Справа № 820/3351/16
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 р.Справа № 820/3351/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2016р. по справі № 820/3351/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив: зобов'язати ГУ Нацполіції в Харківській області відмінити наказ №21 від 06.02.1995 року та внести виправлення у форму 2 алфавітної картки ГУ Нацполіції в Харківській області; зобов'язати ГУ Нацполіції в Харківській області виправити запис у наказі №21 від 06.02.1995 року на такий "вислугу строків служби у календарному обчисленні складає 13 років 2 місяці 8 діб"; зобов'язати ГУ Нацполіції в Харківській області виплатити неотриману заробітну плату при звільненні.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що у лютому 2016 року йому стало відомо, що його звільнення у 1995 році з органів внутрішніх справ відбулося за ст. 64 п. "Е" (за порушення дисципліни), у той час як він вважав, що звільнився за власним бажанням на підставі написаного ним рапорту від 08.06.1994 року. Таке формулювання звільнення позивач вважає протиправним і таким, що підлягає виправленню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинста України фіксування судового засідання 20.07.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що спірні правовідносини склались з приводу оскарження позивачем, ОСОБА_1, оформленого наказом №21 від 06.02.1995 року рішення відповідача щодо звільнення капітана міліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу "А" та організації взаємодії оперативних апаратів УВП міліції УКР УМВС України в Харківській області за ст. 64 п. "Е" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни.

Позивач не погодився із такими діями відповідача та оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що позивач не навів належних доводів та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості і поважності пропуску строку (більш ніж 20 років) на звернення до адміністративного суду.

У доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції грубо порушив норми процесуального права, процесуальні права позивача, а тому ухвала суду є незаконною.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно скасуванню не підлягає з огляду на такі обставини.

Так, позивач зазначає, що про формулювання причини звільнення в оскаржуваному наказі (за порушення дисципліни) йому стало відомо лише у лютому 2016 року.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що позивачу була відома підстава його звільнення ще у 1995 році, про що свідчить його рапорт від 07.02.1995 року, у якому він зазначає, що зі звільненням із органів внутрішніх справ за порушення дисципліни згоден (а.с.12).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Спірні відносини склалися з приводу проходження позивачем публічної служби, а тому до них підлягає застосуванню встановлений ч. 3 ст. 99 КАС України місячний строк звернення до суду.

Частиною 1 ст.100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду є обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду шляхом подачі відповідного позову.

Колегією суддів встановлено, що позивачем не обгрунтовано поважність причин пропуску ним строку звернення із позовом до суду, а тому підстави для поновлення пропущеного строку відсутні.

На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не навів належних доводів та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості і поважності пропуску строку (більш ніж 20 років) на звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви без розгляду та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2016р. по справі № 820/3351/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 25.07.2016 р.