Справа № 2-а-15421/11
Суддя: Гусинський М. О.
Дата ухвалення: 2011-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2011 р. Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гусинського М.О.,

при секретарі Моїсеєвої О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Словянську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Словянську про зобовязання УПФУ в місті Словянську Донецької області нарахувати на його користь і виплатити щомісячну державну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 04.02.2011 року в певній сумі, -

В С Т А Н О В И В:

04.08.2011 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з зазначеним позовом до УПФУ у м. Словянську Донецької області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він відповідно до Закону України № 2195-1У від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни»є дитиною війни. Відповідно до ст. 6 зазначеного закону їй з 01.01.2006 року повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але у 2006, 2007 роках йому така допомога не виплачувалась. Законом № 3235-1V від 20.12.2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік» дію даної статті було зупинено. Ст. 71 Закону України № 489-У від 19.12.2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була зупинена і на 2007 рік. Однак рішенням Конституційного суду України № 6рп/2007 від 09.07.2007 року визнано таким, що не відповідає Конституції України і є неконституційним положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»п. 12 ст. 71, яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дійте війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.08.2008 року № 10-рп/2008 р. було визнано неконституційними положення п.п.2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», отже з 22.05.2008 р. відновлена дія ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції 01.01.2008 р., відповідно до якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, невиплата йому соціальної допомоги, передбаченої ст. 3 Закону України ,,Про соціальний захист дітей війни є протиправною і такою, що суперечить Конституції України та Законам України.

Всупереч рішенням Конституційного суду і ст. 6 ,,Про соціальний захист дітей війни відповідач з 01.10.2010 року не виплачує надбавку згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», тобто 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Просив визнати дії УПФУ в м. Слов'янську Донецької області протиправними та зобовязати відповідача нарахувати на його користь та виплатити щомісячну державну допомогу як дитині війни з за періоди з 01.10.2010р. по 31.05.2011 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою судді від 05.08.2011 року у звязку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Словянську про зобовязання ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Словянську нарахувати на його користь і виплатити щомісячну державну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за періоди з 01.10.2010р. по 25.01.2011р. були залишені без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 до суду не зявився, надав заяву, в якій на задоволені позовних вимог наполягав та просив справу розглянути за його відсутністю.

Представник відповідача УПФУ в м. Словянську Донецької області до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи або без участі їх представника до суду не надали.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в м. Словянську Донецької області задоволенню не підлягають за наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 мешкає у Словянському районі (с. Привілля Словянського району, вул. Лермонтова, буд. 17), перебуває на обліку як пенсіонер та дитина війни в управлінні пенсійного фонду України у Словянському районі (а.с. 3,5), на обліку у відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м. Словянську не знаходиться, відповідач ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м. Словянську ніяким чином не порушував права позивача ОСОБА_1

КАС України не передбачає заміну відповідача судом за ініціативою суду.

Позивач ОСОБА_1 самостійно визначив відповідачем по справі саме ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м. Словянську, із заявою про заміну відповідача до суду не звертався.

За таких умов суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,12,76,79,158,159-161,163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Словянську про зобовязання УПФУ в місті Словянську Донецької області нарахувати на його користь і виплатити щомісячну державну допомогу як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 04.02.2011 року в певній сумі залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного Адміністративного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення.

Суддя Словянського міськрайонного суду М.О.Гусинський