Справа № 242/3051/16-а
Суддя: Пирогова Л. В.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №242/3051/16-а
Провадження №2-а/242/97/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2016 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Пирогової Л. В., при секретарі Козаковій Н.Г., за участю представника відповідача Козлової О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду в м.Селидове Донецької області (далі - УПФУ в м.Селидове), в якому зазначив, що 21.03.2016 року він звернувся до УПФУ в м.Селидове із заявою про призначення пенсії відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням УПФУ від 29 березня 2016 року № 1318 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за нормами статті 14 Закону N 1788-XII, у зв'язку з недостатністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах. Недостатність цього стажу обумовлена не зарахуванням відповідачем окремих періодів роботи позивача до стажу за Списком від 31.03.1994року №202, а також до роботи за провідними професіями на підставі статті 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Зокрема, період роботи позивача у ВАТ «Шахтобудівельник» з 22.01.1992 року по 01.10.1995 року і в ШБУ №7 ДВАТ «Трест Донецькшахтобуд» з 05.02.2003 року по 14.11.2003 року зараховано до пільгового стажу частково на підставі пунктів 6, 7 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 №383, крім того, не зараховано до підземного стажу періоди роботи на підприємстві ВАТ «Шахтобудівельник» з 04.07.2005 року по 13.10.2005 року, в ТОВ «Управління гірничих робіт» з 17.10.2005 року по 01.02.2006 року і у ВАТ «Аура» з 10.04.2006 року по 26.06.2006 року.

Вважає протиправними дії відповідача по не зарахуванню повністю роботи за провідною професією у ВАТ «Шахтобудівельник», а також інших спірних періодів до стажу на підземних гірничих роботах по видобутку вугілля за Списком робіт і професій, затверджуваним постановою КМУ від 31.03.1994 року № 202, що дає право на пенсію незалежно від віку, а рішення про відмову в призначенні пенсії за статтею 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" незаконним, оскільки при обчисленні спеціального стажу УПФУ не враховано записи у трудовій книжці та інші документи, що свідчать про зайнятість позивача на підземних роботах на умовах повного робочого дня під землею. Зазначає, що відповідачем застосовано норми, що не належать застосуванню до спірних відносин.

Також зазначає, що відповідачем при обчисленні стажу роботи позивача безпідставно не застосовано Порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 року.

Посилаючись на вимоги статті 14 Закону про пенсійне забезпечення, правила підтвердження трудового стажу та Порядок врахування трудового стажу № 8 від 20.01.1992 року, вважає, що на час звернення до УПФУ з відповідною заявою він набув право на пенсійне забезпечення незалежно від віку, тому станом на 21.03.206 року він мав достатній спеціальний стаж для призначення пенсії за вказаною нормою.

З огляду на це, просив суд визнати протиправним і скасувати рішення УПФУ про відмову в призначенні пенсії від 29 березня 2016 року № 1318, зобов'язати управління зарахувати до стажу роботи за провідною професією повністю час роботи у ВАТ «Шахтобудівельник» з 22.01.1992 року по 01.10.1995 року, зарахувати до стажу на підземних гірничих роботах по видобутку вугілля за Списком робіт і професій, затверджуваним постановою КМУ від 31.03.1994 року №202 інші періоди, зокрема, в ШБУ № 7 ДВАТ «Трест Донецькшахтобуд» з 05.02.2003 року по 14.11.2003 року, у ВАТ «Шахтобудівельник» з 04.07.2005 року по 13.10.2005 року, у ТОВ «Управління гірничих робіт» з 17.10.2005 року по 01.02.2006 року, у ТОВ «Аура» з 10.04.2006 року по 26.06.2006 року, зобов'язати відповідача провести додаткове зарахування стажу на підставі роз'яснення Мінсоцзабезпечення від 20.01.1992 року №8 та призначити йому пенсію на підставі частини 1 статті 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позивач звернувся до УПФУ в м. Селидове із заявою №632 про призначення пенсії відповідно до положень ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII. За результатом обчислення трудового стажу було прийнято рішення №1318 від 29.03.2016 року про відмову в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за вказаною нормою, у зв'язку з відсутністю стажу 25 років в підземних умовах. Відповідач зазначає, що записи в трудовій книжці позивача підтверджують трудовий стаж (загальний), проте не містять відомостей про спеціальний стаж. З урахуванням вимог Порядку №383 та Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 позивачем не було надано документів на підтвердження зайнятості повний робочий день та відомостей щодо спусків за період роботи у ВАТ "Шахтобудівельник" з 04.07.2005 по 13.10.2005 року, в ТОВ "Управління гірничих робіт" з 17.10.2005 по 01.02.2006 року, у ВАТ "Аура" з 10.04.2006 по 26.06.2006 року. Крім того, відповідач посилається на пункти 6, 7 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 № 383 від 18.11.2005 року, щодо обрахунку періоду роботи за фактично відпрацьований час, оскільки відповідно до наявних документів позивач працюючи у ВАТ "Шахтобудівельник", ШБУ №7 ДВАТ Донецькшахтобуд", ТОВ "Аура" виконував роботи в підземних і гірничих виробітках на шахті "Курахівська", а щодо роби в ТОВ "Аура", - на шахті "Росія" ДП "Селидіввугілля", тобто здійснював роботи на іншому підприємстві. Вказує, що призначення пенсії і здійснення пенсійних виплат є виключно компетенцією Пенсійного фонду. Посилаючись на вказані обставини, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся 21 березня 2016 року до Управління пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області із заявою про призначення йому пенсії відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 р. ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням УПФУ № 1318 від 29 березня 2016 року «Про відмову в призначенні пенсії» позивачу відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років в підземних умовах. За висновками управління страховий стаж позивача складає 28 років 01 місяць 25 днів, з них стаж підземної роботи - 17 років 08 місяців 4 дні, в тому числі за статтею 14-25 - 11 років 08 місяців 12 днів, за статтею 14-20 - 04 роки 23 дні, військова служба 01 рік 11 місяців 29 днів. Пільговий стаж за Списком № 1 - 06 років 01 місяць 2 дні.

Недостатність стажу на підземних гірничих роботах обумовлена не зарахуванням окремих періодів роботи позивача до стажу за Списком від 31.03.1994року №202, а також до роботи за професіями, що в розумінні статті 14 Закон N 1788-XII є провідними.

Період роботи позивача у ВАТ «Шахтобудівельник» з 22.01.1992 року по 01.10.1995 року і в ШБУ №7 ДВАТ «Трест «ДШБ» з 05.02.2003 року по 14.11.2003 року зараховано до пільгового стажу частково на підставі пунктів 6, 7 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соцполітики України від 18.11.2005 № 383.

Крім того, до підземного стажу відповідачем не зараховані наступні періоди:

- на підприємстві ВАТ «Шахтобудівельник» з 04.07.2005 року по 13.10.2005 року з причини відсутності довідки про підземні спуски (журнали обліку робочого часу вилучені прокуратурою);

- в ТОВ «Управління гірничих робіт» з 17.10.2005 року по 01.02.2006 року та у ВАТ «Аура» з 10.04.2006 року по 26.06.2006 року в зв'язку з відсутністю пільгової довідки.

Зазначені періоди є спірними з точки зору неправомірності їх не включення відповідачем повністю до стажу підземної роботи, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з трудовою книжкою позивача, що досліджена судом під час розгляду даної справи, встановлено, що позивач в період з 22 січня 1992 року по 06 червня 1996 року працював у ВАТ «Шахтобудівельник», був прийнятий на роботу за професією прохідника четвертого розряду з повним робочим днем у шахті на гірничу дільницю № 3, з 01 листопада 1995 року його переведено гірничим майстром та 06.06.1996 року звільнено за переводом на інше підприємство за п.5 статті 36 КЗпП України, що підтверджується записами №№ 10-13.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу № 316 від 24.10.2014 року, яка видана ВАТ «Шахтобудівельник», ОСОБА_2 працював повний робочий день у ВАТ «Шахтобудівельник» у період з 22.01.1992 року по 01.10.1995 року за професією прохідник підземний на гірничий дільниці № 3. Стаж роботи за професією прохідника становить 03 роки 08 місяців 09 днів.

З архівної довідки № 318 від 24.10.2014 року, виданої архівним відділом ТОВ «Регіональний міжгалузевий архів», вбачається, що за період роботи у ВАТ «Шахтобудівельник» з 22.01.1992 року по 01.10.1995 року позивач щомісяця отримував заробітну плату.

Крім того, з 05 лютого 2003 року по 14 листопада 2003 року працював в Шахтобудівельному управлінні № 7 ДВАТ «Трест Донецькшахтобуд» в якості начальника гірничої підземної дільниці з повним робочим днем в шахті і звільнений з 14.11.2003 року за переводом згідно з п.5 статті 36 КЗпП України, про що свідчать записи № 29-21.

До того ж, довідка про підтвердження наявного трудового стажу № 05/706 від 04.11.2014 року, свідчить про роботу ОСОБА_2 в ШБУ № 7 ДВАТ «Трест Донецькшахтобуд» у період з 05.02.2003 року по 14.11.2003 року в якості начальника гірничої підземної дільниці з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи позивача в підземних умовах за ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» складає 09 місяців 10 днів.

В період з 04 липня 2005 року по 13 жовтня 2005 року позивач працював у ВАТ «Шахтобудівельник» начальником дільниці підземним на гірничій ділянці № 3 та звільнений за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України з 13.10.2005 року.

В довідці про підтвердження наявного трудового стажу № 317 від 24.10.2014 року зазначено, що ОСОБА_2 у період з 04.07.2005 року по 13.10.2005 року працював повний робочий день у ВАТ «Шахтобудівельник» на посаді начальника дільниці підземного на гірничій дільниці № 3. Стаж роботи за статтею 14 Закону №1788 складає 03 місяці 09 днів.

З 17 жовтня 2005 року по 01 лютого 2006 року ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Управління гірничих робіт», працював начальником дільниці гірничокапітальних робіт № 3 з повним робочим днем на підземних роботах, звільнений за власним бажанням, що підтверджується записами № 30-31. Тривалість підземної роботи позивача у ТОВ «Управління гірничих робіт» становить 03 місяця 14 днів.

Згідно записам у трудовій за № 32-33 в період з 10 квітня 2006 року по 26 червня 2006 року позивач працював у ТОВ «Аура» на посаді начальника дільниці з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею.

В довідці про спуски і підйоми від 06.11.2014 року, виданій ВП «Шахта «Росія», наявні відомості про кількість підземних спусків позивача за час роботи з 10.04.2006 року по 26.06.2006 року. Стаж підземної роботи у ТОВ «Аура» складає 02 місяця 16 днів.

Судом встановлено, що документи про трудовий стаж і умови роботи містяться в матеріалах пенсійної справи позивача в УПФУ в м.Селидове і були ним подані своєчасно, що не спростовується відповідачем.

Перевіривши доводи позову і заперечень проти нього, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, офіційно з'ясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задовольню частково, враховуючи наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ передбачені періоди, з яких складається страховий стаж, згідно якому періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІУ). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (п. 2 р. XV Закону № 1058-ІУ).

Згідно частині 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (далі - Закон N 1788-XII), працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

З огляду на вимоги цієї норми в частині переліку професій, робота за якими визначає право робітника на пенсійне забезпечення незалежно від віку, за умови зайнятості не менш 20 років, професія прохідника підземного, за якою працював позивач у спірний час з 22.01.1992 року по 06.06.1996 року у ВАТ «Шахтобудівельник», є провідною.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається Постановою КМУ від 31 березня 1994 року №202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі - Список №202).

Аналіз розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Списку №202 свідчить, що правом на пенсію за статтею 14 Закону N 1788-XII (не менш 25 років), користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля.

Таким чином, суд приходить висновку, що робота позивача в якості начальника (керівника) підземної дільниці, за якою позивач працював у спірні періоди з 05.02.2003 року по 14.11.2003 року в ШБУ № 7, з 04.07.2005 року по 13.10.2005 року у ВАТ «Шахтобудівельник», з 17.10.2005 року по 01.02.2006 року в ТОВ «Управління гірничих робіт» та у ВАТ «Аура» з 10.04.2006 року по 26.06.2006 року, віднесена до зазначеного Списку.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд зазначає, що трудовою книжкою позивача за спірні періоди передбачено, що він працював на підземних гірничих роботах за статтею 14 Закону №1788-XII, що дає право на пенсійне забезпечення незалежно від віку, і був безпосередньо зайнятий на цих роботах повний робочий день.

Стосовно посилання відповідача на відсутність уточнюючої довідки, передбаченої пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок N 637), суд зазначає наступне.

Питання щодо підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній регулює Порядок № 637. Між тим, про що судом зазначено вище, у відповідності до статті 62 Закону № 1788, якій відповідає пункт 1 цього Порядку, саме трудова книжка є основним документом для підтвердження стажу.

Пункт 20 Порядку №637 визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників. Зокрема, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Зі змісту цієї норми слідує висновок, що вона визначає необхідність надання уточнюючої довідки при підтвердженні спеціального трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Проте, в даному випадку йде мова про право позивача на пенсію за статтею 14 Закону № 1788, яка визначає особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії та не йде мова про призначення пенсії відповідно до статті 13 зазначеного Закону, яка визначає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, наявність відповідних записів у трудовій книжці підтверджує вимоги позивача щодо зарахування зазначених періодів до стажу підземної роботи за статтею 14 Закону №1788-XII. Витребування додаткових довідок про спеціальний пільговий характер роботи є зайвим, оскільки трудова книжка містить в собі повну інформацію щодо професії, передбаченої зазначеною нормою, підземного характеру роботи та повного дня в підземних умовах.

Суд не приймає посилання відповідача на приписи пунктів 6,7 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 383, як на підставу незарахування повністю спірних періодів роботи у ВАТ «Шахтобудівельник» з 22.01.1992 року по 01.10.1995 року і в ШБУ №7 ДВАТ «Трест «ДШБ» з 05.02.2003 року по 14.11.2003 року, з наступних підстав.

За пунктом 1 Порядку №383, порядок регулює застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Тобто, вказаний Порядок №383 не регулює питання з приводу призначення пенсії у відповідності до статті 14 Закону № 1788-ХІІ, тому не належить застосуванню при вирішенні спірних правовідносин.

Зважаючи на викладене, суд прийшов висновку про законність вимог позивача, що спірні періоди роботи позивача в підземних умовах мають спеціальний характер і відповідач зобов'язаний був зарахувати їх стажу за статтею 14 Закону №1788-XII.

При вирішенні питання з приводу зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення за статтею 14 Закону №1788-XII, додаткового стажу за роботу за провідною професією і за Списком №1, суд враховує наступне.

Роз'ясненням Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992року «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи із зарахуванням до нього:

-кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

-кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення, - за 9 місяців.

Умовою для застосування цієї норми щодо додаткового зарахування певної роботи, у відповідності до її змісту, є наявність 10-тирічного стажу роботи за частино 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначене роз'яснення не містить застереження щодо того, що воно застосовується виключно за наявності відповідної кількості стажу за провідною професією і не застосовується за наявності цього стажу за професіями, визначеними Списком №202.

Тому, суд прийшов висновку, що Роз'яснення № 8 належить застосуванню до спірних правовідносин, а відповідач при обчисленні позивачу страхового стажу мав застосувати правила щодо додаткового зарахування стажу згідно з цим роз'ясненням.

Зокрема, підлягає додатковому зарахуванню з урахуванням правил, визначених Роз'ясненням № 8 за повних 5 років роботи за провідною професією, в тому числі, спірного періоду роботи прохідником підземним з 22.01.1992 по 01.10.1995 року у ВАТ «Шахтобудівельник», а також за повних 6 років роботи за Списком № 1.

Зважаючи на викладене, враховуючи спірні періоди роботи у ВАТ «Шахтобудівельник», в ШБУ № 7, в ТОВ «Управління гірничих робіт» і у ВАТ «Аура», стаж підземної роботи позивача становить не менше 25 років, що є достатнім для призначення йому пенсії за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо скасування рішення УПФУ в м.Селидове 29 березня 2016 року №1318, яким було відмовлено в призначенні пенсії відповідно до статті 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та не зарахування відповідачем спірних періодів підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про необхідність зобов,язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 21.03.2016 року №632, оскільки на підставі його заяви було прийнято відповідачем рішення 29 березня 2016 року №1318 про відмову в призначенні пенсії, яке підлягає скасування, та саме це посприяло зверненню з відповідним адміністративним позовом до суду за захистом порушеного права.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 щодо зобов,язання відповідача призначити йому пенсію, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки прийняття рішення щодо призначення пенсії належить до повноважень Управління Пенсійного Фонду України, тому зазначена вимога ОСОБА_2 не ґрунтується на вимогах Закону.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку про відмову ОСОБА_2 щодо зобов,язання відповідача призначити йому пенсію.

Враховуючи вимоги ст. 97 КАС України, оскільки ОСОБА_2 не заявлено клопотання про компенсацію судових витрат, суд не присуджує на користь позивача понесені ним судові витрати.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст.158-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2 та скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області від 29 березня 2016 року №1318 про відмову в призначенні пенсії відповідно до статті 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 21.03.2016 року №632 та зарахувати період роботи ОСОБА_2 у АТ «Шахтобудівельник» з 22 січня 1992 року по 01 жовтня 1995 року до стажу на підземних гірничих роботах за провідною професією, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; періоди роботи в Шахтобудівельному управлінні № 7 ДВАТ «Трест Донецькшахтобуд» з 05 лютого 2003 року по 14 листопада 2003 року, у ВАТ «Шахтобудівельник» з 04 липня 2005 року по 13 жовтня 2005 року, у ТОВ «Управління гірничих робіт» з 17 жовтня 2005 року по 01 лютого 2006 року, у ТОВ «Аура» з 10 квітня 2006 року по 26 червня 2006 року до стажу на підземних гірничих роботах по видобутку вугілля за Списком робіт і професій, затверджуваним постановою КМУ від 31.03.1994 року №202, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області при повторному розгляді заяви ОСОБА_2 від 21.03.2016 року №362 врахувати роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та додатково до стажу роботи ОСОБА_2, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувати час його роботи прохідником підземним, та додатково до стажу його роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувати час його роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 29.07.2016 року.

Суддя Л.В.Пирогова