Справа № 2-а-1298/11
Суддя: Соколовська Т. О.
Дата ухвалення: 2011-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1298/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 квітня 2011 року Шаргородський районний суд Вінницької області

Суддя Соколовська Т. О. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі про визнання дій УПФУ у Шаргородському районі незаконними та про зобов"язання вчинити дії по нарахуванню та виплаті недоотриманої щомісячної суми до пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 13.04.2011 року звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з вказаним адміністративним позовом, вказавши що вона народилася 24 лютого 1943 року і відноситься до категорії осіб із статусом «дитина війни». Відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»їй повинна виплачуватися щомісячна грошова допомога у вигляді надбавки до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У грудні 2010 року вона звернулася до відповідача з проханням нарахувати і виплатити належні їй як «дитині війни»грошові кошти, на що отримала лист з відмовою. Просить визнати відмову Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі щодо здійснення нарахування і виплати йому державної соціальної допомоги, як «дитині війни»незаконною, зобов'язати відповідача виконати вимоги діючого законодавства шляхом нарахування та виплати недоплаченої їй щомісячної державної соціальної допомоги в межах строку позовної давності, починаючи з 06 червня 2010 року по день винесення рішення, з врахуванням проведених виплат.

За правилами п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам застосовується скорочене провадження.

14 квітня 2011 року по даній справі суддею відкрито скорочене провадження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі подало заперечення на позов, згідно якими відповідач позов не визнає і просить залишити його без задоволення як безпідставний.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, оцінивши повідомлені позивачкою та відповідачем обставини, заперечення з приводу заявлених позовних вимог, та наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду у Шаргородському районі Вінницької області про визнання дій незаконними та зобовязання здійснити нарахування та виплати недоотриманих сум до пенсії відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

ОСОБА_1 народилася 24 лютого 1943 року (а.с. 3-4 ), знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду у Шаргородському районі Вінницької області (а.с. 5 ), отримує пенсію за віком і має статус дитини війни, що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення Шаргородської РДА № 4748 від 13.01.2006 року (а.с. 5 ).

В силу ч.1 ст.6 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(в редакції, яка діє на момент виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно п.1 «Прикінцевих положень»вказаного Закону останній вступив в силу з 01 січня 2006 року є чинним і підлягає застосуванню.

Статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення»встановлено, що пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002р. №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обов`язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до п.15 Положення "Про Пенсійний фонд України", Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Непереконливими є доводи відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни», оскільки, на час виникнення спірних правовідносин, розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст.28 зазначеного Закону і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність, і чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого цим Законом мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про прожитковий мінімум»прожитковий мінімум застосовується для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення доплати до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин суд вважає, що позивачка має право на щомісячне підвищення до пенсії, згідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», за період часу з 06 червня 2010 року по день винесення рішення, тому відмова відповідача у нарахуванні і виплаті їй недоплаченої, як дитині війни, щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є незаконною.

Безпідставними також є посилання відповідача на відсутність фінансування з бюджету та можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду, як на підставу у відмові в задоволенні позову, оскільки відповідно до вимог Конституції України не можна звільнити державні органи навіть частково від їх конституційного обовязку щодо реалізації права громадян на соціальний захист, крім того питання фінансування видатків на підвищення до пенсії дітям війни не є предметом спору, виходить за межі заявлених вимог, судом не розглядається.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 8, 19, 22, 46, 55, 57, 95, 96 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст.6, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум»від 15.08.1999 року, ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 2,4, 6, 8, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 99, 159, 160, 161, 162,183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі про визнання дій УПФУ у Шаргородському районі незаконними та про зобов"язання вчинити дії по нарахуванню та виплаті недоотриманої щомісячної суми до пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" задовольнити.

Визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі ОСОБА_1 щодо нарахування і виплати державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 06 червня 2010 року по 20 квітня 2011 року, з урахуванням проведених виплат, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30% надбавки до пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 06 червня 2010 року по 20 квітня 2011 року, з урахуванням проведених виплат за вказаний період.

Постанова підлягає до негайного виконання.

Постанова суду може бути оскаржена у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя