Справа № 815/2386/16
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/2386/16

Справа № 815/2386/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року м.Одеса

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що у 2014-2015 роках до СВК «Світанок» інваліди, з метою працевлаштування не звертались та на пропозицію представників СВК «Світанок» працевлаштуватись на підприємстві інваліди відмовлялись. Крім того, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв’язку зі складним фінансовим положенням підприємства.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч.9 ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” №875-XI від 21.03.1991р., підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Відповідно до Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Мінітрів України №70 від 31.01.2007р., звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомедованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою №10-ПІ (річна) “Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів”.

Згідно звіту СВК «Світанок» про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2015 рік за формою №10-ПІ від 27.01.2016р., середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві у 2015 році склала 94 працівники, штатні працівники, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність у СВК «Світанок» - 2 працівника. (а.с.7)

Згідно з вимогами статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

Також, за порушення встановлених законодавством термінів сплати зазначених адміністративно – господарських санкцій СВК «Світанок» нарахована пеня у розмірі 433,71грн.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць, виходячи з вимог статті 18 цього Закону, яка передбачає, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на підприємства покладається обов'язок щодо створення за власні кошти, у межах доведеного нормативу, робочих місць для працевлаштування інвалідів, надання щорічно до відділень Фонду соціального захисту інвалідів відомостей про середню річну заробітну плату на підприємстві, середньооблікову чисельність штатних працівників облікового складу, про кількість працюючих інвалідів та інформування державної служби зайнятості та місцевих органів соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

Так, судом встановлено, що відповідач у 2015 році не здійснював передбачених діючим законодавством дій щодо створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, не інформував державну службу зайнятості про наявність робочих місць для працевлаштування інвалідів, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом Ренійського районного центру зайнятості №28/02 від 07.04.2016р.(а.с.20)

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на те, що до Ренійського районного центру зайнятості у 2014-2015 роках ніхто із інвалідів не звертався з проханням працевлаштування, оскільки до обов’язків підприємств входить інформування державної служби зайнятості про наявність робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не припущення відсутності можливості у Ренійського районного центру зайнятості направлення до СВК «Світанок» інвалідів для працевлаштування. Саме здійснення відповідних дій щодо інформування державної служби зайнятості про наявність робочих місць для працевлаштування інвалідів може вважатись як виконання вимог статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на здійснене ним 22.06.2016р. корегування даних звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2015 рік, оскільки таке корегування вчинено під час розгляду зазначеної справи та без дотримання встановленого порядку подання таких звітів.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст.158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів - задовольнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Танцюра