Справа № 808/486/16
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" липня 2016 р. справа № 808/486/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року у справі №808/486/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області

до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в:

03 лютого 2016 р. Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області (далі позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач) в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.12.2015 №00542100, яким позивача зобовязано сплатити суму штрафних санкцій в розмірі 9210,70 грн. (а.с. 4-7)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами перевірки контролюючий орган дійшов помилкового висновку про порушення позивачем граничних строків сплати грошового зобовязання з акцизного податку, оскільки акцизний податок підприємством було сплачено у визначений законодавством строк.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 р. у справі № 808/486/16 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено (а.с. 51-53).

Постанова суду мотивована тим, що помилкове визначення позивачем коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні №892 від 27.02.2015 року під час сплати узгодженої суми податкового зобовязання з акцизного податку не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобовязання у визначений п.57.1 ст. 57, п.п. 222.3.1 п.222.3 ст. 222 ПК України строк. Крім того, державна фіскальна служба України та її територіальні органи не наділенні повноваженнями змінювати визначенні Податковим кодексом України строки поданням податкової звітності з акцизного податку чи інших податків та зборів, оскільки такі дії ДФС України суперечать ст. 6 Конституції України, відповідно до якої державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не вірно трактує поняття «граничний строк» та не враховує, що продовження граничного строку подання податкової декларації не продовжує термін сплати визначеного податкового зобовязання. Скаржник зазначає, що у відповідності до ст. 222 п.222.3.1. Податкового кодексу України, суми податку перераховуються до бюджету субєктом господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Останній день виконання податкового обовязку у позивача у вигляді сплати у повному обсязі акцизного податку за січень 2015 року є 02 березня 2015 року. Відповідно до копії платіжного доручення № 892 від 27.02.15 р., яке надано ПАТ «Укрнафта» до ДПІ, грошові кошти позивачем перераховано на інший розрахунковий рахунок з невірним зазначенням коду платежу.

03.03.15 р. ГУДКСУ у Запорізькій області грошові кошти повернуті на розрахунковий рахунок підприємства , в звязку з невірним зазначенням коду класифікації доходів бюджету.

В результаті зазначеного, на дату нарахування акцизного податку за січень 2015 року в інтегрованій картці платника виникла недоїмка в сумі 92107,00 грн. Скаржник вважає, що з урахуванням встановлених обставин справи, з урахуванням того, що платник податку згідно до законодавства несе відповідальність за несвоєчасне перерахування акцизного податку, судом першої інстанції безпідставно задоволено позов, з огляду на що просить її скасувати та винести нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (а.с. 57).

Представником позивача до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду були надані письмові заперечення, в яких він зазначає, що грошове зобовязання з акцизного податку за січень 2015 року сплачено 02.03.2015 року, проте у звязку з помилковим зазначенням у платіжному дорученні коду класифікації доходів бюджету, кошти були повернуті платнику. Таким чином, вважає, що здійсненні помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобовязання до державного бюджету у строк, встановлений п.57.1 ст.57, пп.222.3.1 п.222.3 ст. 222 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча помилкова, а отже дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобовязання не можуть бути підставою для застосування штрафних санкцій. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. (а.с. 76-78)

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи (а.с. 72).

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" зареєстровано 31.03.1994 року Головним територіальним управлінням юстиції м.Київ, свідоцтво про державну реєстрацію № 6002352 та взято на податковий облік в органах ДФС - 28.11.1997. Станом на дату підписання акту перебуває на обліку ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, як платник податків за неосновним місцем обліку, стан 17.

Позивачем подана декларація акцизного податку за січень 2015 року № від 20.02.2015.

02 березня 2015 року позивачем сплачено 92107,00 грн. акцизного податку (платіжне доручення від 27.02.2015 №892). При цьому позивач зазначив код класифікації доходів бюджету 14040000 (а.с. 15).

03.03.2015 на рахунок позивача ГУДКСУ у Запорізькій області платіжним дорученням №111262036 повернено грошові кошти із приміткою про необхідність уточнення реквізитів отримувача. У той же день, 03.03.2015 позивач сплатив суму акцизного податку у розмірі 92107,00 грн. із зазначенням правильного коду класифікації доходів бюджету 14040001, що підтверджується платіжним дорученням №924 (а.с. 15).

На підставі наказу від 22.10.2015 №608, виданого ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідачем, згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, п. 79.2 ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) проведено позапланову документальну невиїзну перевірку Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" з питання своєчасної сплати акцизного податку, передбаченого підпунктом 222.3.1 пункту 222.3 статті 222 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) за січень 2015 року.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки №0048/29/21/00135390 від 13.11.2015 року (а.с. 8-11).

Перевіркою встановлено порушення Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" вимог пунктів 222.3.1 пункту 222.3 статті 222 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: підприємством несвоєчасно сплачено суму акцизного податку за січень 2015 року у сумі 92107,00 грн., яка задекларована ПАТ "Укрнафта" в декларації акцизного податку за січень 2015 року № від 20.02.2015, граничний термін сплати за вказаний податковий період - 02.03.2015 (один день затримки).

02 грудня 2015 року, на підставі висновків Акту перевірки № 0048/29/21/00135390 від 13.11.2015, контролюючим органом прийняте податкове повідомлення-рішення №00542100 про сплату 9210,70 грн. штрафних санкцій (10 % від суми сплаченого боргу), застосованих з посиланням на пункт 126.1 статті 126 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ , з яким позивач не погодився, оскаржив зазначене рішення до суду (а.с. 12).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно із приписами підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України, об'єктами оподаткування є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до приписів пункту 223.1 статті 223 ПК України, базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.

Пунктом 223.2 статті 223 ПК України передбачено, що платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Контроль за правильністю обчислення і своєчасністю сплати до бюджету податку з підакцизних товарів (продукції), що виробляються на території України, здійснюється контролюючими органами (пункт 224.1 статті 224 ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Приписами підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем. Граничні строки подання податкової декларації можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені цим Кодексом (пункт 49.20 статті 49 ПК України).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду скарги встановлено, що позивачем своєчасно подана декларація, у якій визначена сума акцизного податку у розмірі 92107,00 грн.

Відповідно до приписів ПК України сума сплати податку - до 02.03.2015.

Позивачем сплачений акцизний податок 02.03.2015. Під час сплати позивач у платіжному дорученні зазначив код класифікації доходів бюджету 14040000. Реквізити для сплати позивач отримав із офіційного веб-сайту ДФС України (витяг із бази міститься у матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2015 на рахунок позивача ГУ ДКСУ у Запорізькій області повернено суму 92107,00 грн. із приміткою про необхідність уточнення реквізитів отримувача. У той же день, 03.03.2015 позивач сплатив суму акцизного податку у розмірі 92107,00 грн. із зазначенням правильного коду класифікації доходів бюджету 14040001 (а.с. 15, 50).

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений п.57.1 ст.57, пп.222.3.1 п.222.3 ст.222 Податкового кодексу України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Крім того, колегія суддів приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, враховуючи позицію Верховного Суду України, відображену в постанові від 16.06.2015 року по справі №21-377а15, зважує на ту обставину, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, передбачений п.57.1 ст.57, пп.222.3.1 п.222.3 ст.222 Податкового кодексу України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою ПК України строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України штрафних (фінансових) санкцій.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з урахуванням доведеного матеріалами справи факту сплати позивачем, хоч і з помилковими реквізитами акцизного податку 02.03.15 р., не може здійснюватися застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобовязання, оскільки дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобовязання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених ст.126 ПК України.

Таким чином, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що порушення позивачем п.п.222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України фактично відсутнє.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що викладені в акті перевірки від 13.11.2015 року №0048/29/21/00135390 висновки про порушення позивачем пп.222.3.1 п.222.3 ст.223 ПК України є безпідставними, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02 грудня 2015 року №00542100, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 9210,70 грн. за платежем акцизний податок з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог статті 159 КАС України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а отже, відповідач, який є субєктом владних повноважень, всупереч з вимогами ч.2 ст.71 КАС України, не довів правомірності оскаржуваного податкового повідомлення рішення від 02.12.2015 року №00542100 та не переконав суд у своїй правоті.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року у справі №808/486/16 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України упродовж двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко