продовження виплати, і йому було відомо, що адресна допомога призначається строком на 6 місяців.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала заперечення та пояснила, що дійсно позивач ОСОБА_1 взятий на облік, як тимчасово переміщена особа з 16 жовтня 2016 року і починаючи з 16 жовтня 2014 року йому призначена адресна грошова допомога на період з 16 жовтня 2014 року по 15 квітня 2015 року. Пояснила суду, що 21 травня 2015 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Департаменту за призначенням грошової допомоги, та отримав її на період з 21 травня 2015 року по 20 листопада 2015 року.

15 лютого 2016 року позивач в черговий раз звернувся за призначення допомоги, яка була йому призначена на період з 15 лютого 2016 року по 14 серпня 2016 року, а з 01 липня 2016 року здійснено перерахунок в зв'язку з встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності.

В своїх запереченнях представник відповідача вказує, що при призначенні допомоги Департамент керується Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, що затверджений Постановою КМ України № 505 від 01 жовтня 2014 року. Пунктом 3 Порядку передбачено, що для призначення грошової допомоги на наступні шість місяців уповноважений представник сім'ї подає відповідну заяву та повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги та подає відповідні документи. Оскільки ОСОБА_1 звернувся до Департаменту з заявою лише 15 лютого 2016 року, то з дати звернення йому і було продовжено виплату адресної допомоги. До вказаної дати, тобто в період з 20.11.2015 року по 15 лютого 2016 року ОСОБА_1 не звертався до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради із письмовою заявою про продовження виплати допомоги, а без відповідної заяви допомога не призначається.

Крім того, представник відповідача зазначила, що термін дії довідки про взяття на облік переміщеної особи був продовжений ОСОБА_1 24.09.2015 року на шість місяців, про що є відповідна відмітка на цій довідці, і тому посилання ОСОБА_1 у позові на те, що дія довідки продовжувалась 20.11.2015 року - є необґрунтованими і невірними.

Також представник відповідача пояснила, що якби ОСОБА_1 дійсно звернувся до Департаменту соціального захисту і написав заяву 20.11.2015 року, то інформація про це була в особовій справі ОСОБА_1

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Постановою КМ України №505 від 01 жовтня 2014 року затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на житлово-комунальні послуги, яким визначено сам механізм надання такої допомоги.

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що для призначення грошової допомоги на наступні шість місяців уповноважений представник сім'ї подає відповідну заяву та повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги та подає відповідні документи

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території, що підтверджується довідкою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 16 жовтня 2014 року № (а.с. 5 зворот).

З вказаної довідки та копії паспорта позивача вбачається, що позивач перемістився з тимчасово окупованої території та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5 зворот).

Суду для огляду Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради було надано матеріали особової справи позивача, з яких вбачається, що ОСОБА_1 вперше звернувся до Департаменту соціального захисту 16 жовтня 2014 року з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та рішенням від 21 жовтня 2014 року призначено виплату допомоги на період з 16 жовтня 2014 року по 15 квітня 2015 року (а.с.24-25).

Крім того, позивач ОСОБА_1 вдруге звертався до Департаменту 21 травня 2015 року з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та рішенням від 26 травня 2015 року призначено виплату допомоги на період з 21 травня 2015 року по 20 листопада 2015 року (а.с.26-27).

З вказаної особової справи вбачається, що втретє позивач ОСОБА_1 звернувся до Департаменту 15 лютого 2016 року з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та рішенням від 18 лютого 2016 року позивачу призначено виплату допомоги на період з 15 лютого 2016 року по 14 серпня 2016 року (а.с.28-29).

Судом встановлено, що щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначалась ОСОБА_1 відповідно до його заяв з дати звернення та у відповідності до п. 3 Порядку.

Таким чином, судом встановлено той факт, що ОСОБА_1 був обізнаний, що для продовження виплати допомоги необхідно писати письмову заяву через шість місяців після останнього призначення допомоги, оскільки з матеріалів його особової справи вбачається, що такі заяви він писав власноручно, що підтвердив у судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно в період часу з 24 вересня 2015 року по 20 листопада 2015 року знаходився на лікуванні в КЗ «Сумська міська клінічна лікарня №1» у стаціонарі (а.с.9).

Однак при цьому позивачем не надано суду доказів того, що після 20.11.2015 року він був позбавлений можливості звернутися до Департаменту і написати письмову заяву, або направити до Департаменту уповноваженого представника сім'ї.

Твердження ОСОБА_1, що він звертався до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради за продовженням допомоги саме 20 листопада 2015 року - не були підтверджені в суді жодними доказами.

Більше того, в судовому засіданні позивач пояснив, що він точно не пам'ятає, коли він звертався до Департаменту, і підтвердив, що він не подавав письмової заяви про продовження йому виплати грошової допомоги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, при цьому органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради виконує свої функції та обов'язки в межах своїх повноважень, визначених Положенням про управління, керуючись діючим в Україні законодавством.

Відповідно ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на призначення (продовження) адресної допомоги виникло з моменту його звернення з заявою до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради у встановленому законом порядку, тобто з 15 лютого 2016 року, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 7-9, 11, 69-71, 94, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 21.11.2015 року по 14.02.2016 року - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду в повному обсязі складена в п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В.Кривцова