Справа № 404/26/16-а
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/26/16-а
Номер провадження 2-а/404/64/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції у Кіровоградській області, першого заступника начальника Держфінінспекції в Кіровоградській області Вечеринського І.В. про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови (а.с.1-2).

Мотивує вимоги тим, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., у зв'язку з тим, що він, як директор державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2», допустив факти , що є порушенням п.3 ст.8, п.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.7 Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 16»Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, П(С)БО №15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, а саме: в Державному підприємстві «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» не забезпечено належним чином фіксування фактів здійснення господарських операцій, тобто , укладено договора складського зберігання зернової продукції за цінами нижчими, ніж затверджено внутрішніми Прейскурантами та фактичної собівартості за період з 01.04.2014 по 31.08 2015 на загальну суму 482 658,66 грн., в тому числі: із поклажодавцями на Шостаківському КХП на суму 204 688,36 грн. та з ПАТ «Аграрний Фонд» на суму 277 970,30 грн., що призвело до втрати доходів та нанесення збитків підприємству . Проте, вважає, що відповідач необґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності, у його діях відсутній склад інкримінуємого йому адміністративного правопорушення. Висновок ДФІ, викладений у оскаржуваній ним постанові , щодо укладання договорів складського зберігання за ціною нижчою за фактичну собівартість є невірним.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Представник відповідача та залучений співвідповідач - перший заступник начальника Держфінінспекції в Кіровоградській області Вечеринський І.В. у судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог та просили відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та співвідповідача , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку, з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді директора Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2». Зазначене знайшло своє підтвердження в суді та сторонами не заперечувалось.

14 грудня 2015 року провідним державним фінансовим інспектором відділу інспектування у сфері послуг та матеріального виробництва Державної фінансової інспекції у Кіровоградській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ДФІ № 11-25-210/2015, передбачене частиною 1 статті 164-2 КУпАП, яке полягає у веденні позивачем бухгалтерського обліку з порушенням п.3 ст.8, п.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.7 Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 16»Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, П(С)БО №15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, а саме: в Державному підприємстві «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» не забезпечено належним чином фіксування фактів здійснення господарських операцій, тобто , укладено договора складського зберігання зернової продукції за цінами нижчими, ніж затверджено внутрішніми Прейскурантами та фактичної собівартості за період з 01.04.2014 по 31.08 2015 рр. на загальну суму 482 658,66 грн., в тому числі: із поклажодавцями на Шостаківському КХП на суму 204 688,36 грн. та з ПАТ «Аграрний Фонд» на суму 277 970,30 грн., що призвело до втрати доходів та нанесення збитків підприємству, що підтверджується копіями протоколу та акту №06-09/29 від 03.11.2015 (а.с. 4, 26-32).

В результаті розгляду протоколу 16 грудня 2015 року, першим заступником начальника Держфінінспекції в Кіровоградській області Вечеринським І.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДФІ № 11-25-198/2015, якою на позивача за вказане вище порушення накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. (а.с. 3).

При цьому, з»ясовано, що протокол від 14.12.2015 року складено у присутності позивача ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом та копією протоколу , сторонами даний факт не заперечується. Оскаржувана постанова винесена у його відсутності, однак про дату та час , місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.164-2 КУпАП, відповідальність за ч.1 вказаної статті передбачена за приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, порушення правил ведення касових операцій, перешкоджання працівникам державної контрольно-ревізійної служби у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається із Акту ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» за період з 01.04.2014 року по 31.08.2015 року та ревізії окремих питань фінансово- господарської діяльності, в частині підтвердження фактичної наявності матеріальних цінностей мобілізаційного та державного резерву за період з 01.05.2013 року по 31.03.2014 року , позивач допустив ряд порушень законодавства з фінансових питань. Тобто, перевіркою правильності формування собівартості по наданню послуг зі зберігання зернових культур встановлено, що на Шостаківському ХПП фактична собівартість значно перевищує розмір затвердженого тарифу на їх зберігання.

Так, проведеним співставленням нарахованого доходу та фактичної собівартості послуг зі зберігання зернової продукції встановлено, що фактична собівартість за зберігання зерна на Шостаківському ХПП, за період з 01.04.2014 по 31.08.2015 рр., перевищує розмір отриманих доходів від зберігання.

Відповідно до п.7 П(с)БО «Витрати», витратами визнаються витрати певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

В ході ревізії проведено розрахунок коштів втрачених підприємством протягом квітня - грудня 2014 та січня - серпня 2015 років, внаслідок надання послуг із зберігання зернової продукції за цінами нижчими фактичної собівартості реалізації та встановлено, що в порушення п.7 П(с)БО «Витрати», підприємством протягом ревізійного періоду, втрачено доходів на загальну суму 204 668,36 грн. , в тому числі протягом квітня - грудня 2014 року - 198 912,37 гри. та 8 місяців 2015 року - 5 755,99 грн., що відповідно до п.п.2, п.2 ст.22 Цивільного кодексу є збитками.

Розрахунок різниці між фактичними витратами та доходами отриманими від реалізації послуг за період з 01.04.2014 по 31.08.2015 наведено в Додатку 21 до акту. Запит та пояснення директора ОСОБА_1 наведено в Додатку 22 до акту ( а.с. 40-41).

Підприємством також недоотримано коштів в сумі 277 970,30 грн.

Зокрема, Статутом ДП «КХП №2» передбачено, що основною метою здійснення господарської діяльності є одержання прибутку.

Слід зазначити, що відповідно до установчих документів та Статуту ДП «КХП №2», засноване на державній власності та входить до сфери управління Державного агенства резерву України. Згідно з умовами п.6 ст.73 Господарського кодексу України органом управління державного унітарного підприємства є керівник підприємства, який призначений органом, до сфери управління якого входить підприємство, і є підзвітним цьому органові.

Так, згідно до умов укладеного Державним агенством резерву України контракту з керівником підприємства, позивачем ОСОБА_1, останній повинен забезпечувати здійснення ефективної економічної діяльності та отримання прибутку. ДП « КХП №2» в особі директора ОСОБА_1 укладено договір складського зберігання зерна від 01.11.2013 №9-05/13-05/267 з ПАТ «Аграрний фонд», в особі голови правління Кірюка О.Г.

Згідно п. 6.2 Договору розмір плати (тарифу) за надання послуг по зберіганню зерна становить 16,50 грн. за тонну на місяць з урахуванням ПДВ. Пунктом 1.3 Договору № 9-05/13 -05/267, визначено, що зерно ПАТ «Аграрний фонд» зберігається знеособлено.

Відповідно до ст.3.2 Закону України «Про державну підтримку сільгосптоваровиробників» від 24 червня 2004 року №1877-ІУ, зміст державного цінового регулювання полягає у здійсненні Аграрним фондом державних інтервенцій в обсягах, що дозволяють встановити ціну рівноваги (фіксінг) на рівні, не нижчому за мінімальну інтервенційну ціну та не вищому за максимальну інтервенційну ціну.

Згідно ст.2.5.-1 Закону України «Про державну підтримку сільгосптоваровиробників» державний інтервенційний фонд - це фонд, який формується Аграрним фондом за рахунок фінансових інтервенцій, заставних, форвардних і ф'ючерсних закупівель та використовується для здійснення товарних інтервенцій з метою забезпечення цінової стабільності.

Станом на 31.08.2015 р. ДСБУ Аграрний фонд не ліквідовано. Крім того, до ревізії не надано жодного документа щодо передачі повноважень здійснення державних інтервенцій на ПАТ «Аграрний фонд».

Таким чином, ПАТ «Аграрний фонд» не підпадає під дію вищезазначеного законодавчого акту щодо державного цінового регулювання цін на об'єкти державного регулювання. Директору підприємства ОСОБА_1 під час проведення ревізії надано запит про надання письмового пояснення щодо зазначення нормативного документа на підставі якого в договорі визначена ціна зберігання в розмірі 16,50 грн. ОСОБА_1 надано пояснення, що «...істотні умови договору, включаючи ціну, були запропоновані ініціатором підписання Договору - ПАТ Аграрний фонд...». Нормативного чи іншого документа на підставі якого зазначено ціну зберігання в розмірі 16,50 грн., до ревізії не надано. Виступаючи однією із сторін при укладанні договору з ПАТ «Аграрний фонд» та керуючись ст.ст.6, 627, 632 Цивільного кодексу України, щодо цивільного вибору контрагента та визначення умов договору, а також вимог розумності та справедливості, керівником ОСОБА_1 підписано договір за ціною, що нижча ніж ціна визначена в прейскурантах, ним же затверджених.

Також, в ході ревізії встановлено, що вартість послуг знеособленого зберігання згідно затверджених директором підприємства ОСОБА_1 прейскурантів, за періоди з 01.06.2013, 16.06.2014, 01.06.2015 складала 18,0 грн., 19,8 грн. та 25,20 грн. за т/місяць, відповідно. Копії прейскурантів вартості знеособленого зберігання наведено в Додатку 9 до акту. При цьому, враховуючи підвищення собівартості послуг зі зберігання зерна внаслідок підвищення матеріальних витрат, зокрема витрат на електроенергію, та витрат на оплату праці, директором підприємства укладено договір з ПАТ «Аграрний фонд «за ціною нижчою ніж затверджено Прейскурантом цін.

Слід зазначити, що Прейскуранти цін розробляються підприємством з урахуванням фактичної собівартості продукції, рентабельності та ПДВ.

Відповідно до п.4.6. Статуту Підприємство має право укладати договори, що відповідають меті, предмету та напрямкам діяльності Підприємства.

Згідно п. 3.1. Статуту основною метою і предметом діяльності є отримання прибутку від господарської діяльності. Враховуючи, що протягом 2014 та І півріччя 2015 років Підприємство спрацювало збитково директором не забезпечено виконання основної мети створення та діяльності Підприємства, внаслідок укладання договорів зберігання за цінами нижче ніж встановлено Прейскурантом.

В ході ревізії директору Підприємства ОСОБА_1 надано запит про надання письмового пояснення щодо причин надання послуг зі зберігання за цінами нижчими ніж затверджено прейскурантом.

Запит та пояснення директора ОСОБА_1 щодо укладання договору з ПАТ «Аграрний фонд» за ціною нижче ніж встановлено прейскурантом, наведено в Додатку 10 до акту. Для визначення різниці між вартістю послуг із зберігання зерна за Прейскурантами затвердженими директором Підприємства (18,0 грн., 19,8 грн. та 25,20 грн. за т/місяць.) та вартістю послуг по тарифу зберігання згідно договору складського зберігання зерна від 01.11.2013 № 9-05/13-05/267 (16,50 грн.) в ході ревізії здійснено розрахунок вартості послуг та визначено різницю в сумі наданих послуг по зберіганню зерна.

В результаті проведеного розрахунку встановлено, що в зв'язку з укладанням договору складського зберігання зерна від 01.11.2013 № 3-05/13 за тарифом 16,50 грн. за тонну в місяць, в порушення ст. 42 Господарського Кодексу, п. 3.1. Статуту ДП «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» за період з 01.04.2014 по 31.08.2015 недоотримано коштів загальною сумою 277 970,30 грн. (в тому числі з 01.04.2014 по 31.12.2014 - 152 601,07 грн. та з 01.01.2015 по 31.07.2015 - 125 369,23 грн.).

Таким чином, в результаті укладання Договору з ПАТ «Аграрний фонд», за ціною нижчою, ніж затверджено Прейскурантом, керівником Підприємства не забезпечено досягнення основної мети господарської діяльності, а саме здійснення ефективної економічної діяльності Підприємства та отримання прибутку.

Отже, враховуючи вищезазначене, а також норми ст.8 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідальність щодо правильності організації ведення бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах на Підприємстві несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа) цього Підприємства, який здійснює керівництво відповідно до законодавства та установчих документів.

Зазначений Акт ревізії на час розгляду справи не оскаржено та не скасовано.

Надання представником позивача пояснень щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-2 КУпАП спростовуються обставинами , викладеними у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та судом розцінюються не обґрунтованими .

Отже, ОСОБА_1 є саме тією посадовою особою підприємства, яка відповідно до вимог чинного законодавства України несе відповідальність за незабезпечення належним чином фіксування фактів здійснення господарських операцій на цьому підприємстві, а саме укладення договорів складського зберігання зернової продукції за цінами нижчими, ніж затверджено внутрішніми прейскурантами та фактичної собівартості за період з 01.04.2014 по 31.08.2015 рр. і така відповідальність для нього встановлена ч.1 ст.1642 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Тому, на підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.10-11, 71, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції у Кіровоградській області, першого заступника начальника Держфінінспекції в Кіровоградській області Вечеринського І.В. про визнання протиправним рішення заступника начальника Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області Вечеринського І.В. про визнання ОСОБА_1 винним у порушенні законодавства з фінансових питань та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. і скасування постанови від 16.12.2015 року серії ДФІ №11-25-198/2015 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Бершадська