Справа № 698/466/16-а
Суддя: Баранов О. І.
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/466/16-а
Провадження 2-а/698/36/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 р.

суддя Катеринопільського районного суду Баранов О.І., розглянувши у порядку скороченого провадження в селище Катеринопіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання перерахування і виплати недоплачених сум пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду та зобов'язання перерахування і виплати недоплачених сум пенсій, в якому просить визнати дії Звенигородського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови в перерахунку пенсії противоправними, зобов'язати Звенигородське об'єднане Управління пенсійного Фонду України Черкаської області здійснити перерахунок пенсії, призначеної позивачу як державному службовцю, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на день призначення пенсії, та Постанови КМУ від 31.05.2000 № 865 в редакції, чинній на дату призначення пенсії. Перерахунок провести з 01 грудня 2015 року у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013, яка застосовується з 01.12.2015 року у такому ж самому процентному відношенні, в якому її нарахування здійснювалось до 01.12.2015 року та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, відповідно до, яких, не заперечуючи фактичні обставини, що були підставою для призначення пенсії позивачу, стверджує про відсутність законних підстав для задоволення вимог останнього. Зокрема в обґрунтування заперечень зазначив, що при визначенні зарплати для обчислення пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» та постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» (в редакції до 01.12.2015 року) пенсія визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Також зазначив, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо Пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213», з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». На підставі викладеного відповідач приходить до висновку про що починаючи з 01.06.2015 року органи Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначають і не перераховують. Додатково відповідач зазначив, що зазначена у поданій позивачем довідці посада державного службовця не відповідає назві посади, яку займав позивач за останнім місцем роботи на державній службі. Крім того, відповідач зазначив, що адміністративний позов подано позивачем з порушення строку звернення до адміністративного суду визначеного ст. 99 КАС України. При цьому зауважив, що позивач не просить суд про поновлення пропущеного строку та не наводить мотиви поважності пропуску такого пропуску. З огляду на наведене, відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України просить суд залишити адміністративний позов без розгляду.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача щодо розгляду справи у загальному порядку з огляду на те, що скорочений порядок розгляду адміністративних справ щодо пенсійних виплат визначений п. 2 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів. При цьому судом не встановлено визначених ч. 4 ст. 183-2 КАС України підстав для розгляду справи за загальними правилами.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України судом встановлено, що з 10.01.2011 року позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (в редакції від 01.01.2008, чинній на час призначення пенсії) у розмірі 80% заробітної плати, яку на час призначення пенсії одержував працюючий державний службовець на відповідній посаді.

13 червня 2016 року позивач звернулася до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Звенигородського ОУПФУ) з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням з 01 грудня 2015 року розміру заробітної плати працюючих державних службовців згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», додавши до заяви довідку від 13.06.2016 року про суми заробітної плати, яку одержує з 01.12.2015 працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої позивачу призначено пенсію.

Відповідно до листа від 13.06.2016 року Звенигородське ОУПФУ відмовило позивачу у перерахунку пенсії з тих підстав, що з 01 січня 2015 року законодавець не пов'язує виникнення права на перерахунок пенсії державному службовцю з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

11.07.2016 року відповідача було повідомлено про визнання наданої позивачем ОСОБА_1 заяви та довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям - не встановленого зразка.

Згідно вказаної довідки, що подається для перерахунку непрацюючим державним службовцям, заробітна плата за посадою головного спеціаліста управління Державного казначейства у Катеринопільському районі Головного управління Державного казначейства України у Черкаській області, з якої було призначено пенсію, для її перерахунку з 01.12.2015 року становить - 3926,39 грн., з яких: посадовий оклад - 1723,00 грн., надбавка за ранг (11) - 70,00 грн., надбавка за вислугу років (25%) - 448,25 грн., надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важкої роботи (25%) - 560,31 грн., премія (40,15%)- 1124,83 грн.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначаються Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (з наступними змінами і доповненнями) (далі - Закон № 3723-XII).

Так, статтею 37 Закону № 3723-XII урегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, на час призначення пенсії позивачу), пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно статті 37-1 Закону № 3723-XII (у редакції, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії), умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року (далі - Порядок № 865).

Згідно п. 4 Постанови № 865 (у редакції від 25.03.2014), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п. 5 Постанови № 865 (у редакції від 25.03.2014), перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови № 865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, Постановою № 865 на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 13 червня 2016 року, не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

На даний час Кабінетом Міністрів України всупереч статті 37-1 Закону № 3723-XII також не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Відповідно до п. 5 «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З аналізу законодавчих норм, вбачається, що вказана норма стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Відповідно до п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011р. № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим законом. Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного грошового утримання). Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VІ не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія до набрання ним чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми ст. 37-1 Закону України (в редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 08.07.2011р. № 3668-VІ), оскільки редакція цього закону звужує права позивача в частині розміру нарахування пенсії. Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа № 21-445а13).

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Відповідно до п.6,7 «Порядку видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій державним службовцям у разі ліквідації органів, з яких особа вийшла на пенсію, а також перейменування (відсутності) посад» зареєстрованого в Мінюсті України 09.12. 2003 року за N 1134/8455:

6. Якщо посада, з якої державний службовець вийшов на пенсію,

на час перерахунку відсутня в схемах посадових окладів,

затверджених постановою Кабінету Міністрів України для

відповідного державного органу:

а) посада прирівнюється за посадовим окладом до посади керівних працівників чи спеціалістів у межах відповідної категорії у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію. б) надбавка за вислугу років визначається виходячи з визначеного посадового окладу залежно від стажу державної служби на час призначення(перерахунку) пенсії та встановленого рангу;

в) премії та надбавки до посадового окладу (крім надбавок за

ранг, вислугу років, за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплати за науковий ступінь кандидата або доктора наук) визначаються у середніх розмірах визначених законодавством таких виплат у державному органі, який видає довідку про заробітну плату, за відповідними посадами. Середній розмір зазначених виплат у цьому випадку визначається шляхом ділення суми середнього розміру

визначених законодавством таких виплат у державному органі, який видає довідку про заробітну плату, за посадами керівних працівників чи спеціалістів, які за організаційно-правовим рівнем є вищими щодо цієї посади, та середнього розміру таких виплат у цьому органі за посадами, які за організаційно-правовим рівнем є нижчими щодо цієї посади, на 2.

7. У разі якщо посада, з якої державний службовець вийшов на пенсію, на час перерахунку відсутня у штатному розписі державного органу, з якого особа вийшла на пенсію, чи у правонаступника або в штатному розписі передбачена одна посада і вона є вакантною:

а) посадовий оклад визначається за цією посадою відповідно до схем посадових окладів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України на час перерахунку пенсії для відповідного державного органу, з урахуванням їх підвищення.

б) надбавка за вислугу років визначається виходячи з визначеного посадового окладу залежно від стажу державної служби на час призначення (перерахунку) пенсії та встановленого рангу;

в) премії та надбавки до посадового окладу (крім надбавок за ранг, вислугу років, за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплати за науковий ступінь кандидата або доктора наук) визначаються у середніх розмірах визначених законодавством таких виплат у державному органі, який видає довідку про заробітну плату, за відповідними посадами. Середній розмір зазначених виплат у цьому випадку визначається шляхом ділення суми середнього розміру визначених законодавством таких виплат у державному органі, який видає довідку про заробітну плату, за посадами керівних працівників чи спеціалістів, які за організаційно-правовим рівнем є вищими щодо цієї посади, та середнього розміру таких виплат у цьому органі за посадами, які за організаційно-правовим рівнем є нижчими щодо цієї посади, на 2.

Дослідивши, наведені вище норми «Порядку видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій державним службовцям у разі ліквідації органів, з яких особа вийшла на пенсію, а також перейменування (відсутності) посад», суд приходить до висновку про відсутність ознак невідповідності наданої позивачем довідки для призначення пенсії вимогам вказаного нормативного акту.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених ч. 2 ст. 99 КАС України, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суд враховує, що позивачем не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку, а правова необізнаність особи, яка могла мати місце у даному випадку, не може бути визнана поважною причиною для пропущення строку звернення до суду, як і підставою для його поновлення, оскільки закони і інші нормативно-правові акти друкуються в періодичних виданнях та є доступними необмеженому колу осіб.

Отже, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Відповідно частини четвертої ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За таких обставин, суд визнає, що з 01.06.2016 року позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відтак дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням розміру заробітної є протиправними з вказаного часу.

З огляду на наведене вище, суд визнавши, що право на перерахунок пенсії виникає у позивача з 01.06.2016 року, відмовляє у задоволенні позовних вимого останнього щодо проведення перерахунку з 01.12.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 71, 94, 158 - 163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду та зобов'язання перерахування і виплати недоплачених сум пенсій - задовольнити частково.

Визнати дії Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії з 01.06.2016 року - противоправними.

Зобов'язати Звенигородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести ОСОБА_1 з 01 червня 2016 року, перерахунок та виплату пенсії державного службовця призначеної в розмірі 80 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про Державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 в редакції чинній на час призначення пенсії, з урахуванням підвищення згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, та довідки управління Державної Казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області від 13.06.2016 № 102, з урахуванням проведених виплат, без обмеження у часі.

Стягнути з бюджетних асигнуваньЗвенигородського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу адміністративного позову в розмірі 551 (П'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

У задоволенні позову в інший частині - відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Катеринопільський районний суд Черкаської області на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.І. Баранов.