Справа № 2-а-1272/10/2270
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2010-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1272/10/2270/7
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2010 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області про зобов»язання Славутської районної державної адміністрації прийняти розпорядження про надання дозволу на розробку документації із землеустрою для відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства і визнання протиправними дій відповідача, щодо відмови в наданні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2010 року позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 21.09.2009 року звернувся до відповідача з клопотанням про надання йому у власність земельної ділянки площею 2 гектари для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення за межами м. Нетішин, однак 26.11.2009 року за підписом заступника голови рай держадміністрації отримав відмову. 11.12.2009 року на його повторне звернення з цього ж питання ним отримано іншу відмову за підписом заступника голови райдержадміністрації.

Вважає такі дії відповідача неправомірними, так як той порушив терміни розгляду його заяв, у відмовах не має посилань на нормативно-правові акти і йому не зрозумілий мотив відмови заступника голови райдержадміністрації.

Посилаючись на Конституцію України, Закон України «Про місцеві державні адміністрації», «Про особисте селянське господарство», «Про звернення громадян», ЗК України, просить зобов»язати Славутську районну державну адміністрацію прийняти розпорядження, про надання дозволу на розробку документації із землеустрою для відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства і визнати протиправними дії відповідача, щодо відмови в наданні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

У суді представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на ті ж докази, Що у позові. Додатково пояснив, що предмет спору безпосередньо не пов»язаний з Реалізацією права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, так як позивач оскаржує неправомірні дії відповідача.

Відповідач до суду не з»явився, однак надіслав клопотання №01-01-09/420 від 25.03.2010 року, про розгляд справи у його відсутності і заперечення №01-01-09/345 від 10-03.2010 року в якому просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши учасників судового розгляду і дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Заявою позивача від 21.09.2009 року, про вибір розташування земельної ділянки, стверджено його звернення до відповідача, який отримав її цього ж дня.

З заперечення відповідача №01-01-09/345 від 10.03.2010 року вбачається, що він не заперечує факт невчасної (п. 1 заперечення) надання відповіді позивачу на його заяву від 21.09.2009 року. Крім цього він зазначає, що відмови позивачу були належно обгрунтованими і його дії, щодо цього не порушили законодавство України.

Згідно листа відповідача №01-25/1056 від 26.11.2009 року за підписом заступника голови рай держадміністрації позивачу відмовлено у відведенні земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту м. Нетішин. У цій відмові, також відсутнє будь-яке посилання на законодавство України.

Листом №01-25/1311 від 24.12.2009 року за підписом заступника голови райдержадміністрації позивачу повторно відмовлено у відведенні земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту м. Нетішин, посилаючись на ЗК України.

Згідно висновків: Управляння Держкомзему у Славутському районі №144 від 10.11.2009 року; Відділу регіонального розвитку та будівництва Славутської райдержадміністрації №577 від 13.10.2009 року; Відділу охорони пам»яток історії і культури у Хмельницькій області №345/1026 від 20.10.2009 року; Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Хмельницькій області №61 від 26.10.2009 року можливе відведення позивачу земельної ділянки.

Частинами 6-7 ст. 118 ЗК України в редакції яка була чинна на момент звернення позивача із заявою від 21.09.2009 року, було визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п'ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу.

Згідно ч.7 і ч.10 ст.151 ЗК України в редакції яка була чинна на момент звернення позивача із заявою від 21.09.2009 року, відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування згідно із своїми повноваженнями розглядає заяву (клопотання) і в тижневий строк з дня її реєстрації направляє її копії на розгляд територіальних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органів містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, природоохоронних і санітарно-епідеміологічних органів, а також до відповідних територіальних органів виконавчої влади з питань лісового або водного господарства (у разі вилучення (викупу), надання, зміни цільового призначення земельних? ділянок лісогосподарського призначення чи водного фонду). У разі вилучення органами виконавчої влади земельних ділянок державної власності у межах населеного пункту матеріали заяви (клопотання) подаються для розгляду до відповідного органу місцевого самоврядування. Зазначені органи протягом трьох тижнів з дня одержання заяви (клопотання) надають відповідній сільській, селищній, міській, районній, обласній раді чи Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевій державній адміністрації висновок про можливість відведення земельної ділянки для цілей, зазначених у заяві (клопотанні), граничні розміри земельної ділянки та її площу, склад угідь земель, вимоги щодо відведення земельної ділянки. Вимоги щодо відведення земельної ділянки надаються цими органами у межах їх повноважень, визначених законом. Склад та зміст вимог Щодо відведення земельної ділянки, які надаються уповноваженими органами, визначаються Кабінетом Міністрів України. Після отримання висновків органів, зазначених у частині сьомій цієї статті, про можливість відведення земельної ділянки для цілей, зазначених у заяві (клопотанні), та рішення Верховної Ради України (у разі необхідності) відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування, згідно із своїми повноваженнями, у двотижневий строк розглядає матеріали вибору земельної ділянки і приймає рішення про затвердження зазначених матеріалів та надає дозвіл і вимоги на розроблення проекту відведення земельної ділянки або мотивоване рішення про відмову.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів 1 накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обовязковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно ч.І ст.41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду. Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Накази керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів місцевої державної адміністрації, що суперечать Конституції України, іншим актам законодавства, рішенням Конституційного Суду України та актам міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, можуть бути скасовані головою місцевої державної адміністрації, відповідним міністерством, іншим центральним органом виконавчої влади.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не дотримався строків розгляду заяви позивача від 21.09.2009 року (також це підтвердив це у своєму запереченні /п.1/) і фактично не прийняв рішення по цій заяві, адже приймав рішення по заяві близько двох місяців, але не прийняв розпорядження із зазначенням мотивів відмови, чим порушив вимоги вищезгаданих норм ЗК України і Закону України «Про місцеві державні адміністрації». Також не прийняв Розпорядження по другій заяві позивача від 11.12.2009 року, хоч вирішив її не у спосіб визначений Законом.

Згідно частин 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що суд не повинен вирішувати питання зобов»язання відповідача - суб»єкта владних повноважень, прийняти позитивне чи інше рішення - розпорядження по заявах відповідача, адже Славутська районна державна адміністрація Хмельницької області і її голова повинні діяти в межах Закону і своїх повноважень при прийнятті будь-яких рішень. Крім цього, суд вважає, що направлені позивачу листи не є рішеннями по питаннях, які ставляться у них. Також суд рахує, що відповідач не довів суду законність таких своїх рішень по заявах позивача, адже фактично прийнятих згідно Закону рішень не було і це підтверджується доказами, які перевірені судом, тому він повинен вирішити заяви, відповідно до вимог чинного законодавства України.

На підставі викладеного, керуючись ЗК України, Законом України «Про місцеві державні адміністрації» і ст.ст. 4-15, 70-71, 86, 94, 98, 99, 122, 158-163, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області, щодо порушення нею строків розгляду в 2009 році заяв ОСОБА_4, про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з не дотриманням порядку прийняття рішення по них протиправними і зобов»язати відповідача невідкладно прийняти рішення по цих заявах, згідно вимог чинного законодавства України.

В решті позовних вимог відмовити.

Копії постанови надати сторонам, повний текст якої виготовлено 29.03.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано, а також в інших випадках у порядку визначеному цією статтею.

Постанова, згідно вимог статей 185-187 КАС України, може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження, через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Також вона може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий