Справа № 815/1632/16
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1632/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Ренійської міської ради Одеської області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області, про скасування постанов та визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Ренійська міська рада звернулась до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області, у якому, з урахуванням уточненого позову, позивач просить суд:

- скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 березня 2016 року, якою дії головного державного виконавця відділу ОСОБА_1 по виконанню виконавчого провадження № 20150442 визнані такими, що проведені з порушенням вимог статей 27, 28, 35 Закону України Про виконавче провадження та якою скасовано постанову про відкладення провадження виконавчих дій від 04.03.2016 року, винесену головним державним виконавцем по виконавчому провадженню №50150442;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 березня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 35 604, 36 грн.;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 березня 2016 року про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій на суму 67, 22 грн.;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в частині неповідомлення боржника про винесення постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 04.03.2016 року та зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби повідомити Ренійській міській раді про прийняту постанову від 04.03.2016 року про відкладення провадження виконавчих дій.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що Одеським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист №815/3161/15 про стягнення з засновника РГП Водоканал та РКП Міськканалізація - Ренійської міської ради Одеської області на користь Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області заборгованості у розмірі 356043, 65 грн. Виконавчий лист направлений стягувачем на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. 24 лютого 2016 року Ренійська міська рада отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 12 лютого 2016 року, однак була позбавлена можливості виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, оскільки 7-ми денний термін з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження минув. З огляду на несвоєчасне отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень із заявою від 25 лютого 2016 року про відкладення провадження виконавчих дій. Однак, про розгляд заяви та прийняте відділом примусового виконання рішень рішення боржнику повідомлено не було. Після цього, позивач зазначає, що 24 березня 2016 року на адресу Ренійської міської ради надійшли наступні документи, а саме: постанова начальника відділу примусового виконання рішень від 17 березня 2016 року, постанови головного державного виконавця від 17 березня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Позивач вважає протиправними дії начальника відділу примусового виконання рішень та головного державного виконавця відділу, а прийняті ними постанови по виконавчому провадженню №50150442 безпідставними, прийнятими з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та прав Ренійської міської ради, зокрема з огляду на те, що сума, що підлягала стягненню у розмірі 356 043, 65 грн. сплачена боржником у добровільному порядку, а не в результаті примусового виконання.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення та пояснення, відповідно до яких зазначив, що на виконанні відділу перебуває виконавчий лист №815/3161/15 про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 356 043, 65 грн. У строк, наданий для самостійного виконання рішення, боржник не надав до відділу примусового виконання рішень документального підтвердження повного виконання рішення, відтак державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення. На підставі постанови начальника відділу примусового виконання рішень та відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», 17 березня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, а також постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. На переконання відповідача, вказані постанови винесені правомірно та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», отже підстави для задоволення позову відсутні.

Представник третьої особи - управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Згідно письмових пояснень, які надійшли через канцелярію суду 27.05.2016 року, управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 від 12 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження №50150442 з виконання виконавчого листа №815/3161/15, виданого 13 листопада 2015 року Одеським окружним адміністративним судом про стягнення з засновника РГП Водоканал та РКП Міськканалізація - Ренійської міської ради Одеської області (, 68800, Одеська область, м. Рені, вул. Леніна, 103) на користь Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області () заборгованості по сплаті страхових внесків по підприємствам РГП Водоканал та РКП Міськканалізація у загальній сумі 356043, 65 грн. (триста п'ятдесят шість тисяч сорок три грн. 65 коп.) на рахунок № 4005 Одеське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 328845, код 24529320.

Боржнику приписано самостійно виконати вимоги виконавчого документа у 7-ми денний термін з дня винесення постанови (а.с. 13).

Супровідним листом від 12 лютого 2016 року №09.1-1700/В-2/161 постанову про відкриття виконавчого провадження направлено на адресу Ренійської міської ради Одеської області.

Згідно штампу про реєстрацію вхідної кореспонденції вказані документи надійшли до Виконавчого комітету Ренійської міської ради 24.02.2016 року за вхід. №162/24 (а.с. 13 (зворотна сторона), що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 93).

З огляду на те, що 7-ми денний строк на самостійне виконання виконавчого листа №815/3161/15, станом на день отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження минув, Ренійська міська рада 25 лютого 2016 року за вихід. №24/162/149 направила головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 заяву про відкладення провадження виконавчих дій. Відповідно до вказаної заяви боржник зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 12 лютого 2016 року була направлена на адресу боржника несвоєчасно, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки поштове відправлення датоване 19.02.2016 року, а в силу вимог ч. 5 ст. 25 Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня. Враховуючи те, що Ренійська міська рада була позбавлена можливості добровільно виконати рішення, у встановлений державним виконавцем строк, боржник просив державного виконавця відкласти провадження виконавчих дій та поновити строк для самостійного (добровільного) виконання виконавчого документу (а.с. 15).

22 лютого 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій для надходження повідомлення про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику, відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження». Провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №815/3161/15 відкладено до 04 березня 2016 року (а.с. 94).

Супровідним листом від 22 лютого 2016 року №09.1-3266/В-2/161 постанову про відкладення провадження виконавчих дій направлено боржнику та стягувачу (а.с. 95).

01 березня 2016 року за вхід. №811/09.1-32/39/В-2 до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла заява Ренійської міської ради від 25 лютого 2016 року вих. №24/162-149.

Отримавши заяву боржника про відкладення провадження виконавчих дій, державним виконавцем винесено постанову від 04 березня 2016 року про відкладення провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №815/3161/2015 до 18 березня 2016 року (а.с. 97).

Супровідним листом від 04 березня 2016 року №09.1-3881/В-2/161 копію постанови про відкладення провадження виконавчих дій направлено боржнику та стягувачу (а.с. 98).

17 березня 2016 року начальником відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 проведено перевірку виконавчого провадження №50150442 з примусового виконання виконавчого листа №815/3161/2015 від 13 листопада 2015 року, за результатами якої встановлено, що головним державним виконавцем відділу ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» вдруге винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій та надано боржнику строк на самостійне виконання до 18 березня 2016 року. Зазначену постанову винесено безпідставно та передчасно, у звязку із тим, що боржник дізнався про відкриття виконавчого провадження 24 лютого 2016 року та у відповідності до постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 22 лютого 2016 року мав достатньо часу для самостійного виконання, а саме: 10 днів з моменту отримання. З огляду на зазначене, строк на самостійне виконання сплив 04 березня 2016 року та боржник у порушення вимог ст. 27 Закону не надав документального підтвердження повного виконання рішення, у звязку із чим на наступний день після спливу строку на самостійне виконання 05 березня 2016 року, державний виконавець повинен був винести постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

На підставі викладеного, начальником відділу примусового виконання рішень винесено постанову від 17 березня 2016 року, якою дії головного державного виконавця відділу ОСОБА_1 по виконанню виконавчого провадження №50150442 визнано такими, що проведені з порушенням вимог статей 27, 28, 35 Закону України «Про виконавче провадження»; постанову про відкладення провадження виконавчих дій від 04 березня 2016 року скасовано; головному державному виконавцю відділу ОСОБА_1 приписано провести дії у відповідності до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 100).

Супровідним листом від 17 березня 2016 року №09.1-4364/В-2/161 вказану постанову направлено на адресу боржника та стягувача (а.с. 101).

З огляду на зазначене, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 від 17 березня 2016 року стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 35 604, 36 грн., оскільки боржником у наданий строк вимоги виконавчого листа не виконано (а.с. 104).

17 березня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 винесено постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у розмірі 67, 22 грн. (а.с. 102).

Вказані постанови про стягнення виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій направлені боржнику супровідними листами від 17 березня 2016 року та отримані ним 23 березня 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 103, 105-106).

Водночас, позивач не погоджується із зазначеними постановами державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, прийнятими на підставі постанови начальника відділу примусового виконання рішень від 17 березня 2016 року, вважаючи їх протиправними, зокрема через те, що сума, яка підлягала стягненню у розмірі 356 043, 65 грн. сплачена боржником у добровільному порядку, а не в результаті примусового виконання.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

13 листопада 2015 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №815/3161/15 про стягнення з засновника РГП Водоканал та РКП Міськканалізація - Ренійської міської ради Одеської області (, 68800, Одеська область, м. Рені, вул. Леніна, 103) на користь Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області () заборгованість по сплаті страхових внесків по підприємствам РГП Водоканал та РКП Міськканалізація у загальній сумі 356043, 65 грн. (триста п'ятдесят шість тисяч сорок три грн. 65 коп.) на рахунок № 4005 Одеське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 328845, код 24529320 (а.с. 90).

У відповідності до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі листи підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

На підставі виконавчого листа №815/3161/15 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження №50150442.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 12 лютого 2016 року державний виконавець вказав боржнику про необхідність самостійно виконати вимоги виконавчого документу у 7-денний термін з дня винесення постанови та направити на адресу Відділу до закінчення строку наданого для самостійного виконання копії документів, підтверджуючих виконання вимог виконавчого документу. Також боржника попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, його виконання буде проведено у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 12 лютого 2016 року, отже строк на її самостійне виконання закінчується 18 лютого 2016 року.

Згідно вимог ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 24 лютого 2016 року, тобто по закінченню строку на самостійне виконання рішення. Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Таким чином, позивач не мав можливості виконати вимоги виконавчого листа №815/3161/15 у 7-денний термін з дня винесення/отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 лютого 2016 року.

Однак, суд зазначає, що з 24 лютого 2016 року боржнику стало відомо про відкриття виконавчого провадження та необхідність виконання вимог виконавчого документу.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

На виконання приписів ч. 1 ст. 35 Закону, державним виконавцем винесено постанову від 22 лютого 2016 року про відкладення провадження виконавчих дій до 04 березня 2016 року.

Крім того, 04 березня 2016 року по заяві боржника від 25 лютого 2016 року державним виконавцем винесено другу постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 18 березня 2016 року.

Як зазначає позивач, вказані постанови про відкладення провадження виконавчих дій він не отримував.

На підтвердження направлення боржнику постанов про відкладення провадження виконавчих дій відповідач на витребування суду надав журнал реєстрації вихідної кореспонденції, в якому 22.02.2016 року за №3266 зареєстровано постанову про відкладення провадження виконавчих дій, адресовану Ренійській міській раді та УПФУ в Ренійському районі; 04.03.2016 року за №3881 зареєстровано постанову про відкладення провадження виконавчих дій, адресовану Ренійській міській раді та УПФУ в Ренійському районі.

Порядок надсилання документів виконавчого провадження врегульований статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження». Так, за частиною 1 вказаної статті, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Тобто, документи виконавчого провадження, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, надсилаються адресатам простою кореспонденцією.

Відповідно до абз. 27 п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року, документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового звязку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового звязку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на викладене, враховуючи, що між сторонами виник спір щодо надіслання на адресу боржника постанов про відкладення провадження виконавчих дій від 22 лютого 2016 року та від 04 березня 2016 року, суд зазначає, що належним доказом надіслання відповідачем позивачу постанов про відкладення провадження виконавчих дій від 22 лютого 2016 року та від 04 березня 2016 року може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом. Вказаних доказів відповідачем до суду не надано.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не довів факту виконання свого обовязку щодо направлення позивачу, копії постанови про відкладення провадження виконавчих дій, з огляду на що такі його дії суд вважає протиправними.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ОСОБА_1 повідомити Ренійській міській раді про прийняту постанову від 04.03.2016 року про відкладення провадження виконавчих дій, суд вважає, що в цій частині позову належить відмовити, оскільки вказана постанова наявна в матеріалах справи та вже відома позивачу, крім того, вказану постанову скасовано постановою начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 березня 2016 року. Отже вказана постанова не створює для позивача жодних правових наслідків.

Вирішуючи питання, щодо правомірності постанови начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 березня 2016 року, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Так, постановою начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 17 березня 2016 року скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ОСОБА_1 про відкладення провадження виконавчих дій від 04 березня 2016 року та вказано, що зазначену постанову винесено безпідставно та передчасно, у звязку із тим, що боржник дізнався про відкриття виконавчого провадження 24 лютого 2016 року та у відповідності до постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 22 лютого 2016 року мав достатньо часу для самостійного виконання, а саме: 10 днів з моменту отримання. Строк на самостійне виконання сплив 04 березня 2016 року, отже на наступний день після спливу строку на самостійне виконання 05 березня 2016 року, державний виконавець повинен був винести постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ОСОБА_1 зобовязано провести виконавчі дії у відповідності до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, дослідивши оскаржену постанову, суд дійшов висновку, що постанова начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 березня 2016 року є правомірною, оскільки винесена у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», та з тих підстав, що з 24 лютого 2016 року боржнику стало відомо про відкриття виконавчого провадження та необхідність виконання виконавчого документу, отже повторне відкладення провадження виконавчих дій є безпідставним. Що стосується питання щодо несвоєчасного повідомлення/неповідомлення боржника про відкладення провадження виконавчих дій, згідно постанови державного виконавця від 22 лютого 2016 року, суд зазначає, що воно стосується правомірності дій державно виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», витрати органів державної виконавчої служби, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Постанова про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом (ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на вищенаведені приписи Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 винесено спірні постанови від 17 березня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 35 604, 36 грн. та про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у розмірі 67, 22 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно платіжних доручень №1 та №2 від 04 березня 2016 року боржником сплачено на рахунок Головного територіального управління юстиції в Одеській області заборгованість, відповідно до вимог виконавчого листа №815/3161/15.

Вказані платіжні доручення проведені банком 09 березня 2016 року та 09 березня 2016 року грошові кошти у сумі 356 043, 65 грн. надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №815/3161/15.

Також, судом встановлено, що розпорядженням начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 18 березня 2016 року №50150442/В-2 затверджено, що грошові кошти у сумі 356 043, 65 грн., що надійшли 09 березня 2016 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №815/3161/15, виданого 13 листопада 2015 року Одеським окружним адміністративним судом, про стягнення коштів з Ренійської міської ради Одеської області, відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно перерахувати: 323 614, 96 грн. на користь Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області; 32361, 47 виконавчого збору, згідно постанови про стягнення виконавчого збору; 67, 22 грн. витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 107).

Отже, позивачем виконані вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №815/3161/15.

Під час судового розгляду справи, представник відповідача повідомив, що станом на 17 березня 2016 року відділу примусового виконання рішень було відомо про виконання позивачем вимог постанови про відкриття виконавчого провадження та про сплату боргу.

24 березня 2016 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про закінчення виконавчого провадження, відповідно до вимог ч. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Водночас, у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються (ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, суд дійшов висновку, що як Закон, так і постанови про відкриття виконавчих проваджень, передбачають стягнення з відповідача виконавчого збору лише у тих випадках, коли державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

У правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 06.07.2015 року у справі № 6-785цс15 зазначено, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Таким чином, передумовами для стягнення виконавчого збору з боржника є невиконання боржником рішення добровільно в установлений для цього строк, а також, вчинення державним виконавцем дій спрямованих на примусове виконання рішення.

Як встановлено судом, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень жодних виконавчих дій з примусового виконання рішення не вчинялось, та будь-яких заходів не здійснювалось.

На підставі викладено, суд дійшов висновку про безпідставне стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 35 604, 36 грн. та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій на суму 67, 22 грн., отже постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 березня 2016 року підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За приписами чч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідність їх часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 23, 69, 70-72, 86, 94, 122, 128, 158-163, 254 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Ренійської міської ради Одеської області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області, про скасування постанов та визнання протиправними дій, задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 березня 2016 року про стягнення з боржника (засновник РГП Водоканал та РКП Міськканалізація Ренійська міська рада Одеської області) виконавчого збору у розмірі 35 604, 36 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 березня 2016 року про стягнення з боржника (засновник РГП Водоканал та РКП Міськканалізація Ренійська міська рада Одеської області) витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій на суму 67, 22 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Глуханчук