Справа № 646/14863/15-а
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ провадження 2-а/646/47/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді Шелест І.М.

За участю секретаря - Славгородської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду, посилаючись на те, що постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 399/80700/15 його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 62 052, 15 грн. Позивач просить визнати протиправною та скасувати вказану постанову. В обґрунтування позовних вимог він зазначив, що наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 митниця вбачає у тому, що він як керівник підприємства, не забезпечив сплату митних платежів у встановлені законом строки, визначені у графі 48 «Відстрочення платежів» ЕМД від 25.03.2015 року та передбачені ч. 7 ст. 55 МК України. Позивач вважає, що такі висновки відповідача не відповідають дійсності, оскільки у даному випадку фінансова гарантія не надавалась, тому немає підстав застосовувати 90-денний строк фінансової гарантії, посилання відповідача на необхідність сплати митних платежів у строки, вказані в графах 48 митних декларацій не підтверджуються нормами законодавства. На думку позивача, у даному випадку слід застосовувати ч. 4 ст. 3 МК України, оскільки законодавство не визначає чіткого строку сплати різниці в сумі митних платежів у випадку випуску товарів у вільний обіг без надання фінансових гарантій, тому обов'язок сплатити вказану різницю за ЕМД виникне після завершення процедури оскарження рішення про коригування митної вартості № 807000011/2015/000517/2 від 26 березня 2015 року, яке стало підставою для їх нарахування. Крім того, позивач посилається на те, що в його діях відсутня умисна форма вини, при наявності якої наступає відповідальність за ст. 485 МК України, оскільки митний орган був повинний встановити, що ОСОБА_1, як директор ПП "Спецімпекс", усвідомлюючи, що різниця в сумі митних платежів повинна бути сплачена до 24 червня 2015 року, володів достатніми коштами для сплати цих платежів та умисно не сплатив їх з метою заподіяння шкоди економічним інтересам держави. Однак недоліки митного законодавства не дають позивачу чітко визначити строк сплати різниці розміру митних платежів за даних обставин митного оформлення, при цьому позивач не заперечує необхідності сплатити різницю митних платежів у тому випадку, якщо рішення про коригування митної вартості буде залишено без змін за результатами судового оскарження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з'явилися, представник повивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та просила задовольнити позовні вимоги. Також представником позивача ОСОБА_3 було подано до суду додаткові обґрунтування підстав позову, в яких вона зазначила, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016 року по справі № 820/10285/2015 залишено без задоволення апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС та залишено без змін постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року, якою скасовано рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів від 26 березня 2015 року № 807000011/2015/000517/2, тому підстави для сплати різниці в митних платежах відсутні. Крім того, ухвалою від 21.04.2016 року Вищий адміністративний суд відмовив Харківській митниці ДФС у відкритті касаційного провадження.

Представник відповідача Харківської митниці ДФС Сукач Л.О, в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та просила відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідачем до суду 19.01.2016 року було подано заперечення проти позову, в яких зазначено, що висновки, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають фактичним обставинам справи № 399/80700/15, оскільки провадження у справі проведено повно та об'єктивно, матеріалами справи доведено вину та наявність ознак порушень митних правил за ст.485 МК України у діях ОСОБА_1

Суд приходить до висновку про можливість ухвалення по справі рішення, з урахуванням письмових пояснень сторін та наданих ними доказів.

Як встановлено судом 25.03.2015 року уповноваженою особою ПП «Спецімпекс» до митного оформлення подано електронну митну декларацію (ЕМД) №807100000/2015/009389 на товар: «Покриття з деревинно-полімерного композиту».

За результатами здійснення митного контролю за вказаною митною декларацією Харківською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №807000011/2015/000517/2 від 26.03.2015 року, яким збільшено митну вартість задекларованого товару.

23.11.2015 року Харківською митницею ДФС в особі заступника начальника Харківської митниці ДФС Мороз Р.С. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 399/80700/15, якою ОСОБА_1, працюючого директором ПП «Спецімпекс» визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 62052, 15 грн. ( а. с.6).

У вказаній постанові зазначено, що під час митного оформлення митної декларації № 807100000/2015/009389 заявлена митна вартість товару була скоригована за результатами здійснення контролю правильності її визначення у відповідності до вимог ст. 55 МК України на підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 26 березня 2015 року №807000011/2015/000517/2.

Згідно ч. 1 ст. 271 МК України мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 2 ст.271 МК України передбачено види мита, до яких зокрема відносяться ввізне мито та додатковий імпортний збір.

Пунктом 1 ч.1 ст.276 МК України передбачено, що платником мита є, зокрема, особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 278 МК України датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 МК України у випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобов'язань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання органам доходів і зборів забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури.

Згідно ст. 306 МК України одним із способів забезпечення сплати митних платежів є зокрема фінансові гарантії.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 309 МК України забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у таких формах:

1) надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа);

2) внесення коштів на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів (грошова застава).

Відповідно до ч. 9 ст. 309 МК України завершення оформлення митної декларації є підтвердженням прийняття фінансової гарантії як забезпечення виконання зобов'язань перед органами доходів і зборів.

Водночас, відповідно до частини 6 ст. 307 МК України фінансова гарантія як забезпечення сплати митних платежів не надається, якщо сума митних платежів, що підлягають сплаті, не перевищує суму, еквівалентну 1 000 євро.

Тобто при незгоді з рішенням про коригування митної вартості у декларанта виникає обов'язок забезпечувати сплату (надавати гарантію) різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, лише у випадку, якщо сума митних платежів, що підлягають сплаті, перевищує суму, еквівалентну 1 000 євро.

В даному випадку різниця у сумі митних платежів розрахованих за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, скоригованою митним органом, склала 20 684,05 грн. (801,22 євро).

З урахуванням вказаних норм ПП «Спецімпекс» сплатило митні платежі згідно з вартістю, визначеною декларантом, а Харківська митниця ДФС здійснила всі митні формальності і випустила у вільний обіг імпортований ПП «Спецімпекс» товар за ЕМД №807100000/2015/009389 від 25.03.15року.

14.07.2015 року Харківською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 за ст.485 МК України, хоча відповідачу було відомо, що рішення про коригування митної вартості №807000011/2015/000517/2 від 26.03.15 року, яке стало підставою для збільшення суми митних платежів, оскаржується ПП «Спецімпекс» до суду.

Відповідно до ч. 7 ст.55 МК України строк дії фінансових гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Однак з урахуванням ч. 6 ст.307 МК України, у випадку оформлення ЕМД №807100000/2015/009389 від 25.03.2015 року фінансова гарантія не надавалася.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, у графі 48 митної декларації зазначається або кінцевий термін дії гарантії (у випадках забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X МК України) або граничний строк стати грошових зобов'язань у разі надання розстрочення (відстрочення) спати митних платежів.

Оскільки при митному оформлені товарів за ЕМД №807100000/2015/009389 від 25.03.2015 року гарантії, передбачені розділом X МК України, не надавалися, як і не надавалося розстрочення чи відстрочення сплати митних платежів (ст.304 МК України), то відсутні підстави для обов'язку сплачувати митні платежі в строки, вказані у графі 48 митної декларації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари через митний кордон України, чи прав та обов'язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Тому, враховуючи положення ч. 4 ст.3 МК України, обов'язок сплатити вищезазначену різницю у сумі митних платежів за №807100000/2015/009389 від 25.03.2015 року у ПП "Спецімпекс" мав виникнути після завершення процедури оскарження рішення про коригування митної вартості №807000011/2015/000517/2 від 26.03.15 року, яке і стала підставою для їх нарахування.

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016 року по справі № 820/10285/2015 апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС залишено без задоволення та залишив без змін постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року, яким скасовано рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів від 26 березня 2015 року № 807000011/2015/000517/2 (а.с. 33-38), яке стало підставою для винесенню відповідачем оскаржуваної постанови, оскільки, як встановлено судом ПП "Спецімпекс" до митниці було подано всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та підтверджено ціну товару, який було імпортовано підприємством на митну територію України.

Ухвалою від 21.04.2016 року Вищий адміністративний суд відмовив Харківській митниці ДФС у відкритті касаційного провадження (а.с. 39-40).

Таким чином, ПП "Спецімпекс", директором якого є позивач ОСОБА_1, мало сплатити суму митних платежів в розмірі 20 684 грн. коп., яка є різницею між сумою митних платежів, що розраховані декларантом, та сумою митних платежів, що відкориговані митницею та нарахована на підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 26 березня 2015 року № 807000011/2015/000517/2, яке на теперішній час скасовано постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року та залишена без змін постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року.

Тому, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова Харківської митниці є протиправною та повинна бути скасована, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9 11, 71, 159-160, 171-2 КАС України, ст. ст. 3, 4, 9, 55, 75, 264, 276, 278, 305, 306, 309, 485 МК України, ст.ст. 46. 206, 181 ПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Ввизнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці Державної фіскальної служби України у справі про порушення митних правил № 399/80700/15 від 23 листопада 2015 року за статтею 485 МК України у відношенні ОСОБА_1

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя І.М. Шелест