Справа № 183/3713/16
Суддя: Юр'єва Т. І.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/3713/16
№ 2-а/183/124/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 липня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юр'євої Т.І.

секретаря Гончарової С.Є.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Давиденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про поновлення строку звернення із заявою про отримання одноразової державної допомоги при народженні дитини та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, в Ялтинському міському пологовому будинку народила сина - ОСОБА_3, який є громадянином України. Батьком сина є її чоловік ОСОБА_4, 1983 року народження, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1

Через відмову прикордонних сил Російської Федерації надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території її та дитини, вона зареєструвала факт народження дитини та отримала медичне свідоцтво про народження зразку, що використовується на цій території. У зв'язку з тим, що державні органи України не визнають документів, наданих органами на території не підконтрольній Україні, вона не мала можливості отримати свідоцтво про народження сина на території України вчасно та звернулась до відповідача з заявою про отримання відповідної допомоги.

Враховуючи те, що 24 лютого 2016 року набрав законної сили Закон про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованої території України.

На початку березня 2016 року її мати - ОСОБА_5, яка постійно проживає на підконтрольній території України звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області про встановлення факту народження дитини тобто її сина.

На підставі рішення суду від 08 квітня 2016 року Новомосковським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області їй було видано свідоцтво про народження її сина.

Зважаючи на наведені вище обставини та документи якими підтверджено факт народження громадянина України, у березні 2015 року позивачка звернулася у травні 2016 року до відповідача із заявою про отримання одноразової державної допомоги при народженні дитини.

Однак, листом № 2370 від 10.06.2016 року їй було відмовлено у наданні вказаної допомоги у зв'язку з пропуском строку звернення за призначенням.

Позивачка просить поновити їй строк звернення із заявою про отримання одноразової допомоги при народженні дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зобов'язати відповідача призначити та виплатити їй одноразову допомогу при народженні дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов повністю і надала пояснення, аналогічні вищевказаному.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що допомога при народженні дитини призначається за умовою, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше 12 місяців з дня народження дитини. Тобто, позивачка повинна була звернутися до Управління соціального захисту населення Новомосковської райдержадміністрації із заявою про надання їй допомоги при народженні сина ОСОБА_3 до 13 березня 2016 року. Але вона звернулась лише 11 травня 2016 року. Чинним законодавством, що регулює процес надання соціальної допомоги, не передбачено поновлення строку звернення, чи визнання пропуску строку з поважних причин. Для призначення одноразової допомоги при народженні дитини відсутні підстави.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та іншими законами України.

Відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім'ям з дітьми: допомога у зв'язку з вагітністю та пологами; одноразова допомога при народженні дитини; допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; допомога на дітей одиноким матерям.

Постановою КМУ від 27 грудня 2001 року N 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» встановлено, що для призначення одноразової допомоги при народженні дитини органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подаються такі документи: заява одного з батьків, копія свідоцтва про народження дитини, довідка, видана державним органом реєстрації актів цивільного стану для призначення одноразової допомоги при народженні дитини.

Відповідно до п.11 вищезазначеної постанови, для призначення допомоги при народженні дитини органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подаються такі документи:

1) заява одного з батьків (опікуна), що складається за формою, затвердженою Мінпраці;

2) копія свідоцтва про народження дитини;

3) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини для виплати допомоги у зв'язку з народженням дитини, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану, або довідка для призначення допомоги при народженні дитини, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад.

Жінки, які постійно проживають (зареєстровані) на території України і народили дитину під час тимчасового перебування за межами України, подають видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Пунктом 43 вказаної постанови передбачено, що документи, які необхідні доля призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, особисто.

Пунктом 12 вищевказаної Постанови, визначено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Відповідно до ст.19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Статті 21, 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлюють відповідальність місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і громадян за недостовірність даних і документів, виданих та поданих для призначення державної допомоги.

Відповідно до Закону органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги сім'ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність відповідних документів, поданих для призначення допомоги. Одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги.

Оскільки протягом року після народження дитини, у позивачки були відсутні необхідні документи для подання заяви про призначення одноразової допомоги при народженні дитини, то суд приходить до висновку, що позивачкою строк подачі заяви про призначення одноразової допомоги при народженні дитини пропущений з поважних причин.

Затверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції України, вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Права дитини на забезпечення державою належного її утримання також гарантуються ст. 52 Конституції України. Тобто, в даному випадку позовні вимоги є формою реалізації конституційного права громадянина на соціальний захист.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання допомоги при народженні дитини засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВРУ №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам, а тому не можна позбавити дитину благ, гарантованих їй державою.

В даному випадку, навіть якщо і врахувати доводи відповідача щодо неможливості своєчасного звернення до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, то це призвело до порушення інтересів саме дитини.

Відтак, враховуючи тривалий час усунення в судовому порядку перешкод в реалізації своїх прав на отримання допомоги, а також звернення позивачкою до органу соціального захисту населення, суд вважає, що вимоги позивачки є законним і такими, що відповідають інтересам малолітньої дитини.

Керуючись ст..ст. 7-9, 11,69-71, 159-163 КАС України, ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», п. 12 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про поновлення строку звернення із заявою про отримання одноразової державної допомоги при народженні дитини та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до Управління соціального захисту населення Новомосковської райдержадміністрації Дніпропетровської області із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Новомосковської райдержадміністрації Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 та здійснити виплати державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 10-ти днів з дня її оголошення.

Суддя: Т.І. Юр'єва