Справа № 639/5454/16-а
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/5454/16-а
Провадження №2-а/639/154/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2016 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду, з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, в якому просила суд визнати протиправним рішення відповідача про відмову в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати, та зобов'язати відповідача провести їй перерахунок пенсії з 01.12.2015 року у зв'язку із підвищенням зарплати державних службовців згідно ПКМУ від 09.12.2015 №1013 на підставі довідки №4381/04/31 від 29.06.2016 року із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у розмірі 86%, включивши до розрахунку заробітної плати всі її складові на підставі довідки №4450/04/31 від 04.07.2016 р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з липня 2010 року отримує пенсію державного службовця за віком згідно з Законом України «Про державну службу», яку призначено у розмірі 86% від заробітної плати.

Позивач звернулась до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням з 01.12.2015 року заробітної плати державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату від 29.06.2016 року.

Рішенням УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова від 08.07.2016 року позивачу було відмовлено в проведені перерахунку пенсії, з посиланням на постанову КМУ від 02.02.2015 №213 та п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року.

Позивач вважає дане рішення незаконним, у зв'язку з чим і була змушена звернутися до суду з даним позовом.

01 серпня 2016 року представником відповідача було надано суду письмові заперечення в яких вказано, що постановою КМУ від 09.12.2015 р. №1013 було внесено зміни до постанови КМУ від 31.05.2000 р. №865 та виключено п. 4, яким передбачалось право пенсіонерів на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Таким чином, поточна редакція ПКМУ від 31.05.2000 №865 не містить норми щодо проведення перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати. Крім того вказано, що п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Таким чином, на думку представника, з 01.06.2015 року пенсії не призначаються та не перераховуються відповідно до Закону України «Про державну службу». Крім того вказано, що позивачем пропущено 6 місячний строк звернення до суду.

Позивачв судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідачав судове засідання також не з'явився, від в.о. начальника Управління Федоровської С.О. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову Управління заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно зі ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова з 01.07.2010 року, та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», призначену в розмірі 86% від заробітної плати. (а.с. 13)

29 червня 2016 року позивачем було отримано Довідку Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова №4381/04/31 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям. (а.с. 14)

Відповідно до вказаної Довідки заробітна плата ОСОБА_1 за посадою головного спеціаліста УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова з 01.12.2015 року становить 2 898,06 грн., з яких: 1 378 грн. - посадовий оклад; 60 грн. - надбавка за ранг; 359,50 грн. надбавка за вислугу років; 741,47 грн. - надбавка за високі досягнення у праці; 359,09 грн. - премія. На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

04 липня 2016 року позивачем було отримано Довідку Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова №4450/04/31 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». До даної довідки було включено надбавку за високі досягнення у праці, премії, та інші виплати. До інших виплат належать: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, та індексація. На всі виплати, вказані в довідці, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування. (а.с. 15)

З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії від заробітної плати, призначеної згідно з Законом України «Про державну службу» на підставі вказаних вище Довідок.

Рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова від 08.07.2016 року протокол №26 позивачу було відмовлено у такому перерахунку, та зазначено, що постановою КМУ від 09.12.2015 р. №1013 було внесено зміни до постанови КМУ від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», та виключено п. 4, яким передбачалось право на здійснення перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати. Також вказано, що п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». (а.с. 16)

Позивач, вважаючи дану відмову незаконною, та такою що порушує її права, звернулась до суду з вимогою про визнання рішення протиправним та зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Розглядаючи дану справу суд виходить із принципів верховенства права, законності та дії закону у часі, які встановлені ст. 8 та ст. 9 КАС України й ст. 58 Конституції України відповідно.

Зміст зазначених принципів полягає у наступному: (1) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави(ч. 1 ст. 8 КАС України); (2) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України й застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України (ч. 1 ст. 9 КАС України); (3) у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу (ч. 4 ст. 9 КАС України).

Таким чином, під час розгляду даної справи застосуванню підлягають положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII та інших нормативно-правових актів, що деталізують питання пенсійного забезпечення державних службовців в редакції станом на 01.07.2010 року (момент виходу на пенсію).

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII (в редакції станом на 01.07.2010 року) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у ому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII (в редакції станом на 01.07.2010 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Зазначене положення Закону було деталізовано шляхом прийняття постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Постановою КМУ від 23.04.2003 р. №581 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. №865» постанову КМУ №865 від 31.05.2000 року було доповнено пунктами 4 та 5.

Відповідно до пункту 4 постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року (в редакції станом на 01.07.2010 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV ( 432-15 ) "Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» ( 3723-12 ), визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до п. 5 вказаної постанови, перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 пенсія була призначена після набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-XII, то вона має право на перерахунок раніше призначеної пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. При цьому, заробітна плата для перерахунку пенсії визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності 15.12.2015 р., та згідно п. 6 застосовується з 01.12.2015.

Пунктом 3 вказаної постанови встановлено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено: додатками 1 - 37, 43 1, 43 2, 48 - 55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Норми ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ є чинними і вони не скасовані в установленому Конституцією України порядку.

Станом на 1 грудня постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865, якою визначено порядок обчислення розміру заробітної плати для призначення та перерахунку пенсії, не скасована та не втратила чинності. Зміни відбулися 15 грудня 2015 року у зв'язку зі змінами, внесеними постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013, якою скасовано п.4 постанови КМУ від 31 травня 2000 року № 865. Зазначені зміни набрали чинності після публікації постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 в офіційному виданні - «Урядовий кур'єр» 15 грудня 2015 року № 234.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2015 року, текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Одночасно, в пункті 16 Закону №76-VІІІ зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом: забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

На час виникнення права на перерахунок пенсії (01.12.2015) постанова Кабінету Міністрів України, у відповідності до Закону №76-VІІІ, яка б обумовлювала умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, відсутня. Залишився чинним п. 4 постанови КМУ №865.

Суд вважає, що при вирішення питання щодо визначення розміру пенсії при перерахунку у відсотках від заробітної плати має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії - 86%, а тому внесені Законом №76 -VIII від 28.12.2014 року зміни до ст. 37 Закону №3723-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, за змістом статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно), які, в силу ст.244-2 КАС України, є обов'язковою для всіх судів України.

Представниквідповідача в письмових запереченнях проти позовних вимог заперечував посилаючись на постанову КМУ від 09.12.2015 р. №1013 та п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року, яким передбачено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії не призначаються та не перераховуються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зазначені доводи представника відповідача суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. за № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Між тим, пенсія позивачу призначена ще у 2010 році, тобто до набрання чинності вказаним Законом.

Вирішуючи питання про застосування до спірних правовідносин законодавства України суд виходить з того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом України «Про державну службу». Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод», Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого рішення від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 ( справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання ) констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні "показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики ( абз. 5,6 пункту 4)».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.09.2005 року №5-рп/2005 роз'яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя ). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правили, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена».

У зв'язку із цим Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Враховуючи вищезазначене, а також положення чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, позивач має право на перерахунок пенсії у випадку підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям з моменту звернення до органів Пенсійного фонду з відповідною заявою.

Скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з неправомірності дій УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова щодо застосування до спірних правовідносин постанови КМУ від 09.12.2015 р. №1013 та положень п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. за № 213-VIII, оскільки їх положення стосуються питань призначення пенсій після набрання вказаними актами законної сили, а не перерахунку раніше призначеної пенсії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, оскільки позивачу стало відомо про порушення його прав 08.07.2016 року (дата відмови у проведенні перерахунку), суд розглядає позовні вимоги з 08.01.2016 року, тобто в межах шестимісячного строку, а вимоги поза межами строку підлягають залишенню без розгляду.

Підсумовуючи викладене суд знаходить обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 08.01.2016 року, у зв'язку з чим вважає за необхідне визнати рішення УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова про відмову в провадженні перерахунку пенсії від заробітної плати від 08.07.2016 року протиправним та зобов'язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця на підставі Довідки про заробітну плату №4381/04/31 від 29.06.2016 р., включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати відповідно до Довідки №4450/04/31 від 04.07.2016 р., із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2010 році, починаючи з 08.01.2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з урахуванням проведених виплат, а позовні вимоги з 01.12.2015 року по 07.01.2016 року підлягають залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв'язку з тим, що було ухвалено постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, тобто на її користь, то витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 2, 6, 8, 9, 11, 12, 17-19, 71, 72, 99, 100, 122, 128, 130, 158 КАС України, ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» (1993 р.), постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01.12.2015 р. по 07.01.2016 р. - залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії з 08.01.2016 р. - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова №26 від 08.07.2016 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 08 січня 2016 року на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII (в редакції станом на 01.07.2010 року), відповідно до Довідки Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про заробітну плату №4381/04/31 від 29.06.2016 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати відповідно до Довідки Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про складові заробітної плати №4450/04/31 від 04.07.2016 року, виходячи з розміру пенсії 86 відсотків заробітної плати, у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з урахуванням проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий В.В. Труханович

Повний текст постанови виготовлено 01.08.2016 року.