Справа № 752/16491/14-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2016 року м. Київ

.Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, та просив (з урахуванням уточнень):

- визнати протиправним зменшення розміру його державної пенсії по інвалідності, здійснене ГУПФУ у м. Києві та УПФУ в Голосіївському районі м. Києва, з 01.08.2014;

- зобов'язати ГУПФУ у м. Києві та УПФУ в Голосіївському районі м. Києва здійснити перерахунок, нарахування та виплату державної пенсії по інвалідності в попередньому (до перерахунку) розмірі з 01.08.2014 з тих підстав, що проведення перерахунку належної йому пенсії на підставі довідки №300, виданої ГУ МВС у Київській області 12.07.2013, зроблено всупереч судовому рішенню від 21.09.2012 та Постанові КМУ №1210 від 23.11.2011.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені ним в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалід війни ІІ групи, з 07.07.2010 року перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 14.07.2014 № 16183/10 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві року повідомило ОСОБА_3, що з 01.08.2014 його пенсія по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислюється із заробітку, визначеного за два дні квітня 1986 року на підставі Довідки про заробітну плату від 12.07.2013 №300.

Підставою для обчислення такого розміру пенсії зазначено лист головного управління МВС України в Київській області від 17.07.2013 № 154 та Довідка від 09.07.2013 №3/вх.-1930 про те, що він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема, 29 та 30 квітня 1986 року в м. Прип'ять та м. Чорнобиль, у зв'язку з чим його пенсійну справу приведено у відповідність до норм чинного законодавства.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідачів щодо проведення перерахунку пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідали вимогам Постанови КМУ від 23.11.2011 №1210, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою КМУ від 23.11.2011 №1210 (далі - Постанова №1210).

Відповідно до п.1 вказаного Порядку пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі

відшкодування фактичних збитків.

У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за ї бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4 (пп.4 п.3 Порядку №1210).

Пунктом 10 Порядку № 1210 передбачено, що призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та у відповідності до Порядку № 1210.

В свою чергу, статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що розрахунок пенсії проводиться на підставі довідки про заробітну плату, виданої за місцем роботи особи, яка звертається з проханням про перерахунок пенсії з заробітної плати, одержаної за основним місцем роботи, тобто, при обчисленні пенсії враховується фактичний заробіток, який був одержаний працівником.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з п.2.10 Порядку № 22-1 довідки про заробітну плату видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших первинних документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа.

Міністерство праці України Листом від 22.11.1995 №09-3815 роз'яснило, що у разі неправильного нарахування заробітної плати особам, які брали участь у зазначених роботах у 1986-1987 роках, на підставі підтверджуючих документів підприємство (організація), яке відряджало працівника в зону відчуження (або його правонаступник), має зробити перерахунок заробітної плати і надати довідку про новий розмір заробітної плати в зоні відчуження для подання до органу Пенсійного Фонду України за місцем проживання особи, - для перерахунку розміру пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, до 01.08.2014 пенсія ОСОБА_3 обчислювалась виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження за 1 день, - 29 квітня 1986 року.

Однак, Листом від 17.07.2013 №№154 Головне управління МВС України в Київсбькій області повідомив Пенсійний фонд про те, що ОСОБА_3 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Прип'ять та м. Чорнобиль 29 та 30 квітня 1986 року.

При цьому, заробітна плата, отримана позивачем за 30 квітня 1986 року, є меншою від отриманої 29 квітня 1986 року, що зумовлює зміну середнього коефіцієнту заробітку та, відповідно, розмір пенсії позивача.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приведення пенсії позивача у відповідність з діючим законодавством не є порушенням його прав з боку відповідачів, оскільки Управління не має правових підстав для обчислення пенсії позивача виходячи лише із розміру з заробітку за 1 день, - 29 квітня 1986 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що, підстави для її задоволення відсутні.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 29 липня 2016 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С