Справа № 717/1131/16-а
Суддя: Туржанський В. В.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

18.07.16 Справа №717/1131/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року смт. Кельменці

16 година 10 хвилин

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

з участю позивачки: ОСОБА_1

та представників відповідача: Білобрицької Р.В.

Букші Я.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду позовну заяву, у якій просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі в Чернівецькій області щодо відмови їй у проведенні перерахунку пенсії, оформленої відповіддю від 14.06.2016 р. №7/Ч-11. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі в Чернівецькій області здійснити перерахунок, призначеної їй пенсії за вислугу років відповідно до ст.. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-ІІІ, що діяла станом на вересень 2014 року) з розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, згідно довідки прокуратури Чернівецької області № 18/228 вих-16 від 18.05.2016р. про заробітну плату, починаючи з 01.01.2016 року, без обмеження її максимального розміру. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Допустити негайне виконання судового рішення. Судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача Білобрицька Р.В. позов не визнала повністю та просить при винесенні рішення врахувати постанову ВААС від 05 липня 2016 року.

Представник відповідача Букша Я.В. в судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила, ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду із заявою поро перерахунок пенсії 31 травня 2016 року. На час звернення позивачки із заявою про перерахунок частини 13 і 18 ст. 50-1 ЗУ „Про прокуратуру" втратили чинність. Згідно до ч.20 ст. 86 ЗУ „Про прокуратуру" в редакції чиній на момент зверненя позивач порядок перерахунку пенсії встановлюється КМУ. В даний час такий порядок не прийнятий. Пенсію позивачці було призначено у квітні 2010 року в розмірі 86 % від середньої заробітної плати. У 2012 році перераховано на 90 %.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов з підстав зазначених у позовній заяв та пояснила, що з 2010 року вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду і отримує пенсію. У травні 2016 року позивачка отримала довідку про заробітну плату і подала таку довідку для перерахунку заробітної плати. 14 червня 2016 року позиваці відмовили у перерахунку. ОСОБА_1 вважає відмову безпідставною, оскільки закон не має зворотної дії в часі.

Судом були досліджені такі інші докази: копію пенсійного посвідчення ОСОБА_1 виданого 12 січня 2015 року, копію довідки виданої прокуратурою Чернівецької області №18/227 вих-16 виданої 18 травня 2016 року, лист Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі №7/Ч-11 від 14.06.2016 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області як одержувач пенсії за вислугу років згідно Закону України „Про прокуратуру" з квітня 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" (в редакції чинній на момент звернення за оформленням пенсії) позивачка у 2010 році звернулася до управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі із заявою про призначення пенсії за вислугою років і їй була призначена пенсія за вислугу років із розрахунку 86 % від суми місячного (чинного) заробітку відповідно до Закону України „Про прокуратуру". У 2012 року пенсію позивачки перераховано із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку відповідно до Закону України „Про прокуратуру".

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правивих актів" у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року у зв'язку із підвищенням посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

14 червня 2016 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії відповідно до довідки прокуратури Чернівецької області від 18.05.2016 року № 18/228вих16.

Рішенням Управлінням Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі яке викладено в листі №7/Ч-11 від 14 червня 2016 року позивачці відмовлено у перерахунку пенсії.

Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України „Про прокуратуру" від 05.11.1991р. №1789-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З урахуванням цієї норми, позивачці у 2010 році було призначено пенсію за вислугою років.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законом №3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (№ 21-348а13) та від 06.10.2015р. (№21-2432/15).

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України „Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII та втратив чинність Закон України „Про прокуратуру" від 05.11.1991р. №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України „Про прокуратуру" від 14 жовтня 2015 року №1697-VII.

Відповідно до ч.13 ст.86 Закону №1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Частиною 20 ст.86 Закону №1697-VII передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Законом „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року (далі Закон №3668-VІ" встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром. Відповідно до ст.2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України „Про прокуратуру", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Разом з цим, як встановлено п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті35,частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Частиною 1 ст.44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з положеннями п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до п.1.7 Порядку № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з абз.2 п.4.1 Порядку № 22-1, заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідною умовою для перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто в розмірі 90% від заробітної плати.

Положення п. 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. №213-VIII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", „Про статус народного депутата України", „Про Кабінет Міністрів України", „Про судову експертизу", „Про Національний банк України", „Про службу в органах місцевого самоврядування", „Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не можуть бути підставою відмови у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію.

Право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Враховуючи наявність підстав для перерахунку пенсії та зважаючи на те, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком, суд вважає, щодо відповідача слід зобов'язати перерахувати з 01.01.2016 р. пенсію позивачці за вислугою років у відповідності до ст.50-1 Закону України „Про прокуратуру" №1789-ХІІ (у редакції, що діяла станом на 07.09.2005р. в розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Чернівецької області №18/227 вих -16 від 18.05.2016 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Суд також бере до уваги, що така правова позиція закріплена в ухвалі ВАСУ від 19 травня 2016 року (К/800/41001/15).

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Рішення Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі було прийнято всупереч законам України, необґрунтовано, нерозсудливо, непропорційно, без дотримання балансу між несприятливими наслідками для матеріальних прав та інтересів позивача і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення. Суд вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії є неправомірними , оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства.

Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком наявних у справі доказів, досліджених судом, у їх сукупності.

На підставі ст. ст. З, 8, 19, 22 Конституції України, ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру", керуючись ст.ст. 2,5,7,9,11,14,71,72,86,94, 158,159, 160,161, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області, яке викладене у листі №7/Ч-11 від 14 червня 2016 року, щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру" в редакції чинній на момент призначення їй пенсії, на підставі довідки виданої прокуратурою Чернівецької області від 18 травня 2016 року № 18/227-вих-16, - протиправним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно довідки прокуратури Чернівецької області від 18 травня 2016 року №18/227-вих-16, відповідно до ст.50-1 Закону України „Про прокуратуру" (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05 жовтня 1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ, що діяла станом на квітень 2010 року) з розрахунку 90% від суми місячного заробітку - 15220 гривень 90 копійок, без обмеження максимальної суми пенсійної виплати, а також виплатити різницю в пенсії за минулий час за період з 01 січня 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її отримання сторонами до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кельменецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: