Справа № 803/1036/16
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Справа № 803/1036/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Володимир-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі позивач, Володимир-Волинська ОДПІ) звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 35 672,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість у сумі 35 672,22 грн., а саме: по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 33 550,14 грн., по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результати річного декларування, у сумі 2 122,08 грн.

У клопотанні від 25.07.2016 року представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, заяву про розгляд справи без участі їхнього представника не подав, про причини неприбуття не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд даної справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований 19.03.2010 року як фізична особа-підприємець, з 22.03.2010 року перебуває на обліку як платник податків у Володимир-Волинській ОДПІ, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 32), довідкою про взяття на облік платника податків (а.с. 6).

Згідно свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 501999 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01.01.2012 року перебував на спрощеній системі оподаткування як платник 3 групи, ставка єдиного податку 5 відсотків від доходу (а.с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що станом на 24.06.2016 року за відповідачем рахується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 33 550,14 грн. та по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 2 122,08, що підтверджується довідкою про наявність заборгованості (а.с. 7), зворотнім боком облікової картки по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (а.с. 8-9) та зворотнім боком облікової картки по єдиному податку з фізичних осіб (а.с. 10).

Заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 33 550,14 грн. виникла внаслідок несплати відповідачем грошових зобовязань згідно податкових декларацій № від 25.09.2015 року, № від 25.09.2015 року, № від 25.09.2015 року. Крім того, відповідно до пункту 129.1 статті 129 ПК України відповідачу нарахована пеня у сумі 1940,39 грн. та відповідно до статей 120, 126 ПК України нараховано фінансові (штрафні) санкції у сумі 2015,19 грн. згідно податкових повідомлень-рішень від 21.09.2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 2 122,08 грн. виникла внаслідок несплати відповідачем грошового зобовязання згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік від 25.09.2015 року № НОМЕР_3. Крім того, відповідно до статті 120 ПК України нараховано фінансові (штрафні) санкції у сумі 1190,00 грн. згідно податкових повідомлень-рішень від 18.03.2016 року № 000033307 та від 23.09.2015 року №.

Судом встановлено, що позивачем здійснено заходи щодо погашення податкового боргу шляхом надіслання податкової вимоги від 08.04.2016 року № 1678-23 (а.с. 26), проте заборгованість відповідачем перед бюджетом не погашена.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1. статті 14 ПК України грошове зобовязання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 295.3 статті 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу у сумі 35 672,22 грн. є правомірними та підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 128, 160, 163 КАС України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (44700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь держави податковий борг у сумі 35 672,22 грн. (тридцять пять тисяч шістсот сімдесят дві грн. 22 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_2 Андрусенко