Справа № 826/27471/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 липня 2016 року № 826/27471/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства (далі - відповідач, Управління), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 23.02.2016, просить визнати протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою щодо споруд, розташованих у прибережній захисній смузі на ділянці землі за кадастровим номером НОМЕР_1, проте відповідачем в порушення вимог чинного законодавства не розглянуто, на думку позивача, викладені у своїй заяві вимоги, чим порушені його права, передбачені статтею 19 Закону України «Про звернення громадян».

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності, що полягає на його думку, у нерозгляді по суті заяви та вимоги про зобов'язання повторно розглянути заяву є безпідставними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову повністю.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні подані документи і матеріали, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач звернувся до Державного агентства лісових ресурсів України із заявою від 22.11.2015 щодо споруд, розташованих у прибережній захисній смузі на ділянці землі за кадастровим номером НОМЕР_1, у якій просив:

скерувати державну лісову охорону для обстеження земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1;

провести перевірку дотримання вимог законодавства, додержання нормативно-правових актів щодо ведення лісового господарства на земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_1;

розглянути справи про адміністративні правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст.ст. 53,63, 67, 65-1;

внести пропозицію щодо обмеження або тимчасового припинення діяльності ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та СТ «Ключі» у разі порушення ними лісового законодавства;

направити у відповідні державні органи матеріали про притягнення осіб, які вчинили правопорушення, до відповідальності;

повідомити заявнику письмово про результати перевірки заяви і суть прийнятого рішення в строки, передбачені Законом на поштову адресу: АДРЕСА_1

Листом від 02.12.2015 № 04-35/2279 Управління надало відповідь позивачу на його заяву від 22.11.2015, відповідно до якої повідомлено про здійснення перевірки на ділянці землі за кадастровим номером НОМЕР_1, в результаті якої встановлено певні порушення та винесено припис про усунення недоліків.

Позивач вважає, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано надано відповідь на його запит, а тому, змушений звернутися з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, зокрема, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про звернення громадян», заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про звернення громадян», звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Як передбачено в частині третій статті 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

З огляду на викладене, звернення мають розглядати ті органи, до компетенції яких належать порушені в них питання.

Зі змісту заяви (звернення) позивача від 22.11.2015 вбачається, що останній посилається на порушення чинного законодавства, зокрема, лісового законодавства, законодавства про захист навколишнього середовища, щодо незаконного розташування декількаметрового паркану з колючою проволокою та інших будівель і споруд у прибережній захисній смузі на ділянці землі за кадастровим номером НОМЕР_1, що погіршують екологічну ситуацію і природні якості землі, завдають шкоду правам і свободам громадян, передбачених чинним законодавством України.

Згідно Положення про Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 12.11.2012 № 401, Управління підпорядковується Держлісагентству України та є його територіальним органом.

При цьому, перелік посадових осіб лісового господарства, що уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення регламентовані статтею 241 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 49, 63-70, 73, 75, 77, 188-5 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, його заступники, головні лісничі, старші інженери та інженери, командири авіаланок, старші льотчики-спостерігачі та льотчики-спостерігачі баз авіаційної охорони лісів, лісничі, помічники лісничих, майстри лісу.

Оскільки в наведеному переліку посадових осіб, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення в сфері лісового господарства відсутні посадові особи територіальних органів лісового господарства, натомість є представники державних підприємств лісового господарства, з метою всебічного розгляду заяви Управління доручило Державному підприємству «Вищедубечанське лісове господарство» провести перевірку в межах компетенції викладених в зверненні фактів.

Як підтверджується матеріалами справи, листом відповідача від 21.12.2015 надіслано Державному підприємству «Вищедубечанське лісове господарство» запит ОСОБА_2 щодо споруд, розташованих у прибережній захисній смузі на ділянці землі за кадастровим номером НОМЕР_1 з метою невідкладного розгляду по суті та надання відповіді.

В свою чергу, Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство» провело перевірку, в ході якої виявлено факт зведення паркану, місце розташування якого не відповідає затвердженому проекту благоустрою. Вказаний проект благоустрою погоджений службою головного архітектора Вишгородського району та ДП «Вищедубечанське лісове господарство» як постійним землекористувачем.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 виділена Державним підприємством «Вищедубечанське лісове господарство» у довгострокове тимчасове користування для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей Садівницькому товариству «Ключі» згідно договору, укладеного між Державним підприємством «Вищедубечанське лісове господарство» та СТ «Ключі» від 01.03.2012. Цільове призначення зазначеної ділянки згідно Публічної кадастрової карти України визначене як « 09.01 (Для ведення лісового господарства і пов'язаних з ним послуг)».

Статтею 18 Лісового кодексу України визначено, що об'єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності.

Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт.

Відповідно до статті 18 Лісового кодексу України СТ «Ключі» є тимчасовим лісокористувачем на умовах довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою.

Згідно статті 20 Лісового кодексу України, тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право:

1) здійснювати господарську діяльність у лісах з дотриманням умов договору;

2) за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності;

3) отримувати продукцію і доходи від її реалізації.

Під час проведення перевірки виявлено, що тимчасовим лісокористувачем СТ «Ключі» збудовано декількаметровий паркан з колючою проволокою та інші будівлі і споруди, що розташовані у прибережній захисній смузі на ділянці землі, кадастровий номер якої НОМЕР_1. Зазначені споруди розташовані в межах 25 метрів від води, які перешкоджають громадянам вільно перебувати та гуляти у лісі в межах зазначеної ділянки, використовувати зазначену ділянку для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей, відпочинку біля води та оздоровлення та не відповідають затвердженому проекту благоустрою.

Згідно частини першої, пункту 8 частини другої статті 105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у: розкорчовуванні лісових ділянок і використанні їх не за призначенням, у тому числі для спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд без належного дозволу.

По вищезазначеному факту постійним лісокористувачем складено припис від 20.10.2015 з вимогою до 20.11.2015 демонтувати паркан з колючим дротом, місце розташування якого не відповідає затвердженому проекту благоустрою, та відновити попередній стан ділянки, наданої СТ «Ключі» у платне довгострокове користування.

Таким чином, з огляду на викладені норми законодавства та обставини справи, що підтверджені належними доказами, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про обстеження земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, проведення перевірки дотримання вимог законодавства, додержання нормативно-правових актів щодо ведення лісового господарства на вказаній земельній ділянці виконані.

Що стосується вимоги заявника стосовно розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема, за статтями 53, 63, 67, 65-1, з урахуванням встановлених вище обставин, беручи до уваги те, що з метою усунення виявлених порушень та невідповідностей Державним підприємством «Вищедубечанське лісове господарство» було вручено працівнику СТ «Ключі» припис від 20.10.2015 з вимогою демонтувати вищезгаданий паркан, а СТ «Ключі», в свою чергу, листом від 19.11.2015 №01-12/15 погодилось з усуненням виявлених порушень, однак попросило продовжити строк виконання робіт необхідних для демонтажу паркану, суд вважає, що на той момент відповідачем було вжито заходів щодо усунення порушень використання ділянок земель державного лісового фонду.

Станом на дату надання відповіді позивачу, в межах терміну, встановленому статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», за даними Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» СТ «Ключі» у добровільному порядку проводило роботи по демонтажу паркану, тобто докази того, що СТ «Ключі» продовжувало незаконне використання земель державного лісового фонду, невиконання припису були відсутні.

Крім того, як пояснив відповідач, тимчасовому лісокористувачу на умовах довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою - СТ «Ключі», згідно договору між останнім та ДП «Вищедубечанське лісове господарство» від 01.03.2012, дозволи або інші документи на право використання лісових ресурсів на земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_1 не надавалися, що свідчить про відсутність підстав для анулювання такого дозволу.

Щодо вимоги направити у відповідні державні органи матеріали про притягнення осіб, які вчинили правопорушення, до відповідальності, то за дорученням Управління ДП «Вищедубечанський лісгосп» направив матеріали до правоохоронних органів.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

Згідно статті 20 цього Закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як підтверджується матеріалами справ, листом від 02.12.2015 № 04-35/2279 Управління повідомило заявника про результати розгляду його заяви, що не заперечується позивачем, тобто на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Для визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною, особа, яка вважає, що її право порушене, повинна довести існування причинного зв'язку між такою протиправною бездіяльністю та її порушеним правом.

Поряд з цим, бездіяльність суб'єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

Суд звертає увагу, що в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України бездіяльність суб'єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Водночас, виходячи із заявлених позовних вимог, з урахуванням їх уточнення, щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання повторно розглянути заяву позивача, дослідивши подані докази, перевіривши їх відповідність вимогам законодавства, вбачається, що викладені у заявах позивача вимоги фактично відповідачем розглянуто та надано відповідь у межах наданих йому повноважень, а тому суд не вбачає протиправної бездіяльності в поведінці відповідача щодо розгляду його заяви від 22.11.2015, як наслідок, є безпідставною вимога про повторний розгляд заяви.

В контексті наведеного суд зазначає, що частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийняття рішення за результатами звернення позивача.

У той час, на підставі встановлених фактичних обставин справи, спірних правовідносин, що склалися між сторонами, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено порушення його зазконних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко