Справа № 357/23422/16-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Ткачук М.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білоцерківської виправної колонії № 35 Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської виправної колонії № 35 Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Білоцерківської виправної колонії № 35 Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, в якому, з урахуванням уточнення, просив:

Визнати дії посадових осіб Білоцерківської виправної колонії № 35 по відмові у видачі довідки про з/п за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 30.05.1986 по 14.06.1986 року відповідної форми 122 з врахуванням подвійного посадового окладу та окладу за звання, кратності, премії 30-ти % посадового окладу, понаднормових 2-х годин праці неправомірними,

Зобов'язати Білоцерківську виправну колонію Київської області № 35 видати ОСОБА_2 довідку про з/п в зоні відчуження ЧАЕС (м. Прип'ять) в період з 30.05.1986 по 14.06.1986 року з врахуванням посадового окладу та окладу за звання в подвійному розмірі, кратності 3-тьої зони небезпеки, премії в розмірі 30-ти % посадового окладу, оплати 2-х годин понаднормового часу, і з врахуванням премії у сумі 729 грн. за переопромінення, яка б відповідала формі 122.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суду від 13 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності відмови у видачі довідки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що позивачу було виплачено за участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Припять за період з 30.05.1986 року по 15.06.1986 року кошти - посадовий оклад та оклад за звання в подвійному розмірі, а також кошти за 2 години понаднормового часу, - зазначене було отримано позивачем саме за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, однак премія та одноразова (винагорода) за шкоду заподіяну здоров'ю (переопромінення), в розмірі 729 крб., які були виплачені позивачу згідно наказу ГУ МВС в Київській області №145 від 28.05.1991 року, не входять до середнього заробітку для обчислення пенсії.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1 категорії, інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з виконанням службових обов'язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджено посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.7,8)

Позивач перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква та отримує пенсійне забезпечення, яке призначено відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсія позивачу була розрахована згідно Довідки про заробітну плату в зоні відчуження за 1986 рік, яка була видана Білоцерківською виправною колонією №35 в 2012 році (а.с.17).

Відповідно до наказу ДДУПВП від 29.11.1999 року за №165, Установа ЮА 45/35 перейменована на Білоцерківську виправну колонію №35 Київської області. А згідно наказу Державної пенітенціарної служби України від 01.11.2011 року №480 Білоцерківська виправна колонія управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області (№35) перейменована в Білоцерківську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (а.с.18).

Також, судом встановлено, що в лютому 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу нової Довідки про заробітну плату в зоні відчуження.

Однак, відповідач відмовив позивачу видати нову, уточнену, довідку про заробітну плату з вказаними даними, посилаючись на відсутність первинних документів /стверджуючих/, які б могли підтвердити відповідні дані в довідці, тобто інформацію про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки. При цьому відповідач послався на Постанову КМ України від 23.11.2011 року за №1210 щодо порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також, відповідач послався на Листи - роз'яснення Департаменту соціального захисту громадян, Міністерства праці України від 22.11.1995 року.

Відповідачу було надано Наказ управління внутрішніх справ виконкому Київського обласної ради народних депутатів від 14.08.1986 року за №069 «Про виплату кратних окладів особовому складу, що приймали участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС», де чітко зазначено, звання і посада позивача ОСОБА_2, місце його перебування м. Припять, час перебування з 30.05.1986 року по 15.06.1986 року та доза опромінення /26,3 Бер/ .

Крім того, встановленим є те, що позивачу було виплачено подвійний оклад за роботу в м. Прип'ять, що підтверджено відомістю про виплату кратних окладів за роботу в зоні відчуження та особовим рахунком позивача. А також, позивач надав відповідачу довідку №87 про відрядження та копію маршрутного листа. Так, маршрутний лист від 16.07.1997 року містить відомості щодо місця несення служби позивачем, час перебування, номер наказу та відомості щодо радіоактивного опромінення.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу в червні 1991 року була нарахована і видана разова винагорода (единовременное пособие) в сумі 729 крб., згідно наказу «Про виплату разової винагороди особовому складу апарата, органів і підрозділів УВС, що приймали участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» за №145 від 28.05.1991 року управління внутрішніх справ Київської обласної ради народних депутатів, що підтверджується довідкою Білоцерківської ВК №35 від 25.02.2016 року.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді

тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад

установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за

особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і

компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за

спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно з п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. за №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних,

які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи

та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3).

З посиланням на положення вказаної Постанови №1210 від 23.11.2011 року Державна пенітенціарна служба України надала роз'яснення Білоцерківській виправній колонії №35, зазначивши, що особам рядового і начальницького складу, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали в зоні відчуження в 1986-1990 р.р. довідка про грошове забезпечення для призначення пенсії видається на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей про нарахування заробітної плати або інших документів про заробітної плати за роботу (службу) в зоні відчуження). Отже, відповідач, який знаходиться в оперативному підпорядкуванні Державної пенітенціарної служби України керувався даним роз'ясненням та вказаною Постановою №1210 за 2011 рік при відмові видати позивачу нову довідку про заробітну плату.

Відповідно до Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року за № 524-156 було надано право керівникам підприємств і організацій проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС по підвищених до 100% тарифних ставках і посадових окладах. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок і окладів встановлювалися з урахуванням складності і терміновості робіт. Цією ж постановою особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, виконуючим службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади по військовому чи спеціальному званню виплачувалися в подвійному розмірі.

На осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ у відповідності до норм розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року №1031-рс поширювалися положення розпорядження Ради Міністрів СРСР №964-рс від 17.05.1986 року, де зазначено, що грошове забезпечення начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в 3,2,1 зонах небезпеки проводиться в 5,4,3-кратному розмірі посадових окладів, а особам офіцерського і начальницьких складів, прапорщикам і мічманам також із окладів за військове і спеціальне звання. Процентна надбавка за вислугу років та інші надбавки за основним місцем роботи (служби) нараховувалися на одинарний посадовий оклад.

Згідно Розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17.05.1986 року (мовою оригіналу) - В целях ускорения работ по ликвидации последствий аварии на Чернобыльской атомной электростанции: выделить в распоряжение Минэнерго СССР дополнительный фонд заработной платы в размере 100 тыс. руб.; предоставить право председателю правительственной комиссии по ликвидации аварии выплачивать отличившимся работникам за выполнение особо важных и ответственных работ в зависимости от опасности их проведения ЕДИНОВРЕМЕННОЕ ВОЗНОГРАЖДЕНИЕ в размере до 1 тыс. рублей; разрешить руководителям министерств и ведомств участвующих в ликвидации аварии, по согласованию с председателем правительственной комиссии производить в исключительных случаях оплату труда работников, занятых на указанных работах в III зоне опасности, в пятикратном размере по сравнению с установленными действующим законодательством нормами, по зоне - в четырехкратном размере и в I зоне - в трехкратном размере.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Згідно Положення про Міністерство соціальної політики України, - Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінсоцполітики України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення.

Відповідно до роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 12.04.2013 року особам офіцерського складу було встановлено виплату одноразової винагороди за отриману гранично допустиму дозу опромінення в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим званням (розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964-рс) . До середнього заробітку для нарахування пенсії включаються всі елементи грошового забезпечення за умови, що вони не носять разового характеру, тобто одноразова винагорода до середнього заробітку для обчислення пенсії не включається.

Отже, одноразова премія (винагорода) за шкоду, заподіяну здоров'ю (переопромінення), в розмірі 729 крб., які були виплачені позивачу згідно наказу ГУ МВС в Київській області № 145 від 28.05.1991 року, не входить до середнього заробітку для обчислення пенсії, а тому ця сума правомірно не була включена в довідку про грошове забезпечення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці», винагорода за шкоду, заподіяну здоров'ю при участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, - це виплати, які мають мінливий, разовий і тимчасовий характер та відносяться до заохочувальних та компенсаційних виплат, а не до заробітної плати чи додаткової заробітної плати.

Отже, кошти, які правомірно не були виключені в довідки позивача про його грошове забезпечення, є сумами нарахованими за шкоду, заподіяну здоров'ю (переопромінення), компенсаційними виплатами позивача.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1006-р від 25.11.1993 року «Про надання дозволу МВС на перерахунок грошового утримання колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» та Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року за № 1031рс, розрахунок такого грошового утримання здійснюється із посадового окладу і окладу за спеціальним званням, що діяли в період роботи в зоні відчуження ЧАЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Іншого порядку чи способу розрахунку грошового утримання чинним законодавством не передбачено.

Отже, на підставі вищевикладених положень законодавства колегія суддів приходить до висновку, що, оскільки, позивачу було виплачено за участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Припять за період з 30.05.1986 року по 15.06.1986 року кошти - посадовий оклад та оклад за звання в подвійному розмірі, а також кошти за 2 години понаднормового часу - зазначене було отримано позивачем саме за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, Позивачем доведено конкретний період перебування в зоні відчуження, надано первинні документи для нарахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження:

Особовий рахунок;

Маршрутний лист;

Довідка №87 про відрядження;

Відомість про виплату кратних окладів за роботу в зоні відчуження.

Тому, отримані позивачем виплати мають бути враховані при обчисленні пенсії, оскільки, вказані кошти отримані позивачем не за результатами роботи в органах внутрішніх справ, а за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, тобто в розрізі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ці виплати є заробітком, одержаним за роботу в зоні відчуження, а такий заробіток має бути включено при обрахунку пенсії.

Однак, суд апеляційної інстанції, також, не погоджується з вимогами позивача щодо включення в довідку премії 30% посадового окладу та разової винагороди 729 крб., які були отримані ОСОБА_2 за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат, а не до заробітної плати чи додаткової заробітної плати.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин їх правових наслідків є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Білоцерківської виправної колонії № 35 Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений 26 липня 2016 року)

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.