Справа № 22Ц-855/11
Суддя: Матківська М. В.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22Ц-855/11 Категорія: 56
Головуючий у суді 1-ї інстанції ГАДУН Н.Д.
Доповідач : Матківська
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2011

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого : Матківської М.В.

Суддів : Іванюка М.В., Камзалова В.В.

При секретарі : Сніжко О.А.

За участю : представника відповідача Юзвака А.М.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі

на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень нарахувати і виплатити надбавку до пенсії дитині війни, -

В с т а н о в и л а :

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень нарахувати і виплатити 30 % надбавку до пенсії дитині війни за період з 01.01.2006 року по даний час.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 20 серпня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області по не нарахуванню ОСОБА_2 підвищення пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 20 серпня 2010 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 20 серпня 2010 року з урахуванням раніше проведених виплат в 2007, 2008, 2009, 2010 роках.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з Державного бюджету України понесені нею судові витрати -51 гр. судового збору та 120 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позовні вимоги залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області просить скасувати рішення суду, а позовну заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Зазначило, що рішення суду вважає незаконним, через неправильне застосування судом норм законів; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу і просить її задовольнити: скасувавши рішення суду першої інстанції, відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

Позивач у судове засідання гне з'явилася і не надала письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має правовий статус дитини війни. З 01.01.2006 року їй не виплачувалася щомісячна соціальна допомога дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, а виплачувалася у меншому розмірі.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Мінімальна пенсія за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у 2006-2010 роках встановлювалися Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

Пунктом 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України від 19.01.2006 року № 3367-ІV "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" (опублікований 22.03.2006 року та набрав чинності 02.04.2006 року) пункт 17 статті 77 виключено і статтею 110 цього Закону установлено, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Таким чином, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" почала діяти з 02.04.2006 року. Законодавець визначив, що підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком могло здійснитися лише за певних умов, а саме: поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі і у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. У 2006 році Кабінет Міністрів України не приймав відповідних рішень на виконання вимог статті 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік".

Враховуючи, що встановлені законодавством умови для підвищення пенсії дітям війни у 2006 році не наступили, позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині до задоволення не підлягають.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року № 489 пунктом 12 статті 71 зупинено на 2007 рік дію положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Статтею 111 цього Закону № 489 від 19.12.2006 року встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-29/2007 від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням статті 111 цього Закону.

Також цим рішенням Конституційного Суду України визначено, що зупинення "Законом про Державний бюджет України" дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтями 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України.

Тобто, Верховна Рада України не повноважна при прийнятті Закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, ОСОБА_2 мала право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто з 09.07.2007 року.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_2 звернулася в суд із даним позовом 14 липня 2010 року ( а. с. 3-8).

Згідно статей 256, 257 ЦК України (діючі норми матеріального права на час ухвалення цивільним судом даного рішення) особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу в строк у три роки.

Тому, до задоволення підлягають вимоги позивача про зобов'язання нарахувати та виплатити їй недоплачену щомісячну державну 30 % соціальну допомогу, визначену статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 14 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року № 107-VІ підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ викладено у новій редакції частину 1 статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни": "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни".

Відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XІІ, учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 року № 107-VІ в абзаці 5 частини 1 статті 58 затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність з розрахунку на місяць, у таких розмірах: з 1 січня 2008 року -470 гр., з 1 квітня 2008 року -481 гр., з 1 липня 2008 року -482 гр., з 1 жовтня 2008 року -498 гр.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) зміни внесені до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України" від 28.12.2007 року № 107-VІ.

Отже, починаючи з 22.05.2008 року позивачу підлягає до нарахування та виплати підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до чинної статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Судом достовірно встановлено, що позивачу, яка має статус дитини війни, Законом України "Про соціальний захист дітей війни" надано право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка в силу ст. 22 Конституції України не може бути обмежена або скасована.

Суд першої інстанції визнавши протиправною бездіяльність та зобов'язавши відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії з підвищенням лише по 20 серпня 2010 року, не врахував, що з ухваленням судового рішення 20 серпня 2010 року таке право позивача не зникло, а продовжує існувати і продовжується його порушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Частина 2 статті 162 КАС України надає суду право прийняти таку постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Виходячи із таких вимог закону, порушене право позивача підлягає судовому захисту у такий спосіб, який би запобіг виникненню умов для порушення права і подальшого існування такого порушення, а саме: слід зобов'язати відповідача нараховувати й виплачувати позивачу щомісячно 30 відсоткове підвищення до пенсії по день припинення у позивача права на таке підвищення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції являється законним і обґрунтованим, за виключенням визначення кінцевого строку захисту порушеного права, а тому рішення суду лише у цій частині на підставі ст. 201 КАС України підлягає до зміни, з ухваленням на підставі ч. 2 ст. 205 КАС України постанови.

Доводи відповідача про відсутність коштів для виплати такого підвищення до пенсії не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення, оскільки вони не узгоджуються із діючим пенсійним законодавством України.

Інші доводи апеляційної скарги являються безпідставними, необгрунтованими і спростовуються вищенаведеним.

Керуючись ст. 162, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницькій області задовольнити частково.

Рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20 серпня 2010 року змінити.

Абзац третій резолютивної частини рішення викласти у такій редакції: "Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням проведених виплат, з 14 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по день припинення у позивача права на таке підвищення.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу Адміністративного Судочинства України -з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова в повному обсязі складена 31 березня 2011 року.

Головуючий : /підписи/

Судді : /підписи/

Копія вірна :