Справа № 826/25381/15
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

при секретарі Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Коломієць» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Коломієць» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Торговий дім «Коломієць» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання нечинним та скасування рішення від 06.11.2015 №0033/26-59-21-69 про застосування фінансових санкцій в розмірі 6 800 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08.08.2015 заступником начальника ВКМСД Шевченківського РУ МВС України в м. Києві Савчуком Т.А. відносно продавця магазину-кафе «Васильок» складено протокол КИ №0146716 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого встановлено, що 08.08.2015 о 13 годині 34 хвилини по вул. Смирнова-Ласточкіна, 3/5, продавцем магазину ОСОБА_3 продано пляшку горілки «Медовуха» 0,2л. та пиво «Бандерівське» 0,5л. неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим вчинено правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи виявлене порушення, Шевченківським районним управлінням ГУ МС України в м. Києві було підготовлено та направлено до ГУ ДФС України в м. Києві подання від 22.09.2015 № 59/16642 про прийняття заходів реагування у вигляді скасування ліцензії та застосування штрафних санкцій до власників магазину-кафе «Васильок», ТОВ «Торговий дім Коломієць».

Протокол про адміністративне правопорушення від 08.08.2015 КИ № 0146716 було направлено для розгляду до Адміністративної комісії при Виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

06 листопада 2015 року Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві винесла рішення №0033/26-59-21-69 про застосування фінансових санкцій, яким зобов'язано ТОВ «Торговий дім «Коломієць» сплатити штраф 6 800 грн., за продаж алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років на підставі протоколу про адміністративні правопорушення КИ №0146716.

Не погоджуючись з вказаним рішенням податкового органу позивач звернувся до суду про його скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надані відповідачем копії адміністративних матеріалів підтверджують факт продажу в кафе-магизині «Васильок», який належить ТОВ «Торговий дім «Коломієць», пиво «Бандерівське» та горілку «Медовуха гречана», неповнолітньому.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР).

За приписами частини першої статті 16 цього Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно із частиною першою статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку (частина четверта статті 15-3 Закону №481/95-ВР).

За правилами частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Як передбачено частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Названими нормами в імперативній формі запроваджено заборону на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років, та установлено відповідальність за їх порушення у вигляді штрафної санкції.

Таким чином, у справі, що розглядається, визначальним питанням для вирішення спору є встановлення або спростування факту продажу позивачем, як суб'єктом господарювання, алкогольних виробів особі, яка не досягла 18 років.

За визначенням у підпункті 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

За нормами статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року №265/95-ВР (Закон №265/95-ВР) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

У статті 2 вказаного Закону визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

З огляду на викладене, належним доказом факту продажу товару суб'єктом господарювання, який застосовує у своїй діяльності реєстратор розрахункових операцій, є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек).

Аналогічна правова позиція зазначена Вищим адміністративним судом в ухвалах від 19 червня 2012 року у справі №К/9991/30479/12 та від 20 травня 2014 року у справі №К/800/15076/14.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять два фіскальні чеки на продаж пляшки горілки «Медовуха» 0,2л. та пива «Бандерівське» 0,5л.

Разом з тим, фіскальний чек на продаж пива «Бандерівське» 0,5л. виданий ФОП ОСОБА_5, а не позивачем.

Крім того, в протоколі КИ №0146716 про адміністративне правопорушення зазначено, що продаж пляшки горілки «Медовуха» 0,2 л. неповнолітньому було здійснено продавцем магазину-кафе «Васильок» ОСОБА_3 08.08.2015 о 13 годині 34 хвилин. Проте, в фіскальному чеці на продаж пляшки горілки «Медовуха» 0,2л. вказано час 13 годин 48 хвилин, тобто часовий розрив становить 14 хвилин.

Отже, розрахунковий документ, який би підтверджував факт продажу пляшки горілки «Медовуха» 0,2л. та пива «Бандерівське» 0,5л. особі, яка не досягла 18 років, 08.08.2015 о 13 годині 34 хвилин відсутній.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про встановлення факту недоведеності продажу відповідачем неповнолітній особі алкогольних напоїв, що підтверджується фіскальними чеками.

Так, єдиним доказом продажу неповнолітній особі тютюнових виробів є письмові пояснення цієї особи - ОСОБА_4 Стосовно пояснень ОСОБА_3 колегія суддів зазначає, що вони самою ОСОБА_3 не підписані, а зазначено, що від їх підпису вона відмовилась. Разом з тим, в матеріалах справи наявні інші пояснення ОСОБА_3, засвідчені її підписом, в яких вона заперечила факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі.

Будь-яких інших доказів, які підтверджують факт продажу неповнолітній особі ОСОБА_4 алкогольних напоїв матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Крім того, матеріали справи доказів притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітнім особам не містять.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що відповідач, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України, не надав доказів порушення ТОВ «Торговий дім «Коломієць» вимог законодавства у сфері державного регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

Разом з тим, частиною 2 статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Встановлені ж статтями 105, 162 КАС України способи захисту порушеного права не є вичерпними. Разом з тим, деякі із встановлених способів захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних відносин. Так, вимога про визнання нечинним акта може стосуватись лише нормативно-правового акта, а про визнання протиправним - індивідуального акта.

Таким чином, у тих випадках, коли предметом спору є індивідуальний акт, дія або бездіяльність позовною вимогою за правилами Кодексу адміністративного судочинства України має бути визнання такого акта, дії чи бездіяльності протиправними (недійсними, незаконними, неправомірними, скасування такого акту), а в разі оскарження нормативно-правового акту - визнання його нечинним.

У разі помилкового обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, адміністративні суди мають право на підставі частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить визнати нечинним та скасувати рішення від 06.11.2015 №0033/26-59-21-69 про застосування фінансових санкцій в розмірі 6 800 грн.

Отже, на підставі частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи, а саме визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 06.11.2015 №0033/26-59-21-69 про застосування фінансових санкцій в розмірі 6 800 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Коломієць» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Коломієць» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 06.11.2015 №0033/26-59-21-69 про застосування фінансових санкцій в розмірі 6 800 грн.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок асигнування на утримання Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Коломієць» () документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2557 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят сім) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С