Справа № 190/1216/16-а
Суддя: Резніченко М. С.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 190/1216/16-а
Провадження №2-а/190/21/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. П'ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Резніченка М.С.,

за участі секретаря

судового засідання Москалець А.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Робота О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

06.06.2016 р. ОСОБА_4 пред'явила до адміністративного суду позов до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області ( далі - Управління) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 19.05.1995 р. вона перебуває в Управлінні на обліку, отримує пенсію за віком. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер її син ОСОБА_5, на утриманні якого перебувала, тому 04.01.2016 р. звернулася до Управління з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, але 03.03.2016 р. отримала повідомлення, в якому відповідач вказав на недоцільність переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, оскільки зарплата буде визначатися із застосуванням показника середньої зарплати (доходу), який враховувався під час призначення їй пенсії за віком. 11.05.2016 р. вона повторно подала таку ж заяву і її переведено на пенсію по втраті годувальника, розмір пенсії склав 1130 грн.. Вважає рішення Управління неправомірним, оскільки відповідач вчинив переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), тоді коли слід керуватися статтею 37 цього Закону та розрахувати пенсію за віком померлого годувальника із застосуванням показника середньої зарплати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а Управління у якості попереднього виду пенсії за віком враховує пенсію за віком, яка призначена на підставі стажу роботи з її зарплати. Враховуючи значну різницю у розмірах середньої зарплати по Україні за 2007 р., 2013-2015 роки розмір пенсії по втраті годувальника значно більший за розмір її пенсії за віком.

Позивач ОСОБА_4 про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася і направила свого представника за довіреністю ОСОБА_2, який у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові та додав, що до 11.05.2016 р. ОСОБА_4 пред'являла до суду аналогічний позов, але за її заявою позов залишено без розгляду, оскільки на той час Управління не вчинило протиправних дій, а після перерахунку пенсії заявник погодилася з нарахованою пенсією по втраті годувальника, про що письмово виклала у заяві, яка міститься в пенсійній справі. Це пояснив тим, що ОСОБА_4 не мала наміру сперечатися з Управлінням в інший спосіб, а довести неправомірність дій відповідача у суді.

Представник відповідача Робота О.А. заперечила проти позову і пояснила, що 04.01.2016 р. ОСОБА_4 дійсно подавала до Управління заяву про переведення її пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, а 11.05.2016 р. вона подала аналогічну заяву, надала відповідні документи, у тому числі довідку про те, що вона перебувала на утриманні сина ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.. При переведенні ОСОБА_4 на пенсію по втраті годувальника застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії за віком. Розмір пенсії за віком ОСОБА_4 становив 1297,84 грн., а з 11.05.2016 р. склав 1130,00 грн.. При цьому, Управління керувалося ст. 45 Закону № 1058-IV.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що матір'ю ОСОБА_5 є ОСОБА_4, актовий запис № 113 (а.с. 7), а ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер в м. П'ятихатки, актовий запис № 286 (а.с. 8).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 19.05.1995 року отримувала пенсію за віком у відповідності до ст. 26 Закону № 1058-IV, яка була призначена їй до виплати розпорядженням Управління. 04 січня 2016 року позивач подала до Управління заяву про переведення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її син ОСОБА_5, а 03.03.2016 року отримала лист, в якому Управління повідомило про недоцільність переходу з одного виду пенсії на інший, тому 11 травня 2016 р. ОСОБА_4 вдруге подала до Управління заяву про переведення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника і з 11.05.2016 року Управління здійснило переведення з одного виду пенсії на інший, при цьому було застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії за віком.

Суд наводить наданий Управлінням розрахунок пенсії по втраті годувальника з 11.05.2016 року: коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,56138 (32 роки + 9 років додаткового стажу) х 12 + 7 місяців) : 1200 х 1,35). Середньомісячна заробітна плата для розрахунку пенсії - 2732,68 гривень (1197,91 грн. х 2,28121 (індивідуальний коефіцієнт для обчислення).

З наведеного Управлінням розрахунку пенсії за віком померлого годувальника слідує: основний розмір пенсії за віком 2732,68 грн. х 0,56138 = 1534,07 гривень, доплата за понаднормативний стаж (41 рік - 35 років) - 1130,00 грн. х 6 % = 67,80 грн., всього розмір пенсії за віком: 1534,07 грн. + 67,80 грн. = 1601,87 гривень. З розрахунку видно, що розмір пенсії по втраті годувальника (1601,87 грн. х 50 % + 66,43 грн. (підвищення дитині війни) + 262,63 грн. (доплата до прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність), складає 1130 гривень, що значно менше за розмір пенсії за віком.

Ці обставини не заперечуються представниками обох сторін.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 9 цього Закону передбачено види пенсійних виплат і соціальних послуг.

Так, відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що чинним законодавством передбачено право особи здійснити вибір виду пенсії при її призначенні та право переведення з одного виду пенсії на інший. При цьому № 1058-IV передбачено такі види пенсії: за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 36 Закону № 1058-IV (із змінами, внесеними згідно із Законами № 3668-VI від 08.07.2011, № 804-VIII від 24.11.2015) визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_3, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ст. 37 цього Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до аналізу норм даної статті встановлено, що показник середньої заробітної плати є незмінною величиною.

Оскільки пенсія по втраті годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника, то в розумінні частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV попереднім видом пенсії слід розуміти саме пенсію, яку отримував на день смерті годувальник.

Суд зазначає, що при призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника мав застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення померлому годувальнику пенсії по інвалідності.

Тобто, дії відповідача щодо самостійного зменшення показника середньої заробітної плати при призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника суд вважає протиправними.

Відповідно до ст. 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається множенням коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону, на заробітну плату (дохід) застрахованої особи, визначену відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях .

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідачем при призначенні пенсії позивачу було порушено приписи статті 37 Закону № 1058-IV, яка визначає призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника в розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що, в свою чергу, призвело до зменшення розміру пенсії ОСОБА_4, тобто вчинено дію, яка суперечить ст. 19 Конституції України, адже відповідач хибно керувався положеннями ст. 45 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду належними та допустимими доказами обґрунтованість та правомірність призначення пенсії по втраті годувальника з застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії за віком.

На підставі ст. 19 ч. 2 Конституції України, ст.ст. 27, 36, 37, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 7-11, 71, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо розрахунку пенсії по втраті годувальника з врахуванням середньої заробітної плати в Україні за 2007 рік.

Зобов'язати П'ятихатське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області провести нарахування ОСОБА_4 пенсії по втраті годувальника відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 04 січня 2016 року.

Стягнути з П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривень 20 копійок в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 червня 2016 року.

Суддя М.С.Резніченко