Справа № 182/3508/16-а
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/3508/16-а
Провадження № 2-а/0182/133/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.07.2016 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

Кобеляцька- Шаховал І.О., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним

позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати пенсії, призначеної, відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та відмови в її поновлені. А також, зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату йому пенсії, призначеної, відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 01.06.2015 року та виплатити суми недоотриманої пенсії.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в Головному

управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як пенсіонер та до 01.04.2015 року отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як колишній співробітник органів внутрішніх справ. З 01.04.2015 року пунктом 4 Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, який набрав чинності 01.04.2015 року, стаття 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладена в такій редакції, а саме: „тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України „Про державну службу" призначені відповідно до цієї статті не виплачуються." На підставі цього з 01.04.2015 року йому була припинена виплата пенсії, яка була призначена відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", бо він працював на посаді, яка давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України „Про державну службу". 18.04.2016 року він звернувся до Головного УПФУ в Дніпропетровській області щодо поновлення виплати пенсії, враховуючи, що, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, відповідно до Законів України „Про державну службу", „Про прокуратуру", "Про статус суддів", „Про статус народного депутата України". Згідно відповіді Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 06.05.2016 року за № П588-16, відсутні підстави для поновлення виплати пенсії, оскільки Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ були внесені зміни до статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким передбачено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, на яких поширюється дія цього Закону, у період роботи на посадах, які дають

право призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України „Про державну службу", пенсії, призначені, відповідно до цієї статті, не виплачуються. З діями Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області категорично не згодний та вважає їх незаконними і такими, що порушують права, закріплені Конституцією України. Також зазначає, що, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ „Прикінцеві положення" Закону України"Про внесення зміндо деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсійне щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", „Про статус народного депутата України", „Про судову експертизу", „Про національний банк України", „Про службу в органах місцевого самоврядування", „Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ „Прикінцеві положення" Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України „Про державну службу" та Закону України „Про судоустрій та статус суддів" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсійне щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються. В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України „Про державну службу", пенсія призначається відповідно до Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій він працює не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України „Про державну службу", у зв'язку з чим підстави для невиплати йому пенсії відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати вказаної пенсії відсутні. З огляду на вказане, вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому, поновити права та інтереси іншим шляхом, ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Відповідач по справі - Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області

проти позову заперечував, вказував на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року внесено зміни до ст.54 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З урахуванням внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України „Про статус народного депутата України", „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії, відповідно до цього Закону, поновлюється. Враховуючи той факт, що зміни до статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після 01.06.2015 року не вносилися, підстави для поновлення виплати пенсії відсутні.

Вивчивши обставини справи, дослідивши подані докази, суд приходить до

наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області як пенсіонер та до 01.04.2015 року отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як колишній співробітник органів внутрішніх справ. В квітні 2015 року Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області перестало виплачувати позивачу призначену пенсію без будь-яких повідомлень та попереджень. Звернувшись за роз'ясненнями до працівників управління, позивач отримав відповідь, що, оскільки

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VІІІ були внесені зміни до статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким передбачено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, на яких поширюється дія цього Закону, у період роботи на посадах, які дають право призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України „Про державну службу", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Щодо невиплати пенсії за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року суд вважає, що, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ „Прикінцеві положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, відповідно до законів України „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", „Про статус народного депутата України", „Про судову експертизу", „Про національний банк України", „Про службу в органах місцевого самоврядування", „Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ „Прикінцеві положення" Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України „Про державну службу" та Закону України „Про судоустрій і статус суддів" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються. На теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України „Про державну службу", пенсія призначається відповідно до Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 1 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України „Про державну службу", у зв'язку з чим підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до Закону „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відпали, і з 1 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року перешкоди для виплати вказаної пенсії відсутні.

Що стосується невиплати пенсії з 01.01.2016 року згідно внесених змін до ст.54 ЗУ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме, що особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються слід зазначити наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і

громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.46 Контитуції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України

„Про пенсійне забезпечення", Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (ч.2,3 ст.8 Конституції України, ч.2 ст.22 Конституції України).

Згідно з ч.1,2 ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні

права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Рівність та недопустимість дискримінації особи є не тільки конституційними принципами національної правової системи України, а й фундаментальними цінностями світового співтовариства, на чому наголошено у міжнародних правових актах з питань захисту прав і свобод людини і громадянина, зокрема у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права 1966 року (ст.14, 26), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ст.14), Протоколі № 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ст.1), ратифікованих Україною та у Загальній декларації прав людини 1948 року (ст.1, 2, 7).

Гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах

означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод.

Відтак невиплата ОСОБА_2 належної йому пенсії через те, що він є державним службовцем, порушує принцип рівності усіх осіб перед законом та звужує зміст та обсяг її прав, порівняно з іншими громадянами, що прямо порушує норми Конституції як норми прямої дії, що мають найвищу юридичну силу.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії,

призначеної ОСОБА_2, відповідно до Закону „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

На підставі викладеного та керуючись ст.6, 11, 71, 159-163 , 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії, призначеної відповідно до ЗУ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 01.06.2015 року та виплатити суму недоотриманої пенсії .

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного

адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал