Справа № 317/3123/16-а
Суддя: Гончаренко П. П.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 317/3123/16-а
№/п 2-а/317/48/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого судді - Гончаренко П.П.

при секретарі - Ігнатченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі адміністративний позов Запорізького районного сектору УДМС України в Запорізькій області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому зазначає, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 прибув на територію України 10.09.2013 року через КПП «Козача Лопань» в приватних справах, по паспорту громадянина Російської Федерації НОМЕР_1, виданому МРВ УФМС Росії по Приморському краю в м. Арсеньєв а Анучинському районі 27.01.2010 року терміном дії безстроково.

30.11.2013 року громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 звернувся до Запорізького РВ УДМС України в Запорізькій області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну.

14.03.2014 року громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 був наданий дозвіл на імміграцію в Україну на підставі п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію».

26.03.2014 року громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 було направлено повідомлення а копія дозволу на імміграцію в Україну.

Громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 із заявою про оформлення посвідки на постійне проживання до Запорізького РС УДМС України в Запорізькій області не звертався. Строк перебування на території України на законних підставах закінчився 27.05.2014 року.

02.04.2016 року за порушення вимог ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Запорізьким РС УДМС України в Запорізькій області у відношенні громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП № 135134 за ознаками ч. 1 ст. 203 КУпАП. Завідувачем Запорізького РС УДМС України в Запорізькій області 02.04.2016 року було винесено постанову ПР МЗП № 135120 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Адміністративне стягнення гр. ОСОБА_2 виконав, штраф сплачено 04.04.2016 року.

02.04.2016 року відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Запорізьким РС УДМС України в Запорізькій області було прийняте рішення №4 по примусове повернення із України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 зобов'язаний добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію країни у термін до 30.04.2016 року.

Під час прийняття рішення про примусове повернення з України громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 було роз'яснено, що у випадку невиконання ним цього рішення, до нього буде застосоване примусове видворення, що передбачено ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

До теперішнього часу громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 не виконав рішення № 4 Запорізького РС УДМС України в Запорізькій області, про примусове повернення від 02.04.2016 року, територію України не покинув, продовжує порушувати міграційне законодавство України.

У зв'язку з вищевикладеним Запорізький РС УДМС України в Запорізькій області вважає, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 має бути примусово видворений за межі України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не оспорював зазначені в позові обставини, обґрунтованих заперечень проти задоволення позову не мав.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 прибув на територію України 10.09.2013 року через КПП «Козача Лопань» в приватних справах, по паспорту громадянина Російської Федерації НОМЕР_1, виданому МРВ УФМС Росії по Приморському краю в м. Арсеньєв а Анучинському районі 27.01.2010 року терміном дії безстроково.

30.11.2013 року громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 звернувся до Запорізького РВ УДМС України в Запорізькій області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну.

14.03.2014 року громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 був наданий дозвіл на імміграцію в Україну на підставі п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію».

26.03.2014 року громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 було направлено повідомлення а копія дозволу на імміграцію в Україну.

Громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 із заявою про оформлення посвідки на постійне проживання до Запорізького РС УДМС України в Запорізькій області не звертався. Строк перебування на території України на законних підставах закінчився 27.05.2014 року.

02.04.2016 року за порушення вимог ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Запорізьким РС УДМС України в Запорізькій області у відношенні громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП № 135134 за ознаками ч. 1 ст. 203 КУпАП. Завідувачем Запорізького РС УДМС України в Запорізькій області 02.04.2016 року було винесено постанову ПР МЗП № 135120 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Адміністративне стягнення гр. ОСОБА_2 виконав, штраф сплачено 04.04.2016 року.

02.04.2016 року відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Запорізьким РС УДМС України в Запорізькій області було прийняте рішення №4 по примусове повернення із України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 зобов'язаний добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію країни у термін до 30.04.2016 року.

З прийнятим рішення відповідач був ознайомлений під розпис та повідомлений про те, що у разі не виконання вищевказаного рішення до нього буде застосовано примусове видворення, відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов'язані подати свої біометричні дані для їх фіксації . Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Як було встановлено судом, відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за порушення порядку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України за ч. 1 ст. 203 КУпАП та було прийнято рішення про примусове його повернення за межі України. Однак, самостійно у чітко визначені терміни відповідач територію України не покинув.

Крім того судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача законні підстави для знаходження на території України відсутні, оскільки термін перебування його на території України закінчився. Залишати територію України відповідач наміру не має, а тому підлягає примусовому видворенню з України.

Ст. 4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. При розгляді даної справи жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачем не надано.

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до роз'яснень, викладених уп.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду, від 25.06.2009, № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію». Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач порушив вимоги законодавства України, й відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, а тому вимогу про його видворення суд вважає обґрунтованою.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 6, 7, 8, 9, 69-71, 158-160, 161-163, 183-7, п.3 ч.2 ст. 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Запорізького районного сектору УДМС України в Запорізькій області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1, виданому МРВ УФМС Росії по Приморському краю в м. Арсеньєв а Анучинському районі 27.01.2010 року терміном дії безстроково - примусово видворити за межі України.

Постанова підлягає негайному виконання відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: П.П. Гончаренко