Справа № П/811/641/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2016 рокусправа № П/811/641/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року у справі № П/811/641/16 за позовом ОСОБА_1 до Петрівської виправної колонії управління ДПтС № 49, про скасування або визнання нечинним рішення про переведення засудженого,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Петрівської виправної колонії управління ДПтС № 49 (далі відповідач), в якому просив скасувати або визнати нечинним рішення посадової особи Петровської виправленої колонії ДПтС № 49 про переведення засудженого для подальшого відбування покарання з однієї виправної колонії до іншої у порядку ч. 2 ст. 93 КВК.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 року відмовлено у відкритті провадження по справі.

Позивач не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та направити справу на розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянтом зазначено, що справа повинна розглядатися у порядку адміністративного судочинства виходячи з того, що відповідач по справі є субєктом владних повноважень. Апелянт вказував, що справи у яких стороною є пенітенціарний орган підсудні адміністративним судам. Засуджений має право відповідно до ст. 8 КВК України звертатись з заявами, скаргами до будь-яких установ, органів, суду, без обмеження цього права. Суд здійснюючи судочинство забезпечує рівний доступ кожного до суду. Апелянт вказував, що до юрисдикції адміністративних судів відносяться всі публічно-правові спори, крім спорів для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань покладається на Державну кримінально-виконавчу службу України, яка здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і має територіальні органи управління, у своєму складі має установи виконання покарань, отже виправні колонії належать до системи установи виконання покарань, є субєктами, що здійснюють управлінські функції шляхом прийняття відповідних рішень, зокрема щодо переведення засуджених.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа розглянута відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що позов стосується порядку відбування засудженою особою покарання призначеного у порядку кримінального судочинства та порядку переведення засудженої особи від одного закладу відбування покарань до іншого, що вирішується у порядку передбаченому нормами Кримінального процесуального кодексу України. Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта, поміж тим, із адміністративного позову позивача встановлено, що предметом оскарження по справі є дії відповідача щодо прийняття рішення про переведення засудженого для подальшого відбування покарання з однієї виправної колонії до іншої. Виконання вироку є однією із стадій кримінального процесу, в яких вирок суду, що набрав законної сили, звертається до виконання та вирішуються питання, що виникають у зв'язку з його виконанням. Питання, пов'язані з виконанням вироку, вирішуються судом за правилами кримінального процесуального законодавства України згідно з розділом VIII «Виконання судових рішень» Кримінального процесуального кодексу України. Позовні вимоги пов'язані з виконанням вироку суду в кримінальній справі підлягають вирішенню в порядку кримінального судочинства, що виключає можливість їх розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Судом першої інстанції встановлено, та не заперечується позивачем, що рішенням Апеляційної комісії Державної пенітенціарної служби України № 2/3/1-2345/25-16 від 10.05.2016 року вирішено перевести засудженого ОСОБА_1 з Петрівської виправної колонії управління ДПтС України в Кіровоградській області (№49) для подальшого відбування покарання до Роменської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області (№ 56). Відповідач вказує, що Роменська виправна колонія управління ДПтС України в Сумській області (№ 56) є аналогічним закладом по рівню безпеки та не обмежує права засудженого, в установі відсутні більш суворі умови відбування покарання.

Відповідно до позовної заяви та апеляційної скарги, встановлено, що предметом звернення позивача до суду є фактично рішення Апеляційної комісії Державної пенітенціарної служби України № 2/3/1-2345/25-16 від 10.05.2016 року про переведення засудженого для відбування покарання з однієї виправної колонії до іншої та дії посадових осіб Петрівської виправної колонії управління ДПтС України в Кіровоградській області щодо переведення засудженого.

Аналізуючи обставини справи, а саме заперечення відповідача на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає, що питання переведення засудженого до іншої установи виконання покарань належить виключного до компетенції органу виконавчої влади з питань виконання покарань, та суд не може підміняти відповідний орган, вирішуючи це питання.

Порядок вирішення питання щодо переведення засуджених з одного закладу відбування покарання до іншого вирішується у порядку кримінального судочинства, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 3 Кримінально-виконавчого кодексу України до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Згідно ч. 2 ст. 93 Кримінально-виконавчого кодексу України переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають дальшому перебуванню засудженого в цій виправній чи виховній колонії. Порядок переведення засуджених визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Згідно п. 1.3, п. 4.5 Інструкції про порядок розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.02.2012 року № 222/5, розподіл, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі, до установ виконання покарань здійснюються на підставі Кримінально-виконавчого кодексу України за відповідними індивідуальними та персональними нарядами. Звернення засуджених осіб та інших громадян з питань розподілу, направлення та переведення осіб, засуджених до позбавлення волі, розглядаються в порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, питання переведення засудженої особи з одного закладу відбування покарання до іншого вирішується у межах кримінального законодавства, на підставі норм Кримінально-виконавчого кодексу України та профільної інструкції.

Згідно ч. 5 ст. 534 Кримінального процесуального кодексу України процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що розподіл, направлення або переведення засудженої особи до установи відбування покарання здійснюється на підставі норм Кримінально-виконавчого кодексу України, оскільки відбування покарання є однією з стадій кримінального судочинства та стосується виконання вироку суду винесеного у межах кримінальної справи, всі скарги, що виникають з цього приводу належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно застосовано ст. 17 КАС України, виходячи з того, що спір який виник розглядається в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів погоджується с висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 повинні розглядатись в порядку кримінального судочинства, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм процесуального права.

Керуючись п.1 ч. 1 ст.199, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року у справі № П/811/641/16 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук