Справа № 826/6802/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 липня 2016 року 11:58 № 826/6802/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Шкодича Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася приватний нотаріус ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №1/26-55-12-01 від 12.02.2016 Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про застосування штрафних санкцій за донарахуванням відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 8114,79 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 12.02.2016 №Ф-1У в сумі 81147,96 грн.;

- судові витрати відшкодувати позивачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податковим органом перекручено відомості щодо поданих позивачем звітів, що зумовило виникнення розбіжностей та, як наслідок, донарахування суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 81148,08 грн. При цьому, позивач стверджує, що жоден з чинних нормативних документів не вимагає від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми чистого доходу інакше, ніж це встановлено положеннями п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які були, як зазначає позивач, повністю дотримані за 2014 рік.

За таких обставин, на думку приватного нотаріуса ОСОБА_1, висновки викладені Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві в акті перевірки є помилковими, а тому прийняті рішення на підставі останніх є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

При цьому, представник податкового органу зазначив, що твердження ОСОБА_1 відносно перекручування контролюючим органом даних щодо чистого доходу згідно поданої за 2014 рік декларації та звіту, не є обґрунтованим.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

На підставі наказу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві №2728 від 30.11.2015 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки", повідомлення №80/26-55-17-01-25 від 30.11.2015, направлень №342/26-55-1701 та №341/26-55-17-01 від 14.12.2015 року, відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 (ідентиф. код НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 08.11.2012 року по 31.12.2014 року дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 08.11.2012 року по 31.12.2014 року.

За наслідком здійснення перевірки відповідачем складено акт №2362/26-55-17-01-НОМЕР_1 від 29.12.2015 року, відповідно до висновків якого контролюючим органом встановлено наступне:

-абз.1 п.2 ч. 1 ст.7, п.11 ст. 8, п.2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування у загальному розмірі 81147,96 грн. за 2014 рік;

-п.178.6 ст. 178 Податкового кодексу України в частині не ведення книги обліку доходів та витрат;

-п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України в результаті чого завищено валові витрати на загальну суму - 12491,60 грн., в т.ч. за 2012 рік в сумі - 10687,00 грн. та за 2013 рік на сумі - 1804,60 грн.

В подальшому, відповідачем на підставі акту перевірки прийнято рішення №1/26-55-12-01 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції у розмірі 8114,79, 00 грн. на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Окрім того, контролюючим органом прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.02.2016 р. №Ф-1У, якою визначено недоїмку зі сплати єдиного внеску у розмірі 81147,96 грн.

Позивач вважає вимогу №Ф-1У та рішення про застосування штрафних санкцій №1/26-55-12-01 протиправними, з огляду на що просить суд їх скасувати.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 № 3425-XII (далі - Закон № 3425-XII) нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України (ст. 32 Закону № 3425-XII).

Згідно п.п. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України самозайнята особа це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Водночас, пунктом 178.1 ст. 178 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов'язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу.

Фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності.

Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді (п. 178.6 ПК України).

Поряд з цим, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI ).

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В силу приписів п. 5 ч. 1 ст. 4 вказаного закону платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток) (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI).

Згідно п. 11 ст. 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом (ч. 3 ст. 7 Закону №2464-VI).

При цьому, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч. 2 ст. 9 Закону №2464-VI).

Згідно ч. 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти висновку, що приватні нотаріуси зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року, а звітним періодом для них є календарний рік.

Відповідно до п. 3.4 розділу II Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року №454 (далі - Порядок №454) (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 01 травня року, наступного за звітним періодом.

Звітним періодом для них є календарний рік.

Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Поряд з цим, особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, формують та подають до органів доходів і зборів звіт згідно з таблицею 3 додатка 5 до цього Порядку. Протягом року в разі призначення пенсії подається звіт з позначкою "Призначення пенсії" за період до дати формування заяви на призначення пенсії (п. 4.12 розділу IV Порядку №454).

За підсумком наведеного, суд дійшов до висновку, що жоден із зазначених нормативних актів не вимагає від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми єдиного внеску з середньомісячного чистого доходу, вирахуваного шляхом ділення річного чистого доходу на 12 місяців. Єдиною вимогою виступає відповідність даним річної податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, сума доходу, на який нараховується єдиний внесок за даними самозайнятої особи, визначена шляхом подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2014 роки.

Відповідно до змісту вказаних декларацій сума чистого оподатковуваного доходу, який є базою нарахування єдиного внеску за 2014 рік становить 478398,61 грн.

Поряд з цим, згідно таблиці 3 нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування особами, які забезпечують себе роботою самостійно позивачем сплачено єдиний внесок за 2014 рік у розмірі 11834,13 грн.

Суд вважає за необхідне зауважити, що обов'язок ділити суму доходу, отриману позивачем за рік в рівних частинах (визначення середньоарифметичної величини), для визначення доходу на яку нараховується єдиний внесок останнього законодавством не покладено.

За таких обстави, на думку суду, висновок податкового органу щодо вказаних обставин є хибним.

Водночас, судом встановлено, що до спірних правовідносин, відповідачем було прийнято до уваги надану позивачем інформацію в декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік в частині розміру суми чистого оподаткованого доходу за відповідні роки отримані останнім, яка в подальшому в розрізі кожного із років поділена на 12 місяців. У зв'язку із чим, було визначено середньомісячний річний оподаткований дохід, що не відповідає вказаним вимогам наведеного законодавства.

До аналогічного висновку про застосування норм матеріального права при розгляді подібних спірних правовідносин дійшов Вищий адміністративний суд України у справі №К/800/36987/15, ухвала від 13.08.2015 року, №К/800/30369/15, ухвала від 06.07.2015 року, та Верховний Суд України (відмовляючи у прийнятті до свого провадження заяви про перегляд рішень Вищого адміністративного суду України) ухвала від 22 жовтня 2015 року справа № 825/12000/15 та 23 вересня 2015 року справа № 826/5290/15.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.02.2016 №Ф-1У, якою фізичній особі, що проводить незалежну професійну діяльність - приватному нотаріусу ОСОБА_1 визначено сплату боргу (недоїмку) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 81147,96 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Вказане, в свою чергу, обумовлює наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення №1/26-55-12-01 від 12.02.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано до ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 8114,79 грн., оскільки останнє є похідним від оскаржуваної вимоги.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач покладений на нього обов'язок доказування правомірності оскаржуваних рішень не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги приватного нотаріуса ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №1/26-55-12-01 від 12.02.2016 Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про застосування штрафних санкцій за донарахуванням відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 8114,79 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 12.02.2016 №Ф-1У в сумі 81147,96 грн.

Стягнути на користь приватного нотаріуса ОСОБА_1 (ідентиф. код НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 892,63 грн. шляхом їх безспірного списання з рахунку Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві () за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов