Справа № 808/1598/16
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

20 липня 2016 року (14 год. 00 хв.) Справа № 808/1598/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудивуса О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Заболотньої Н.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Бердянську Запорізької області

до: Публічного акціонерного товариства «Бердянськсільмаш»

про: стягнення капіталізованих платежів.

20.05.2016 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Бердянську Запорізької області (далі позивач) до Публічного акціонерного товариства «Бердянськсільмаш» (далі відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму капіталізованих платежів у розмірі 598 248,37 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 13.04.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державним реєстратором внесено рішення засновників про припинення юридичної особи відповідача в результаті ліквідації. Посилаючись на положення ст. 46 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі Закон України від 23.09.1999 № 1105-XIV), Порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобовязань субєкта підприємницької діяльності-банкрута перед громадянами внаслідок задоволення шкоди їх життю і здоровю (далі Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 765 «Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зазначає, що у відповідача виник обовязок зі сплати капіталізованих платежів у розмірі 598 248,37 грн. Позивачем у встановленому законом порядку ліквідатору відповідача була направлена претензія про визнання кредиторських вимог від 26.04.2016 № 05/1319 на загальну суму 598 248,37 грн., що підлягають капіталізації для розрахунку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 працівниками відповідача, які отримали трудове каліцтво на виробництві. Однак, зазначена вимога була залишена без задоволення.

Позивач вважає, що у звязку з несплатою відповідачем у добровільному порядку суми капіталізованих платежів у розмірі 598 248,37 грн., держава зазнає збитків у вигляді ненадходження грошових коштів, а отже, відповідна сума підлягає примусовому стягненню з відповідача.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 було відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

08.07.2016 до суду надійшли заперечення представника відповідача на позовну заяву, у яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідач не перебуває в стадії банкрутства, а відтак, нормативні положення Порядку не розповсюджуються на правовідносини, що виникли між сторонами. Жодних претензій про визнання кредиторських вимог від позивача не надходило. Крім того, відповідач зауважив, що до загальної суми капіталізованих платежів позивач включив розрахунок по ОСОБА_1, з яким нещасний випадок трапився на ВАТ «Першотравневий завод сільськогосподарських машин». Оскільки відповідач не є правонаступником ВАТ «Першотравневий завод сільськогосподарських машин», у зазначеній частині, на переконання відповідача, позов спрямовано не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом. Із урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У ході попереднього судового засідання представником позивача надані додаткові докази, а також додаткові пояснення на обґрунтування своєї правової позиції, у свою чергу представником відповідача були надані заперечення проти позову.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.07.2016 закінчено підготовче провадження та призначено судове засідання на 20.07.2016.

20.07.2016 судом було отримано клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог. У судове засідання представник позивача не прибув.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неприбуття.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників сторін.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд на підставі ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Позивача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 15.11.2000, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 26). Відповідача зареєстровано як юридичну особу 27.12.1996, що підтверджується Довідкою № 24/3502 про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 16).

До основного виду економічної діяльності відповідача за КВЕД-2010 належить: виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства (основний) (28.30); оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками (46.38); дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук (72.19); ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (33.12); установлення та монтаж машин і устаткування (33.20) (а.с. 16).

З 13.04.2016 відповідач знаходиться у стані припинення, головою ліквідаційної комісії призначено ОСОБА_3, а також визначено строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 26.07.2016 (а.с. 22).

19.01.2015 позивачем було винесено постанову № 0801/380/380 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2014», згідно з якою потерпілий ОСОБА_2 перебуває на обліку з 17.09.2001, має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що сталось 11.07.2001 (а.с. 12). Згідно з Випискою з акту огляду у МСЕК від 27.09.2001 № 016858 потерпілому встановлена стійка втрата професійної працездатності 55% безстроково (ІІІ група інвалідності) (а.с. 11). Перерахована щомісячна грошова сума (вид виплати 410, КЕКВ 2730.03) склала 1 368,35 грн. (а.с. 12).

29.01.2015 позивачем було винесено постанову № 0801/222/222/10 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2014», згідно з якою потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку з 01.07.2001, має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що сталось 26.06.1970 (а.с. 8). Згідно з Випискою з акту огляду у МСЕК від 21.06.1993 потерпілому встановлена стійка втрата професійної працездатності 20% безстроково (група інвалідності не встановлена) (а.с. 7). Перерахована щомісячна грошова сума (вид виплати 410, КЕКВ 2730.03) склала 416,52 грн. (а.с. 8). 20.07.2001 між позивачем та відповідачем було підписано Акт № 57 прийняття-передачі особових справ потерпілих на виробництві, згідно з яким позивач прийняв від відповідача особову справу потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до Капіталізації платежів для розрахунку з потерпілими, які були травмовані під час роботи на Публічному акціонерному товаристві «Бердянськсільмаш», потреба у капіталізації коштів для розрахунку з потерпілими ОСОБА_2, ОСОБА_1 становить 598 248,37 грн. (531 521,87 грн. (потреба в капіталізації з потерпілим ОСОБА_2А.) + 66 726,50 грн. (потреба в капіталізації з потерпілим ОСОБА_1В.) = 598 258,37 грн.). (а.с. 15).

26.04.2016 позивачем було складено та направлено голові ліквідаційної комісії відповідача заяву від 26.04.2016 № 05/1319 про визнання кредиторських вимог у загальному розмірі 598 248,37 грн. (а.с. 23, 24). Факт направлення даної вимоги на адресу відповідача підтверджується наявною у матеріалах справи копією фіскального чеку від 26.04.2016 (а.с. 25).

Заява позивача від 26.04.2016 № 05/1319 про визнання кредиторських вимог не була задоволена відповідачем.

Оцінюючи наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми капіталізованих платежів у розмірі 598 248,37 грн., суд виходить із такого.

Статтею 112 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у звязку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоровя регламентовані Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі Закон України від 23.09.1999 № 1105-XIV), який з 28.12.2014 було викладено у новій редакції.

Відповідно до ст. 21 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у звязку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно зі ст. 11 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV джерелами формування коштів є, зокрема капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні правові норми були викладені і у попередній редакції Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV. Пунктом 2 ч. 2 ст. 45 зазначеного закону було визначено, що роботодавець як страхувальник зобовязаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

Таким чином, наведеними нормами Цивільного кодексу України та Закону України від 23.09.1999 № 1105-ХІV передбачено обовязок страхувальника проводити капіталізацію для продовження страхових виплат особам, потерпілим на підприємстві, протягом їх життя.

Капіталізація платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності-банкрута відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров'ю громадян, у тому числі застрахованих у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань здійснюється відповідно до Порядку.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у звязку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

За змістом п. 3 Порядку капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Щомісячні страхові виплати щодо кожного потерпілого розраховуються відповідно до Тимчасових рекомендацій щодо порядку розрахунку та сплати капіталізованих платежів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України за наступною формулою: ПКПРПвш(грн.) = РЩВвш (грн.) х 12 місяців х СОТЖ (років), де: ПКПРПвш - потреба в капіталізації платежів для розрахунку з потерпілим по відшкодуванню шкоди; РЩВвш -розмір щомісячної виплати по відшкодуванню шкоди; СОТЖ - середня очікувана тривалість життя, яка визначається за таблицею смертності та середньої очікуваної тривалості життя Держкомстату.

Судом встановлено, що у позивача на обліку перебувають справи 2 потерпілих, які зазнали каліцтва на виробництві у відповідача, а саме: справа ОСОБА_2 (а.с. 11-14), нещасний випадок з яким стався при виконанні трудових обовязків у ВАТ КБ «Бердянськсільмаш»; справа ОСОБА_1 (а.с. 7-10), нещасний випадок з яким також трапився на виробництві. Відповідач з 13.04.2016 знаходиться у стані припинення (а.с. 22). 26.04.2016 позивачем було направлено відповідачу заяву № 05/1319 про визнання кредиторських вимог у загальному розмірі 598 248,37 грн., яка була залишена останнім без задоволення.

Загальна потреба у капіталізації коштів для розрахунку з потерпілими ОСОБА_2, ОСОБА_1 становить 598 248,37 грн. (531 521,87 грн. (потреба в капіталізації з потерпілим ОСОБА_2А.) + 66 726,50 грн. (потреба в капіталізації з потерпілим ОСОБА_1В.) = 598 258,37 грн.). (а.с. 15), що підтверджується наявною у матеріалах справи Капіталізацією платежів для розрахунку з потерпілими, які були травмовані під час роботи на Публічному акціонерному товаристві «Бердянськсільмаш» (а.с. 15). Також, судом досліджено копії виписок з актів огляду МСЕК (а.с. 7, 11), копії постанов позивача про призначення потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат (а.с. 8, 12). Жодних контр-розрахунків, які б свідчили про помилковість проведення позивачем капіталізації платежів потерпілим у розмірі 598 258,37 грн., відповідач не надав.

Стосовно твердження представника відповідача щодо нерозповсюдження положень Порядку на правовідносини, що виникли між сторонами, з огляду на припинення юридичної особи не внаслідок її банкрутства, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством було передбачено, що юридичні особи у разі їх ліквідації не звільняються від фінансування Фонду шляхом внесення капіталізованих платежів.

Відповідно Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів, коли страхувальник припинить свою діяльність та не буде сплачувати страхові внески. При цьому, страхувальник зобовязаний проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації, а не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута.

Подібний правозастосовний підхід міститься у постанові Вищого адміністративного суду України від 29.06.2016 за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Єнакієве Донецької області до Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій в м. Єнакієве Донецької області Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області про зобов'язання вчинити певні дії (№ 58761095 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а.с. 73-76).

Щодо заперечень відповідача по включенню до загальної суми капіталізованих платежів розрахунку ОСОБА_1, оскільки нещасний випадок з ним трапився на ВАТ «Першотравневий завод сільськогосподарських машин», суд виходить із такого.

До липня 2001 року страхові виплати нараховувались та виплачувались ОСОБА_1 безпосередньо відповідачем, що підтверджується копією довідки від 18.01.2001 про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу та інших виплат на дату передачі особової справи потерпілого (а.с. 60). Із неї вбачається, що відповідач не мав жодної заборгованості зі сплати страхових внесків перед ОСОБА_1

Крім того, документи, що підтверджують право на страхові виплати по зазначеному потерпілому, були отримані позивачем безпосередньо від відповідача, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Акту прийняття-передачі особових справ потерпілих на виробництві від 20.07.2001 № 57 (а.с. 61). Отже, на переконання суду, саме відповідач повинен проводити капіталізацію страхових виплат по потерпілому ОСОБА_1

Таким чином, суд вважає, що у позивача наявні правові підстави для стягнення з відповідача суми капіталізованих платежів у розмірі 598 248,37 грн.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Надані позивачем докази, на переконання суду, свідчать про обґрунтованість позовних вимог. При цьому, суд вважає, що надані відповідачем заперечення не спростовують обставини, якими позивач обґрунтував позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Бердянську Запорізької області до Публічного акціонерного товариства «Бердянськсільмаш» про стягнення капіталізованих платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Бердянськсільмаш» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 5 ) суму капіталізованих платежів у розмірі 598 248,37 (пятсот девяносто вісім тисяч двісті сорок вісім гривень 37 коп.) на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Бердянську Запорізької області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус