Справа № 509/619/15-а
Суддя: Бочаров А. І.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/619/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Мажар А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача за довіреністю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь адміністративну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області

про визнання вимоги неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про визнання вимоги неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначила, що вона є матір'ю 27-річного ОСОБА_3, визнаного за висновком МСЕК інвалідом з дитинства II групи. Причина інвалідності - інвалід з дитинства. З 4 років її дитина відвідувала спеціалізований дитячій садок - дошкільний дитячій заклад № 235 з діагнозом затримка психо-речового розвитку на різідуально-органічній основі. На той час її сину було 6 років. У 2013 році вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області з проханням оформити пенсію за віком, яка призначається матерям інвалідів з дитинства. Відповідно до ст.17 Закону України "Про пенсійне забезпечення", жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). Також, відповідно до п. 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. Проте, у призначенні дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства їй було відмовлено. Її увагу звернули на необхідність надати з початку доказ настання інвалідності у її сина до досягнення ним 6 років і лише після цього складати Заяву на призначення дострокової пенсії. Перевіряючи підстави для можливості нарахування їй зазначеного виду пенсії, ПФУ в Овідіопольському районі звернувся до Одеського обласного психоневрологічного диспансеру з листом № 2750/04 від 29.05.2013 року з проханням надати висновок, що свідчить про час настання інвалідності до досягнення особою 6-ти років на ОСОБА_3, що в подальшому призвело до інвалідності. У відповідь на запит ПФУ в Овідіопольському районі, Одеський обласний психоневрологічний диспансер надіслав лист № 24 від 11.06.2013 року, де зазначається, що можна вважати, що хвороба, якою страждає ОСОБА_3 - не мала місця до досягнення ним 6-річного віку. Проте, відповідно до Єпікризу № 2918 ОПНД вказавши діагноз її сина зазначає необхідність проходження МСЄК для призначення інвалідом з дитинства. Тобто висновок ОПНД від 11.06.2013 року протирічить Єпікризу 2005 року. Такий висновок вона вважає не коректним та безпідставним, оскільки факт інвалідності з дитинства у її сина було встановлено Одеською психіатричною спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією № 2 (МСЕК), а не Одеським обласним психоневрологічним диспансером. Причина, група та час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються саме органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством. Фактом присвоєння її сину інвалідності з дитинства II групи є висновок МСЕК, а саме - довідка до ОСОБА_4 огляду МСЕК № 15366 від 23.11.2010 року, де зазначається, що ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства. Не отримавши підтвердження про настання інвалідності у її сина до 6 років, вона хибно вважала, що підстав писати Заяву на призначення дострокової пенсії в неї дійсно не має. Проте, у грудні 2014 року, вона отримала юридичну консультацію, під час якої дізналась, що вимогою надати доказ настання інвалідності у її сина до 6 років - ПФУ в Овідіопольському районі Одеської області порушив її права. 15 грудня 2014 року вона вирішила написати письмове звернення до Начальника управління ПФУ в Овідіопольському районі Одеської області, в якому обґрунтовано виклала обст

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просить суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просить суд в його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає в повному обсязі, з наступних підстав:

Як вибачається з свідоцтва про народження серії IV-ЖД № 389734 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 2-18 ОД № 059675 від 23.11.2010 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено другу групу інвалідності безстроково, як інваліду дитинства.

15.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області для призначення їй, як матері інваліда з дитинства, дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

29.12.2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні їй, як матері інваліда з дитинства, дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу, в зв'язку з відсутністю підтвердження, що хвороба ОСОБА_3 мала місце до 6-ти річного віку.

Згідно п.п.3 п.3 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до п.2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, пре період призначення допомоги.

У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, надається відповідний висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Як зазначено у ч.1 ст.4 Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" державна соціальна допомога інвалідам з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи.

Відповідно до посвідчення управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації від 08.02.2005 року, воно видане на термін з 27.10.2005 по 31.10.2006 року як інваліду з дитинства II групи. Вказане посвідчення було видане після досягнення ОСОБА_3 18-річного віку.

Як доказ, позивачем було надано Епікриз № 2918 в якому зазначено, що ОСОБА_3 під наглядом в Одеському психоневрологічному диспансері знаходиться з 1993 року. Відповідно до виписки з історії розвитку дитини ОСОБА_3 дитина до 1 року не хворіла і лише з 19.05.1992 року встановлено діагноз щодо затримки психо-розмовного розвитку.

Згідно з листом з лікарсько-консультаційної комісії (ЛКК) № 24 від 11.06.2013 року на підставі аналізу медичної документації, яка є у ООПНД, хвороба ОСОБА_3 не мала місця до 6-річного віку.

З урахуванням викладеного, при відсутності будь-якої медичної документації. яка б підтверджувала те, що ОСОБА_3 мав медичні показання для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, а наявності навпаки листа, відповідно до якого хвороба ОСОБА_3 не мала місця до 6-річного віку,суд вважає правомірною вимогу Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області щодо надання доказів існування інвалідності у сина ОСОБА_1 до 6 років для призначення їй, як матері інваліда з дитинства, дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу та вважає також правомірною відповідну відмову Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області призначити ОСОБА_1, як матері інваліда з дитинства, дострокову пенсію за віком відповідно до ст.17 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та п.3 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Що стосується позовної вимоги позивача про зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 надбавку до пенсії за віком на непрацездатного члена сім'ї - ОСОБА_3, в розмірі соціальної пенсії, передбаченої для відповідної категорії непрацездатних, суд вважає її також такою, що задоволенню не підлягає.

Позивач посилається на Закон України "Про пенсійне забезпечення", але ця позиція є хибною, оскільки Закон України "Про пенсійне забезпечення" застосовується лише в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Враховуючи те, що даний вид пенсії не потрапляє під дію статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дана норма при вирішенні питання не застосовується.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до Овідіопольського районного суду, на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4