Справа № 552/6834/15-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Київ К/800/12650/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м.Полтави від 12 лютого 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі №552/6834/15-а за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и л а:

В грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду позовом до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: зобов'язати відповідача призначити їй виплату одноразової грошової допомоги при виході на пенсію за віком, як педагогічному працівнику, згідно п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", включивши періоди роботи у Рівненській ДЮСШ № 2 з 05 вересня 1980 року по 23 серпня 1984 року на посаді тренера-викладача та час роботи з 07.09.1984 року по 09.10.1985 року на посаді голови учнівського профспілкового комітету СПТУ № 24 м. Полтави до спеціального стажу.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, позов задоволено: зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві призначити позивачу виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена п.7-1 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", включивши періоди роботи в Рівненській ДЮСШ № 2 з 05 вересня 1980 року по 23 серпня 1984 року на посаді тренера-викладача та в СПТУ № 24 з 07 вересня 1984 року по 09 жовтня 1985 року на посаді голови учнівського профспілкового комітету до спеціального стажу.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач є пенсіонером за віком, працювала на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, загальний педагогічний стаж роботи позивача становить 35 років, тому має право на нарахування та виплату допомоги відповідно до п.7-1розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З цим висновком погодився і суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 05 вересня 1980 року по 23 серпня 1984 року працювала тренером-викладачем у Рівненській ДЮСШ № 2, а в період з 07 вересня 1984 року по 09 жовтня 1985 року - на посаді голови учнівського профспілкового комітету СПТУ № 24 м. Полтави.

27 квітня 2015 року позивачу призначена пенсія за віком на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На звернення позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п.7-1 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Управлінням Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві надано відповідь листом від 18 вересня 2015 року № 92/Д-08/1, в якому зазначено про відсутність підстав для зарахування до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи з 05 вересня 1980 року по 23 серпня 1984 року працювала тренером-викладачем у Рівненській ДЮСШ № 2, а в період з 07 вересня 1984 року по 09 жовтня 1985 року - на посаді голови учнівського профспілкового комітету СПТУ № 24 м. Полтави, які не передбачені Переліком закладів, установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909.

Відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1436 до вказаного переліку включалися, зокрема, і викладачі спортивних шкіл, а вказаними змінами спортивні школи були виключені з переліку.

Постановою Кабінет Міністрів України від 06 травня 2001 року № 433 дитячо-юнацькі спортивні школи віднесені до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до ч.4 ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

При цьому, відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів відносяться до категорії педагогічних працівників.

Постанова Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 прийнята пізніше постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, розширює перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників та не суперечить ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.1 Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2008 року №993 (далі - Положення №993), дитячо-юнацька спортивна школа є позашкільним навчальним закладом спортивного профілю - закладом фізичної культури і спорту, який забезпечує розвиток здібностей вихованців в обраному виді спорту, визнаному в Україні, створює необхідні умови для гармонійного виховання, фізичного розвитку, повноцінного оздоровлення, змістовного відпочинку і дозвілля дітей та молоді, самореалізації, набуття навичок здорового способу життя, підготовки спортсменів для резервного спорту.

Згідно п.28 Положення №993 учасниками навчально-тренувальної та спортивної роботи в спортивній школі є тренери-викладачі.

Відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди попердніх інстанцій дійшли вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач є пенсіонером за віком, працювала на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, загальний педагогічний стаж роботи позивача становитьбільше 23 років, тому має право на нарахування та виплату допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів також погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що стаж педагогічної діяльності позивача на посадах в закладах освіти, що дає право на пенсію згідно вимог пункту «є» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є більшим ніж 2/3 від 25 років потрібного стажу та складає більше 23 років, тому період роботи позивача з 07 вересня 1984 року по 09 жовтня 1985 року на посаді голови учнівського профспілкового комітету підлягає зарахуванню в стаж до освітньої роботи з огляду на вимоги Положення «Про порядок обрахування стажу для призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров'я», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1397 від 17.12.1959 р., відповідно до якого учителям, лікарям та іншим працівникам освіти і охорони здоров'я в стаж роботи за спеціальністю, окрім роботи в установах, організаціях та на посадах, робота в яких давала право на пенсію за вислугу років, зараховується робота на виборних посадах, якщо не менше 2/3 стажу, необхідного для призначення пенсії, приходиться на роботу в установах, організаціях та на посадах, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років. При цьому слід зазначити, що робота на виборній посаді у позивача складає менше 2/3 від стажу роботи (1 рік І місяць і 2 дні), який за чинним законодавством дає право на пенсію за вислугу років і такий стаж має зараховуватись до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, і відповідно, має враховуватись при призначенні грошової допомоги при виході на пенсію

Відповідно ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Полтави від 12 лютого 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: