Справа № 353/400/16-а
Суддя: Луковкіна У. Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 353/400/16-а
Провадження № 2-а/353/24/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю секретарів: Мороз М.І., Бойко В.Я.

представника позивачки ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління ПФУ Івано-Франківської області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області про визнання дій ОСОБА_3 об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком протиправними та зобов'язання ОСОБА_3 об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з часу її первинного звернення - 29.12.2014 року, з врахуванням для нарахування пенсії заробітної плати згідно архівної довідки Нижньовартовського управління бурових робіт № 2.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в ОСОБА_3 районі з заявою про призначення пенсії за віком, при цьому просила для нарахування пенсії врахувати заробітну плату згідно архівної довідки Нижньовартовського управління бурових робіт № 2.

14.04.2016 року на її звернення ОСОБА_3 обєднаним управлінням ПФУ Івано-Франківської області надано відповідь № 24/3-15, яку вона отримала 17.04.2016 року, про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 У відповіді зазначено, що пунктом 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що тільки до 01.01.2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з у рахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що із заявою про достроковий вихід на пенсію за віком та призначення пенсії вона звернулася ще 29.12.2014 року, тобто із дотриманням вимог пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 28.12.2014 року нею було подано до УПФУ в ОСОБА_3 районі заяву про призначення пенсії достроково та необхідні документи. Однак УПФУ в ОСОБА_3 районі ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком, так як вона не набула права на даний вид пенсії, оскільки її страховий стаж складає 28 років 11 місяців 22 дні. Не погоджуючись з цим рішення УПФУ в ОСОБА_3 районі, вона подала відповідний позов до суду. 17.08.2015 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області винесено постанову, якою визнано неправомірними дії УПФУ в ОСОБА_3 районі та зобовязано зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу період роботи з 17.08.1981 року по 01.08.1984 року в Нижньовартовському управлінні бурових робіт №2, яке знаходилося в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за направленням на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2016 року постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.08.2015 року залишено без змін. З огляду на викладене позивачка ОСОБА_1 вважає, що відповідачем неналежно відмовлено їй у призначенні пенсії за віком з 29.12.2014 року на підставі ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що норма ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» діяла до 31.12.2014 року включно і втратила чинність 01.01.2015 року на підставі Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», де у п.1 Прикінцевих положень вказано, що Закон набирає чинності з 01.01.2015 року, крім пункту 42 розділу І цього Закону, який набирає чинності з 25.04.2015 року.

Керуючись вищенаведеною законодавчою нормою, позивачка ОСОБА_1 29.12.2014 року звернулася до УПФУ в ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за віком.

В позові зазначила, що територіальним органом Пенсійного фонду України не оспорюється той факт, що на момент звернення, а саме 29.12.2014 року вона мала право на призначення пенсії за віком на підставі ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», однак, вважає, що, оскільки протягом трьох місяців позивачкою не було подано документів, які б підтверджували не менше 30 років страхового стажу (не беручи до уваги таку поважну причину, як перебування на розгляді справи в ОСОБА_3 районному суді), таке право вона втратила.

У зв'язку з наведеним позивачка просила суд визнати дії ОСОБА_3 обєднаного управління ПФУ Івано-Франківської області протиправними та зобовязати його призначити їй пенсію за віком з часу її первинного звернення - 29.12.2014 року, з врахуванням для нарахування пенсії заробітної плати згідно архівної довідки Нижньовартовського управління бурових робіт № 2, а також стягнути на її користь судові витрати по справі.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, причин відсутності не повідомила, була повідомлена належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління ПФУ Івано-Франківської області ОСОБА_4, попередньо подавши заперечення на позов, в судовому засіданні позов не визнала. Ствердила, що ОСОБА_1 29.12.2014 року звернулась до управління Пенсійного фонду із заявою про дострокове призначення пенсії за віком на умовах, визначених пунктом 7-2 розділу XV«Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Згідно з поданими документами страховий стаж ОСОБА_1 складав 28 років 11 місяців 22 дні. Період роботи з 17.08.1981 року по 01.08.1984 року не був зарахований до трудового стажу на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців в звязку з відсутністю трудового договору на цей період. Таким чином, з причини відсутності 30-річного страхового стажу УПФУ у ОСОБА_3 районі відмовило ОСОБА_1 в достроковому призначенні пенсії за віком на умовах, визначених п. 7-2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при її первинному зверненні. Також їй було розяснено, що вона набуває право на призначення пенсії за віком у віці 58 років 6 місяців, за умови незмінності положень на даний час діючого законодавства, про що повідомлено позивачку листом № 1095/03 від 01.04.2015 року.

31.03.2016 року ОСОБА_1 повторно звернулась до УПФУ в ОСОБА_3 районі з заявою щодо призначення їй дострокової пенсії за віком з грудня 2014 року, з врахуванням архівної довідки про заробітну плату плату згідно з Законом України «Про звернення громадян». УПФУ в ОСОБА_3 районі 14.04.2016 року направило на адресу позивачки відповідь, зазначивши, що на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження буде виконано рішення суду, а саме зараховано стаж ОСОБА_1 з 17.08.2015 року (дати винесення рішення суду першої інстанції) за період роботи із 17.08.1981 року по 01.08.1984 року, із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, з часу винесення вищевказаного рішення, а саме з 17.08.2015 року. Проте, дане зарахування стажу не дає позивачці права на призначення пенсії, оскільки норма про дострокове призначення пенсії жінкам у 55 років діяла до 01.01.2015 року.

Підкреслила, що ОСОБА_1 31.03.2016 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», тому відповідь на її звернення не може розглядатись як рішення про відмову в призначенні пенсії. Позивачка просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком з 29.12.2014 року. Проте, позивачці відмовлено в призначенні пенсії рішенням управління Пенсійного фонду від 27.03.2015 року, яке вона не оскаржувала. Вважає вимоги позивачки безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 р. ОСОБА_1 поновлено строк для звернення до суду з позовом, оскільки він був пропущений нею з поважних причин.

Суд, заслухавши пояснення представників позивачки та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оглянувши матеріали пенсійної справи ОСОБА_1, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.12.2014 року ОСОБА_5 звернулась до УПФУ в ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області із заявою про дострокове призначення пенсії (а.с. 28). При цьому ОСОБА_1 були надані не всі необхідні для призначення документи, про що було зазначено в розписці-повідомленні. Однак, ОСОБА_1, 17.03.2015 р. та 23.03.2015 р., в межах трьохмісячного строку, передбаченого законодавством, подала необхідні документи, в тому числі і довідки про роботу у Нижньовартовському управлінні бурових робіт № 2 (а.с. 28 зворот).

27.03.2015 року УПФУ в ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області винесено рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на умовах, визначених пунктом 7-2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з причини відсутності 30-річного стажу. В даному рішенні ОСОБА_1 підтверджено 28 років 11 місяців 22 дні страхового стажу, що менше необхідного. При цьому УПФУ в ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області не взяло до уваги довідки Нижньовартовського управління бурових робіт № 2, де працювала позивачка, та ці періоди роботи не зарахувало у пільговому обчисленні (а.с. 29). Проте, як зясовано в судовому засіданні та не оспорювалось учасниками судового засідання, зазначене рішення УПФУ в ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області від 27.03.2015 року ОСОБА_1 не вручалось та не надсилалось.

Про відмову в призначенні пенсії за віком та причини прийняття такого рішення УПФУ в ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області повідомило позивачку листом від 01.04.2015 року №1095/03. Причиною відмови було те, що вона, на думку УПФУ в ОСОБА_3 районі, не набула права на даний вид пенсії, оскільки її страховий стаж складав 28 років 11 місяців 22 дні (а.с. 50).

Вважаючи дії УПФУ в ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області щодо відмови їй у призначенні пенсії за віком протиправними, ОСОБА_1 звернулася до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з позовом до УПФУ в ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області, в якому просила зарахувати до трудового стажу період роботи з 17.08.1981 року по 01.08.1984 року в Нижньовартовському управлінні бурових робіт № 2, яке знаходиться в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за направленням на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців.

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.08.2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2016 року (а.с. 12-14), визнано неправомірними дії УПФУ в ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до трудового стажу періоду роботи з 17.08.1981 року по 01.08.1984 року, в Нижньовартовському управлінні бурових робіт № 2, яке знаходиться в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за направленням на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців; зобовязано УПФУ в ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу період роботи з 17.08.1981 року по 01.08.1984 року в Нижньовартовському управлінні бурових робіт № 2, яке знаходиться в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за направленням на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (а.с. 9-11).

31.03.2016 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України (правонаступник УПФУ в ОСОБА_3 районі) з заявою про призначення пенсії за віком з часу її первинного звернення (з грудня 2014 року), при цьому просила врахувати заробітну плату згідно архівної довідки Нижньовартовського управління бурових робіт № 2 (а.с. 15).

Листом від 14.04.2016 року Тлумацьке обєднане управління Пенсійного фонду України повідомило позивачку, що її звернення не підлягає задоволенню. Вказало, що 29.12.2014 року ОСОБА_1 подано заяву про призначення пенсії у віці 55 років та документи, згідно яких страховий стаж склав 28 років 11 місяців 22 дні. Оскільки позивачкою ОСОБА_1 протягом трьох місяців після отримання заяви не надавалися документи, які б підтверджували не менше 30 років страхового стажу, тому рішенням УПФУ в ОСОБА_3 районі ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком. Також Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.08.2015 року не встановлено дату, з якої необхідно провести зарахування стажу за період роботи з 17.08.1981 року по 01.08.1984 року в Нижньовартовському управлінні бурових робіт № 2, яке знаходиться в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за направленням на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців. Повідомило, що ОСОБА_3 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області буде виконано рішення суду, а саме зараховано стаж з 17.08.2015 року (дата винесення рішення суду), за період роботи з 17.08.1981 року по 01.08.1984 року в Нижньовартовському управлінні бурових робіт № 2, яке знаходиться в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за направленням на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців. Проте, дане зарахування стажу не дає ОСОБА_1 права на призначення пенсії, оскільки, норма про дострокове призначення пенсії жінкам у 55 років діяла до 01.01.2015 року (а.с. 16-17).

Як видно з вищенаведеного, при повторному розгляді звернення ОСОБА_1 про призначення пенсії ОСОБА_3 обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області не взято до уваги, те, що в період 03.08.2015 року по 09.03.2016 року її позовна заява про зарахування до трудового стажу періоду роботи з 17.08.1981 року по 01.08.1984 року в Нижньовартовському управлінні бурових робіт № 2, яке знаходиться в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за направленням на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців, перебувала на розгляді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області та Львівського апеляційного адміністративного суду.

Вiдповiдно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адмiнiстративного судочинства України, завданням адмiнiстративного судочинства є захист прав, свобод та iнтересiв фiзичних осiб, прав та iнтересiв юридичних осiб у сфері публiчно-правових вiдносин вiд порушень з боку органiв державної влади, органiв мiсцевого самоврядування, їхнiх посадових i службових осiб, iнших субєктiв при здiйсненнi ними владних управлiнських функцiй на основi законодавства, в тому числi на виконання делегованих повноважень. До адмiнiстративних судiв можуть бути оскарженi будь-якi рiшення, дiї чи бездiяльнiсть субєктiв владних повноважень, крiм випадкiв, коли щодо таких рiшень, дiй чи бездiяльностi Конституцiєю чи законами України встановлено iнший порядок судового провадження.

Статтею 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», чинною на момент первинного звернення ОСОБА_1 до УПФУ в ОСОБА_3 районі, було передбачено, що особам, трудовий договір з якими розірвано за півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», або віку, що дає право на призначення пенсії відповідно до законів України "Про державну службу", "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про наукову і науково-технічну діяльність"(за наявності відповідних умов), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності або штату працівників, а також виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 7-2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Відповідно до п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року (далі Порядок), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сімї у звязку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно п. 1.7 розділу І Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, надає: розяснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 вчасно звернулася до УПФУ в ОСОБА_3 районі з первинною заявою про призначення пенсії (29.12.2014 року), на момент звернення позивачка не працювала, досягла пятдесяти пятирічного віку та до своєї заяви додала копію трудової книжки та інші документи. Крім того, зважаючи на необхідінсть додати ще інші документи, ОСОБА_1 17.03.2015 р. та 23.03.2015 р., в межах трьохмісячного строку, передбаченого п. 1.7 Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, подала необхідні документи, в тому числі і довідки про роботу у Нижньовартовському управлінні бурових робіт № 2.

Вище зазначені обставини в судовому засіданні сторонами по справі не оспорювались.

Тобто, у позивачки ОСОБА_1, відповідно до с. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з часу первинного звернення (29.12.2014 року) до УПФУ в ОСОБА_3 районі виникло право на призначення пенсії.

Із змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 2 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У Рішенні від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 Конституційний Суд України зазначив, що законодавець, маючи дискреційні повноваження щодо визначення умов, порядку та розміру матеріального забезпечення, повинен враховувати, що не може запроваджуватися правове регулювання, за якого особа, реалізовуючи одне конституційне право, позбавляється можливості реалізовувати інше право (гарантію).

Зі змісту цитованих конституційних положень випливає, що втрата чинності статтею 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» не впливає на обсяг права на пенсію за віком ОСОБА_1 на підставі зазначеної законодавчої норми, оскільки вона звернулася за її призначенням у момент дії вказаної статті, відтак, моє право на пенсію за віком на підставі ст. 21 зазначеного Закону.

Відповідне твердження міститься в Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.99 ч.2. закріплено: за загальновизнаним принципом права закони

та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Тому слід вважати, днем звернення за призначення пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви, згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на вищенаведене, заперечення відповідача щодо втрати позивачкою права на дострокове призначення пенсії за віком, оскільки норма про дострокове призначення пенсії жінкам у 55 років діяла до 01.01.2015 року, не заслуговують на увагу. Також суперечать дійсним обставинам справи і твердження ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про те, що період роботи з 17.08.1981 року по 01.08.1984 року в Нижньовартовському управлінні бурових робіт № 2 має бути зараховано з 17.08.2015 року, тобто з часу винесення постанови Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, оскільки дії УПФУ в ОСОБА_3 районі щодо первинної відмови позивачці у призначенні пенсії за віком були визнані судом неправомірними.

Крім того суд зазначає, що недодержання форми, встановленої для заяви про призначення пенсії не може бути підставою для відмови у прийнятті її до розгляду за правилами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 22-1, за умови, що така містить усі відомості необхідні для розгляду питання про перерахунок пенсії згідно з положеннями пенсійного законодавства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком слід визнати протиправними та зобовязати Тлумацьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити позивачці призначення, нарахування та виплату пенсії за віком на умовах, визначених пунктом 7-2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахуванням довідки Нижньовартовського управління бурових робіт № 2, з 29 грудня 2014 року.

Відповідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 94 КАС України, стягнути на користь позивачки здійснені нею документально підтверджені судові витрати, а саме, витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (квитанція № 0.0.544132007.1 від 27.04.2016 року).

На підставі викладеного та керуючись Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, ч.1 ст. 45, п 7-2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії, ст.ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України, ст. ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком з 29 грудня 2014 року на умовах, визначених пунктом 7-2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахуванням довідки Нижньовартовського управління бурових робіт № 2, - неправомірними.

Зобовязати Тлумацьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 призначення, нарахування та виплату пенсії за віком на умовах, визначених пунктом 7-2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахуванням довідки Нижньовартовського управління бурових робіт № 2, з 29 грудня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 551 грн. (пятсот пятдесят одна)20 коп., які підлягають обов'язковому стягненню органами Державної казначейської служби України з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунку суб'єкта владних повноважень - ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуюча У.Ю. Луковкіна