Справа № 522/7169/16-а
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7169/16-а
Провадження № 2а/522/495/16
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

(повний текст)

«19» липня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси як адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Одесі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора патрульної служби Третьої роти Третього батальйону Управління патрульної поліції в місті Одесі лейтенанта поліції Сочаліна Ігоря Ігоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову, серії ПС2 № 903600, у справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2016 року, ухвалену інспектором патрульної служби Третьої роти Третього батальйону Управління патрульної поліції в місті Одесі Міністерства внутрішніх справ України Сочаліним Ігорем Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,0 гривень за порушення положень частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити провадження по цій справі, посилаючись на наступні обставини. Відповідачем, під час виконання своїх службових обов'язків, 14 квітня 2016 року складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за змістом якої 14 квітня 2016 року о 10 годині 13 хвилин поблизу будинку № 31 по вулиці Успенській у місті Одесі, позивач, керуючи автомобілем марки «Ford» моделі «Transit», д/н НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку на зупинці маршрутних транспортних засобів. В судовому засіданні позивач пояснив, що здійснив зупинку та стоянку керованого ним транспортного засобу пору із кіоском «Наша ряба» по вул. Успенській в місті Одесі, втім не вбачав в цьому порушення, оскільки іншого місця для зупинки по цій вулиці вільного не було, при цьому, позивач вбачав упередженість відповідача щодо нього, оскільки інші порушники залишилися непокараними.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Управління патрульної служби у м. Одесі Міністерства внутрішніх справ України у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість.

Відповідач Сочалін І.І. у судове засідання не з'явився, проте надав суду клопотання, за змістом якого заперечував проти задоволення вимог адміністративного позову, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі й розглянути справу за його відсутності.

Суд вислухав думку позивача та представника відповідача, дослідив матеріали справи, за наслідком чого дійшов переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень учасників розгляду справи, представлених письмових доказів.

З приводу визначення предметної та територіальної підсудності адміністративної справи.

За правилом частини 1 статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач в порядку адміністративного судочинства оскаржує дії відповідачів під час здійснення уповноваженими посадовими особами патрульної поліції міста Одеси дій під час притягнення його до адміністративної відповідальності.

З огляду на це предмет спору відноситься до підсудності місцевого загального суду за місцем проживання позивача. Останнє узгоджується з правилом частини 2 статті 19 КАС України.

Щодо фактичних обставин по справі.

З матеріалів справи вбачається, що у справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2016 року, інспектором патрульної служби Третьої роти Третього батальйону Управління патрульної поліції в місті Одесі Міністерства внутрішніх справ України Сочаліним Ігорем Ігоровичем ухвалено постанову, серії ПС2 № 903600, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,0 гривень за порушення положень частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 14 квітня 2016 року о 10 годині 13 хвилин поблизу будинку № 31 по вулиці Успенській у місті Одесі, водій ОСОБА_1, позивач, керуючи автомобілем марки «Ford» моделі «Transit», д/н НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку на зупинці маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України.

Щодо надання правової оцінки спірній постанові та обґрунтованості її ухвалення.

Правилом ч. 2 ст. 122 КУпАП України, передбачена відповідальність порушення вимог зупинки, стоянки.

Згідно з п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України (надалі за текстом - ПДР України), забороняється зупинка транспортних засобів ближче за 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Правилом п. 15.10 «а» ПДР України встановлено, що стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

У судовому засіданні позивачем визнано, що ним допущено порушення ПДР України, оскільки він допустив зупинку в районі посадкового майданчику маршрутних транспортних засобів, проте, він вважав, що стоянку здійснено таким чином, що це не заважало маршрутним транспортним засобам здійснювати посадку та висадку пасажирів. Також позивач не вбачав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки на момент такого порушення, на думку ОСОБА_1, неможливо було здійснити зупинку в іншому - дозволеному на те місці. Також позивач посилався на порушення правил зупинки й стоянки, встановленими ПДР України іншими учасниками дорожнього руху.

Надані позивачем фотографії місця, де відбулися досліджувані події, та надані тим пояснення свідчать про те, що позивач здійснив зупинку на правій смузі дорожнього руху по вул. Успенській у безпосередній близькості з торгівельним кіоском «Наша ряба», поруч з яким розташоване обладнана зупинка громадського маршрутного транспорту, що свідчить про наявність облаштованого посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, позивач знав або з усіх обставин, як досвідчений водій, мав би знати, що він здійснив зупинку та стоянку керованого ним транспортного засобу безпосередньо поруч з посадковим майданчиком для зупинення маршрутних транспортних засобів - в межах тієї частини правого краю смуги дорожнього руху, яка призначена для здійснення зупинення маршрутними засобами громадського транспорту.

Отже, наявність обладнаного об'єкта, який за усіма зовнішніми ознаками є місцем очікування пасажирами маршрутних транспортних засобів (громадського транспорту) мало бути враховано позивачем під час обрання місця для зупинки та стоянки його транспортного засобу, а також мало зобов'язати уникнути обрання такого місця для подібних дій. При цьому, зі змісту п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України слідує, що наявність відповідного дорожнього знаку не є обов'язковою для позначення обладнаного посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Окрім цього, суд визнає доводи позивача про порушення встановлених в ПДР України правил зупинки й стоянки іншими учасниками дорожнього руху - такими, що не стосуються розгляду цієї справи, з огляду на що вони є безпідставними й необґрунтованими. Вказані посилання не мають юридичного значення для вирішення справи, оскільки адміністративна відповідальність за чинним законодавством носить виключно індивідуальний персоналізований характер.

Додатково судом враховано й те, що факт порушення позивачем ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які надали свої письмові пояснення щодо вказаного правопорушення під час складання протоколу та ухвалення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що позивач не довів неправомірність складання протоколу та ухвалення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУАП, а наявні в матеріалах справи доказах вказують на вірне рішення інспектора патрульної служби Третьої роти Третього батальйону Управління патрульної поліції в місті Одесі Міністерства внутрішніх справ України Сочаліна Ігоря Ігоровича й правомірність його дій зі складання постанови про скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Виходячи із змісту ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови, залишає її без зміни, а скаргу або протест без задоволення.

Відповідно до приписів ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 96, 122, 251-252, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 11, 18, 19, 69, 71, 86, 102, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Одесі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора патрульної служби Третьої роти Третього батальйону Управління патрульної поліції в місті Одесі лейтенанта поліції Сочаліна Ігоря Ігоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 903600 від 14 квітня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закриття провадження у справі - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

19.07.2016