Справа № 727/3972/16-а
Суддя: Смотрицький В. Г.
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3972/16-а
Провадження № 2-а/727/123/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Чебуришкіній Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та рішень щодо припинення виплати пенсії по інвалідності, зобовязання відновити виплату пенсії по інвалідності, -

встановив:

31.05.2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання протиправними дії та рішень щодо припинення виплати пенсії по інвалідності, зобовязання відновити виплату пенсії по інвалідності з 01 червня 2015 року.

Посилалась на те, що з 21.06.2005 року вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону «Про загальнообовязкове державне пенсіне страхування». На даний час вона працює головним спеціалістом Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Починаючи з квітня 2015 року ій було припинено виплату пенсії по інвалідності без будь - яких повідомлень. У квітні 2016 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з письмовою заявою щодо поновлення виплати пенсії. Однак отримала відповідь, що підстав для поновлення виплати пенсії немає оскільки з 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам.

Вважала це неправомірним і просила визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо припинення виплати пенсії по інвалідності, зобовязати відновити виплату пенсії по інвалідності з 01 червня 2015 року.

Позивач в судовому засіданні свій позов підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини,викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала і в своїх поясненнях підтвердила обставини,викладені в запереченнях на позов.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити у звязку з наступним.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному Управління Пенсійного фонду Україниі, їй встановлена третя група інвалідності загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вона працює на посаді головного спеціаліста Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черніаецькій області.

З 01 квітня 2015 року відповідач призупинив виплату їй пенсії по інвалідності мотивуючи це тим, що з 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, шляхом внесення змін у ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VIII від 02 березня 2015 року, яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З урахуванням внесених змін вказана стаття передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбаченихзаконами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 01 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII покладено обов'язок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З аналізу наведених положень Закону № 213-VIII слідує, що підставою для припинення виплати пенсії є сам факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому не має значення, чи набула особа таке право чи ні.

Судом встановлено, що позивач станом на 01 квітня 2015 року займала посаду державного службовця, яка у майбутньому (при наявності достатнього стажу) давала б їй право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому на неї розповсюджується дія статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у чинній редакції і встановлені цією нормою обмеження.

Стаття 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не визнана неконституційною, позивач не займає посади в органах, перелічених в пункті 3 Прикінцевих положеннях Закону № 213-VIII, а обіймає посаду, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому відповідач правомірно тимчасово припинив виплату пенсії позивачу.

Пункт 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII не містить застережень щодо поновлення виплати пенсії у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних.

У рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Такий принцип закладений, зокрема, в Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави (стаття 22). Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов'язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі Ейрі проти Ірландії також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12 жовтня 2004 року.

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, висновки Конституційного Суду України, та беручи до уваги, що ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із внесеними змінами, не визнана неконституційною, позивач не є інвалідом І, ІІ групи, інвалідом війни III групи та учасником бойових дій, та особою, на яку поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», відповідач тимчасово припинив виплату пенсії позивачу керуючись саме чинною нормою законодавства, тому доводи позивача про те, що припинення виплати пенсії є незаконним, суд вважає безпідставними, та приходить до висновку про відсутність підстав для зобов'язання відповідача відновити виплату пенсії та задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року, ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 3, 6,70, 72, 159, 161, 162 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та рішень щодо припинення виплати пенсії по інвалідності, зобовязання відновити виплату пенсії по інвалідності відмовити.

З постановою в повному обсязі особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 15 липня 2016 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: