Справа № 815/2572/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/2572/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - Позивач) з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач, або - ФОП ОСОБА_1.) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році в розмірі 4311,11 гривень та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 88,05 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначає, що у відповідності до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» № 875-ХІІ від 21.03.1991 року (далі - Закон України № 875-ХІІ) для всіх підприємств, установ і організацій, які використовують найману працю установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця. Позивач вважає, що ФОП ОСОБА_1 порушала зазначену норму закону, а саме у 2015 році на підприємстві повинен був працювати 1 інвалід, проте Відповідач не створив жодного робочого місця для працевлаштування інвалідів. Тобто, відповідно до чинного законодавства щодо працевлаштування інвалідів, норматив робочих місць протягом 2015 року у Відповідача не виконано, і відповідно за це порушення ФОП ОСОБА_1 повинна сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі 4311,11 гривень. Разом з цим, Позивач зазначає, що згідно ч. 2 ст. 20 вказаного Закону передбачено нарахування пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, які розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону України № 875-ХІІ. На день подання позову, як вказує Позивач, підприємство самостійно адміністративно - господарську санкцію не сплатило, і відповідно розмір нарахованої пені за порушення строків сплати адміністративно-господарської санкції становить 88,05 гривень. В добровільному порядку заборгованість Відповідачем погашена не була, у зв'язку із чим Позивач звернувся до суду.

В судове засідання, призначене на 15 липня 2016 року, представник Позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутність представника Позивача в порядку письмового провадження (а.с.42).

В судове засідання, призначене на 15 липня 2016 року, Відповідач не з'явився, про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином та своєчасно, жодних клопотань про відкладення судового засідання або розгляд справи у відсутність Відповідача до суду не надходило. Відповідно до довідки Укрпошти, повістка повернута відправнику з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.32,35). Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що причина неявки Відповідача в судове засідання є не поважною та ухвалив про розгляд справи за його відсутністю.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи не прибуття представника Позивача, представника Відповідача в судове засідання та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Станом на 20 липня 2016 року інших документів від сторін по справі до канцелярії суду не надходило.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 1 ст. 41 та ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), не здійснювалося.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа-підприємець Одеською міською радою 15.11.2011 року за № 0097122, за адресою: 65122, АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. № 70, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2015 рік форми № 10-ПІ, в якому зокрема зазначено, що кількість працюючих на підприємстві - 9 (а.с.6). У відповідності до нормативів місць, призначених для працевлаштування інвалідів, Відповідач повинен був створити 1 робоче місце.

На підприємстві Відповідача протягом 2015 року працювали інваліди: ОСОБА_2 - 4 місяці та ОСОБА_3 - 1 місяць. Таким чином, відповідно до чинного законодавства норматив робочих місць по працевлаштуванню інвалідів протягом звітного 2015 року, Відповідачем не виконано.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 19 Закону України № 875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Тобто, відповідною нормою для підприємств, установ, організацій, зокрема, встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

У поданому до Позивача звіті за формою 10-ПІ за 2015 рік, Відповідач зазначив, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у 2015 році становила 9 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність - 1 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України № 875-ХІІ становить 1 особа; фонд оплати праці штатних працівників (тис.грн.) - 77,60, та середньорічна заробітна плата штатного працівника - 8622,00 гривень (а.с.7).

Відповідно до п.2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. № 70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18-1 Закону України № 875-ХІІ - Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Частиною1 статті 20 Закону України № 875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації, громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Відповідно до розрахунку адміністративно-господарських санкцій Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, нарахованих Відповідачу за 2015 рік, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить - 1 особа, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність - 0, кількість робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих ними - 1, середньорічна заробітна плата складає 8622.22 гривень, а тому, сума адміністративно-господарських санкцій за недотримання відповідачем у 2014 році нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України № 875-ХІІ, складає 4311,11 гривень (а.с.9).

Згідно з ч.4 ст.20 Закону України № 875-ХІІ адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно у строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 20 Закону України № 875-ХІІ, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, у зв'язку з несплатою Відповідачем вказаних адміністративно-господарських санкцій у строк до 1805.2016 року, останньому була нарахована пеня у розмірі 88,05 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, Позивач є територіальним органом бюджетної установи - Фонду соціального захисту інвалідів. Одним із покладених на відділення Фонду завдань є збір сум адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Враховуючи те, що судом не встановлено обставин які б звільняли Відповідача від сплати заборгованості, а також відсутність доказів повної сплати суми адміністративно-господарських санкцій та пені на час розгляду справи, суд на підставі положень ст. 67 Конституції України, ч. 2 ст. 162 КАС України вважає за необхідне прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнути з Відповідача на користь Позивача адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році в розмірі 4311,11 гривень та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 88,05 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 41, 86, 128, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році в розмірі 4311,11 гривень та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 88,05 гривень - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: 65122, АДРЕСА_1., р/р НОМЕР_2, МФО 30028, Банк АП «ОТП Банк») на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рахунок управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Одержувач - УК у Київському районі, МФО - 828011, р/р - 0700005, код ЄДРПОУ - 38016923 суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році в розмірі 4311,11 грн. (чотири тисячі триста одинадцять гривень 11 копійок) та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 88,05 грн. (вісімдесят вісім гривень 05 копійок).

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.