Справа № П/811/92/16
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2016 рокусправа № П/811/92/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року

у адміністративній справі № П/811/92/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області стосовно не розгляду впродовж законодавчо встановленого строку його заяви від 13 січня 2016 року, зареєстрованої Центром надання адміністративних послуг за №797 від 13 січня 2016 року та зареєстрованої Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області за №П-7421/0/5-16 від 20 січня 2016 року, відносно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 25 років загальною площею 128,9111 га ріллі для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 судом відмовлено.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена до апеляційного суду відповідачем по справі з підстав неповного з'ясування фактичних обставин у справі та порушення норм матеріального права, у зв'язку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача в повному обсязі.

В судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, хоча належним чином повідомлялися про час та місце його проходження, що відповідно до вимог ч.4 ст.196 КАСУ не перешкоджає судовому розгляду справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, в також перевіривши правову оцінку судом першої інстанції фактичних обставин у справі, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, виходячи з нижченаведеного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.01.2016 р. ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг Устинівської районної державної адміністрації подав до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду терміном на 25 років загальною площею 128,9111 га для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області, яка була зареєстрована у Головному управлінні Держгеокадастру у Кіровоградській області 20.01.2016 року за номером П-741/0/5-16 (а.с.11), додавши до вказаної заяви проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.14-69).

Листом від 29.02.2016 р. № П-741/0-1327/0/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки поданий з порушенням вимог ст.50 Закону України «Про землеустрій» (а.с.90), що позивач вважаючи бездіяльністю відповідача та порушенням вимог ст.123 Земельного кодексу України оскаржив до суду.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції спираючись на положення ч.9 ст.118, ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, та на положення п.1, п.7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15 визнав, що у даному випадку суб'єктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на яке покладено обов'язок у двотижневий строк розглянути заяву ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою та додані до неї матеріали і за наслідками такого розгляду прийняти відповідне рішення.

Оскільки заява ОСОБА_1 була одержана Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 20.01.2016 р., суд визнав, що вказана мала бути розглянута до 04 лютого 2016 року, натомість розглянута відповідачем лише 29.02.2016 р., тобто з порушенням строку визначеного ч.9 ст.118 Земельного кодексу України.

Зважаючи на викладене, та з огляду на ч.2 ст.11 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області стосовно не розгляду впродовж законодавчо встановленого строку заяви ОСОБА_1 від 13 січня 2016 року, зареєстрованої Центром надання адміністративних послуг за №797 від 13 січня 2016 року та зареєстрованої Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області за №П-7421/0/5-16 від 20 січня 2016 року, відносно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 25 років загальною площею 128,9111 га ріллі для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області.

Водночас, враховуючи, що на час розгляду даної адміністративної справи заява ОСОБА_1 від 13 січня 2016 року щодо затвердження проекту землеустрою відповідачем була розглянута з повідомленням позивача про результати розгляду листом від 29.02.2016 р. №П-741/0-1327/0/6-16, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, суд першої інстанції визнав не підлягаючою задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 січня 2016 року, зареєстровану Центром надання адміністративних послуг за №797 від 13 січня 2016 року та зареєстровану Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області за №П-741/0/5-16 від 20 січня 2016 року, та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 128,9111 га ріллі в оренду терміном на 25 років для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області.

Переглядаючи в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції відповідно до приписів ст.195 КАСУ в межах апеляційної скарги, судова колегія бере до уваги предмет та підстави позову ОСОБА_2 у цій справі, з урахуванням яких позивачем було обрано спосіб відновлення порушених прав шляхом зобов'язання відповідача розглянути його заяву від 13 січня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 25 років загальною площею 128,9111 га ріллі для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області, та затвердити проект землеустрою щодо відведення йому вказаної земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку підставою для звернення ОСОБА_2 з позовом у цій справі стало те, що відповідач не надав йому будь-якої відповіді на подану ним 13.01.2016 р. через Центр надання адміністративних послуг заяву щодо затвердження проекту землеустрою, зареєстровану Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області за №П-741/0/5-16 від 20 січня 2016 року, чим за твердженням позивача порушено його право на отримання земельної ділянки загальною площею 128,9111 га ріллі в оренду терміном на 25 років для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області (предмет позову)

Оскільки спір у цій справі стосується бездіяльності відповідача при затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки позивачу в оренду, суд першої інстанції виходячи з принципу диспозитивності мав би розглянути справу в обсязі заявлених позивачем вимог. Тим більш, що встановленим судом під час розгляду даної справи фактом розгляду заяви позивача лише 29.02.2016 р., замість встановленого законом строку до 04 лютого 2016 року (з приводу чого позивачем не ініціювався спір у цій справи) не порушено права позивача за захистом яких він саме і звернувся до суду, а обраний судом самостійно спосіб захисту прав позивача шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області стосовно не розгляду впродовж законодавчо встановленого строку його заяви від 13 січня 2016 року відносно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області - ніяким чином не сприяє повному захисту прав та інтересів позивача, про захист яких він просить звертаючись з позовом у цій справі, а пропуск відповідачем строку прийняття рішення не вплинув на вирішення заяви ОСОБА_1 по суті..

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту порушених прав та інтересів позивача, про захист яких він просить

Однак, Вищезазначене клопотання було розглянуто у встановленому законом порядку, тому права апелянта у даному випадку порушенні не були.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені ст. 152 ЗК України. За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

При цьому ч. 1 ст. 6 КАС України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З аналізу приписів ст.ст. 2, 6, 11 КАС України слід дійти висновку, що позивач має право звернутися до адміністративного суду з позовом, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Із наведених норм випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, вирішуючи публічно-правовий спір, суд першої інстанції повинен був встановити, в чому полягає порушення прав позивача фактом розгляду його заяви з порушенням визначеного законом строку.

Тобто, обов'язковою умовою визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Оскільки заява позивача від 13 січня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області була розглянута відповідачем хоча із порушенням строку, що було вірно встановлено судом першої інстанції, а позивачем у цій справі не заявлялося вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно порушення строку розгляду його заяви, судова колегія визнає безпідставним вихід суду першої інстанції за межі заявлених позивачем у цій справі вимог, та відповідно необґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області стосовно не розгляду впродовж законодавчо встановленого строку заяви ОСОБА_1 від 13 січня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову частково.

.Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - задовольнити

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року - скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області стосовно не розгляду впродовж законодавчо встановленого строку його заяви від 13 січня 2016 року, зареєстрованої Центром надання адміністративних послуг за №797 від 13 січня 2016 року та зареєстрованої Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області за №П-7421/0/5-16 від 20 січня 2016 року, відносно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 25 років загальною площею 128,9111 га ріллі для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Устинівської селищної ради Кіровоградської області.

В іншій частині постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року - залишити без змін

Стягнути в розмірі 1 212, 64 грн з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на спеціальний рахунок Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ, код банку отримувача (МФО): 805012, рахунок отримувача: 1004,код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов