Справа № 2-а-1446/10/2270
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2010-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1446/10/2270/7

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіПетричковича А.І.
при секретаріСтасюк В.В.
за участі:представника позивачів адвоката Віхерко Н.О., представника відповідача Войчик К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення індексації І грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги і коштів за відрядження і і визнання незаконними дій щодо такої невиплати, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2010 року позивачі звернулись до суду з позовом в якому вказують, що вони за контрактом проходять військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , але їм протягом 2008-9 років не виплачується індексація грошового забезпечення, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, кошти за відрядження і інші види грошового забезпечення.

У позові, посилаючись на Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» просять суд: визнати дії відповідача щодо невиплати в повному розмірі грошового забезпечення незаконними і зобов`язати його виплатити кожному індексацію грошового забезпечення, допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу, кошти за відрядження і інші види грошового забезпечення по яких є заборгованість.

В ході судового розгляду представник позивачів позовні вимоги уточнив, про що подав письмову заяву від 16.03.2010 року, після чого просить: зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , належну кожному індексацію грошового забезпечення, допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу і кошти за відрядження, визнавши дії відповідача щодо цього незаконними.

У суді представник позивачів уточнені позовні вимоги підтримав, посилаючись на ті ж докази, Що у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, про що подав письмове заперечення №403 від 12.03.2010 року, яке підтвердив у суді. Додатково пояснив, що відповідач не виплачує індексацію грошового забезпечення, допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу і кошти за відрядження у зв`язку з відсутністю коштів на ці виплати, але вони нараховані позивачам.

Заслухавши учасників судового розгляду і дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає До задоволення, зважаючи на наступне.

Сторони не оспорюють факту проходження військової служби позивачів у Військовій час і А-0598 та боргу відповідача за 2008-9 роки по виплаті позивачам індексації грошового забезпечені допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги і коштів за відрядження, тому суд вважає, що згідно ч.3 ст.72 КАС України вони не потребують доказування, адже сторони проти цього не заперечують і в суду немає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнанні

Довідками відповідача №№202 - 214 від 15.03.2010 року стверджено по кожному позвачу існуючу заборгованість з грошового забезпечення по виду боргу ( індексація, допомога оздоровлення і інше).

Згідно п. 15 ст.3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частин 1-4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової службу стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечену (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової службі кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військову формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органі виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно ч.1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення гаї наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року N 260, визначено порядок та умови виплати грошового забезпечені військовослужбовцям Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику! суду як джерело права. Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 08.11.2005 року у справі Кечко проти України, заява №63134/00, в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 Рішення). Згідно з п.26 цього ж Рішення суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетні асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Згідно частин 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином судом встановлено, що відповідач фактично визнає позов, адже не заперечує право позивачів на виплату індексації грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги і коштів за відрядження, так як провів їх нарахування і ці виплати передбачені законодавством України, тобто законні, однак не проводить їх виплату, зважаючи на відсутність належного фінансування їх бюджетом України, що враховуючи вищенаведене, вказує на неправомірність його дій щодо цього та відповідно на доведеність позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення Н військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року N 260 і ст.ст. 4-15, 70-71, 86, 94, 98, 99, 122, 158-163,167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , належну кожному індексацію грошового забезпечення, допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу і кошти за відрядження, визнавши дії відповідача щодо цього незаконними.

Копії постанови надати сторонам, повний текст якої виготовлено 17.03.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано, а також в інших випадках у порядку визначеному цією статтею.

Постанова, згідно вимог статей 185-187 КАС України, може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження, через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Також вона може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий