Справа № 805/138/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кониченко О.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року справа №805/138/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року у справі № 805/138/16-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС-СХІД» до Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання недійсним податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015 року №/12014/10/05-15-01 на суму 158 975,00 грн. (основний платіж 127 10,00, штрафні санкцій 31 795,00 грн.).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року позов задоволено, внаслідок чого визнано недійсним податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015 року №/12014/10/05-15-01 на суму 158 975,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначив, що ним правомірно було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, оскільки при здійсненні перевірки було встановлено порушення позивачем пункту 7 розділу 6 Порядку заповнення і подання звітності з ПДВ, затв. наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. №966, зареєстр. в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 року за №1002/26547, а саме завищено відємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 127180 грн., та як наслідок, занижена суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті до Державного бюджету України на 127180 грн. в порушення пунктів 200.1 та 200.2 статті 200 Податкового кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачем до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області 06.04.2015 року було подано уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації з ПДВ за грудень 2014 року, відповідно до якого збільшено суму податкового кредиту (рядок 17) на суму ПДВ 135220 грн. за рахунок включення податкової накладної за грудень 2014 року, що призвело до виникнення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядки 19 та 24) у розмірі 127180 грн.

Також, 06 квітня 2015 року за № позивачем до податкового органу було подано уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації з ПДВ за січень 2015 року, відповідно до якого проведено зменшення податкового кредиту на 135220 грн.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку даних задекларованих в уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації з ПДВ за січень 2015 року, за наслідками якої складено акт від 30 квітня 2015 року №250/05-15-15-01-35419824 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 28 травня 2015 року №/12014/10/05-15-15-01 на суму 158975 грн., яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 158975 грн. у тому числі 127180 грн. за основним платежем та 31795 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Підставою для прийняття спірного рішення послужив висновок податкового органу про порушення позивачем вимог пункту 7 розділу 6 Порядку заповнення і подання звітності з ПДВ, затв. наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. №966, зареєстр. в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 року за №1002/26547, а саме завищено відємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 127180 грн., та як наслідок, занижена суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті до Державного бюджету України на 127180 грн. в порушення пунктів 200.1 та 200.2 статті 200 Податкового кодексу України.

При здійсненні перевірки встановлено, що в порушення пункту 7 Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затв. наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року №966, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 року №102/26547, в уточнюючому розрахунку за січень 2015 року підприємством було враховане відємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 127 180 грн., яке було сформоване в уточнюючому розрахунку за грудень 2014 року (№906015905 від 06.04.2015 року). Таким чином, в уточнюючому розрахунку до декларації з ПДВ за січень 2015 року ТОВ «Айс-Схід» неправомірно включено відємне значення з ПДВ за грудень 2014 року, та як наслідок, занижено суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті до Державного бюджету України на 127 180 грн.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України, згідно п.200.1 якої сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами п.200.2 цієї норми при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При цьому, згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума, зокрема, зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 33 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України визначено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації з податку на додану вартість, непогашені залишки сум податку на додану вартість, заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200 1.3 статті 200 1 Кодексу (далі - реєстраційна сума), з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Внесення змін до податкової звітності передбачено статтею50 Податкового кодексу України, за приписами п.50.1 якої у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Порядок внесення змін до податкової звітності визначено розділом IV Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затв. наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. N 966 із змінами та доповненнями (далі - Порядок N 966), згідно з яким у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 глави 2 розділу II Кодексу.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку чи декларації, до якої включені уточнені показники, повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

У п.7 розділу VI «Порядок заповнення уточнюючого розрахунку» цього Порядку визначено, що у разі виправлення значення рядка 24 декларації за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року значення графи 6 рядка 24 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 29 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

У разі якщо виправлення значення рядка 24 у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 25 чи рядка 23, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому або пятому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

У разі якщо виправлення значення рядка 24 у майбутніх звітних періодах впливало на значення рядка 25 чи рядка 23, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 24 декларації впливало на значення рядка 25 чи рядка 23. Такі уточнюючі розрахунки можуть бути подані лише у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, камеральна перевірка була здійснена відповідачем 30.04.2015 року, тобто до отримання податкової декларації за квітень 2015 року, уточнення у якій повинні були відображені у відповідності до вимог п.п.7 розділу VI ПорядкуN 966. За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно визнано недійсним спірне податкове повідомлення-рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Актом камеральної перевірки не доводиться порушення позивачем вимог пункту 7 розділу 6 Порядку заповнення і подання звітності з ПДВ, затв. наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. №966, пунктів 200.1 та 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, а тому доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийняті до уваги.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року у справі № 805/138/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року у справі № 805/138/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

ОСОБА_2