Справа № 804/996/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 р. Справа № 804/996/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача - представника відповідача - ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Концерну «Стальпромбуд» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Концерну «Стальпромбуд» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 13.07.2015 року в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем у розмірі 1 645 752,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 822 876,00 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № НОМЕР_2 від 13.07.2015 року в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 1 984 625,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 922 313,00 грн.;
- присудити з Державного бюджету України на користь позивача всі здійснені та документально підтверджені судові витрати.
Позивач вважає, що висновки податкового органу в акті перевірки є безпідставними та необґрунтованими, а тому, винесені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволені позовних вимог відмовити. Надав письмові заперечення, у яких зазначено, що за результатами перевірки податковий орган прийшов до висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства, які є обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами, а тому, Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області при прийнятті податкових повідомлень-рішень від 13.07.2015 року діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Концерн «Стальпромбуд» зареєстроване виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області 11 листопада 2002 року як юридична особа, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та перебуває на обліку в Криворізькій південній обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області як платник податків.
Так, у період з 08.05.2015 року по 08.06.2015 року Криворізькою південною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області проведено планову виїзну документальну перевірку Концерну «Стальпромбуд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року.
За результатами вказаної перевірки складено акт № № 51/22.01-34/32098749 від 30.06.2015 року.
Перевіркою встановлено, порушення Концерном «Стальпромбуд»:
- п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.п.140.1.6 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на суму 1 984 625 грн., в т.ч. у 2013р. 135 852 грн., у 2014 році 1 848 773 грн.;
- п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплачується до загального фонду державного бюджету в розмірі 1 645 752 грн., в т.ч. у лютому 2014 р. 219 840 грн., у серпні 2014р. 356 248 грн., у вересні 2014р.- 19 389 грн., у жовтні 2014р. -27 136 грн., у листопаді 2014р.- 431 023 грн., у грудні 2014р. 592 116 грн.
За наслідками акту перевірки, Криворізькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення:
- від 13.07.2015р. № НОМЕР_1, відповідно до якого Конценру «Стальпромбуд» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем у розмірі 1 645 752,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 822 876,00 грн., на загальну суму 2 468 628,00 грн.;
- від 13.07.2015р. № НОМЕР_2 відповідно до якого Концерну «Стальпромбуд» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 1 984 625,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 992 313,00 грн., на загальну суму 2 976 938,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями Концерн «Стальбудпром» 13.08.2015 року подав скаргу за вих. № 762 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області.
Судом встановлено, що рішенням від 20.10.2015р. № 8750/10/04-36-10-07-09 про результати розгляду скарги Концерну «Стальпромбуд» від 13.08.2015р. № 762, Головне управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області залишило без змін податкові повідомлення-рішення Криворізької південної ОДПІ від 13.07.2015р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, а скаргу Концерну «Стальпромбуд» на вищезазначені податкові повідомлення-рішення - без задоволення.
03 листопада 2015 року, не погоджуючись з рішенням Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області від 20.10.2015р. № 8750/10/04-36-10-07-09 про результати розгляду скарги, Концерном «Стальпромбуд» подано скаргу на податкові повідомлення-рішення Криворізької південної ОДПІ від 13.07.2015р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 до контролюючого органу вищого рівня Державної фіскальної служби України.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 28.12.2015 року № 27809/6/99-99-10-01-01-25 про результати розгляду скарги Концерну «Стальпромбуд» залишено без змін податкові повідомлення-рішення Криворізької південної ОДПІ від 13.07.2015р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, а скаргу на вищезазначені податкові повідомлення-рішення - без задоволення. Дане рішення отримано представником позивача 22 січня 2016 року.

Отже, на підставі викладеного, податковий орган прийшов до висновку, що між Концерн «Стальпромбуд» та контрагентами-постачальниками щодо придбання ТМЦ, встановлено відсутність реального факту здійснення господарської діяльності, у звязку з чим взаємовідносини між Концерн «Стальпромбуд» та його контрагентом-покупцем ПАТ «АрселорМіттіл Кривий Ріг», також не спричиняють реального настання правових наслідків.

Таким чином, податковий орган вважає, що платник неправомірно завищив дохід від операційної діяльності під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин на суму 2 063 901,00 грн., а також завищив витрати, внаслідок залучення до ланцюга постачання субпідрядних робіт субєктів з ознаками сумнівності.

Проте, суд не може погодитьсь з такими висновками податкового органу, оскільки вони спростовуються доказами наявними у матеріалах справи.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у перевіряємому періоді Концерн «Стальпромбуд» мав взаємовідносини з контрагентом-покумцем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та контрагентами-постачальниками ТОВ «Тонвей Консалт», ТОВ «Енкі Констракт», ТОВ «Італінокс Донбас», ТОВ «Транс стандарт 2002» та ТОВ «Мелор Девелопмент».

Судом встановлено, що між Концерном «Стальпромбуд» та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було укладено:

- договір № 2044 від 12.06.2013р. на виконання будівельно-монтажних робіт на обєкті: «Винесення водоводів до РЗФ № 2 на поверхню ГЗК ЦТВ Водоводи технічної води. Винесення на поверхню»;

- договір № 2447 від 23.06.2014р. на виконання будівельно-монтажних робіт на обєкті: «Будівництво хвостосховища «Центральне» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг, 1 черга будівництва» В 6.Кроква до відм. 90,0м. Підготовчі роботи. Регулюючі ємкості № 1. № 2»;

- договір № 4400 від 19.11.2013р. на виконання будівельно-монтажних робіт на обєкті: «ДЦ-1. ДП-6. Капремонт 1-го розряду з реконструкцією. ЦВП. Ремонт зворотного водопостачання ДП-5, ДП-6 з НС-2. Подаючі та скидні водоводи»;

- договір № 2772 від 18.07.2014 року на виконання будівельно-монтажних робіт на обєкті: «Пилевугільне вдування на ДП-9. Прибирання шлаку від існуючих фундаментів».

Відносини з вказаним контрагентом підтверджуються рахунками-фактури, актами приймання-виконання будівельних робіт до вищезазначених договорів та податковими накладними.

Також, судом встановлено, що на виконання будівельних робіт на обєкті «ДЦ-1. ДП-6. Капремонт 1-го розряду з реконструкцією. ЦВП. Ремонт зворотного водопостачання ДП-5, ДП-6 з НС-2. Подаючі та скидні водоводи» між Концерном «Стальпромбуд» (генпідрядник) та ТОВ «Гротекмакс» (субпідрядник) 22 травня 2014 року укладено договір субпідряду № 4400/ГТ.

Відповідно до умов даного договору субпідрядник у межах договірної ціни виконує власними силами роботи на вищевказаному обєкті. Вартість робіт за договором складає 189 045,40 грн., у тому числі з ПДВ у розмірі 20% - 31 507,57 грн.

Відносини з вказаним контрагентом підтверджуються рахунками фактури, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), актами приймання виконаних будівельних робіт до вищезазначених договорів та податковими накладними.

На виконання будівельних робіт на обєкті «Винесення водоводів до РЗФ № 2 на поверхню ГЗК ЦТВ Водоводи технічної води. Винесення на поверхню» між Концерном «Стальпромбуд» (генпідрядник) та ТОВ «Гротекмакс» (субпідрядник) 02 червня 2014 року укладено договір субпідряду № 2044/ГТ.

Відповідно до умов даного договору субпідрядник у межах договірної ціни виконує власними силами роботи на вищевказаному обєкті. Вартість робіт за договором складає 561 003,60 грн., у т.ч. ПДВ 93 500,60 грн.

Відносини з вказаним контрагентом підтверджуються рахунками фактури, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), актами приймання виконаних будівельних робіт до вищезазначених договорів та податковими накладними.

Крім того, Концерн «Стальпромбуд» (генпідрядник) уклав з ТОВ «Гротекмакс» (субпідрядник) договір субпідряду від 22.07.2014р. № 2772/ГТ на обєкті «Система пилевугільного вдування на ДП-9. Прибирання шлаку від існуючих фундаментів».

Згідно умов договору субпідрядник у межах договірної ціни виконує власними силами роботи на вказаному обєкті в повному обсязі згідно відомості обсягів робіт. Вартість робіт за даним договором складає 257 340,00 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 20% складає 42 890,00 грн.

Відносини з вказаним контрагентом підтверджуються рахунками фактури, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податковими накладними.

07 липня 2014 року Концерн «Стальпромбуд» (генпідрядник) уклав з ТОВ «Гротекмакс» (субпідрядник) договір субпідряду №2447/ГТ на виконання будівельних робіт на обєкті «Будівництво хвостосховища «Центральне» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг, 1 черга будівництва» В 6.Кроква до відм. 90,0м. Підготовчі роботи. Регулюючі ємкості № 1. № 2».

Відповідно до умов даного договору субпідрядник у межах договірної ціни виконує власними силами роботи на вищевказаному обєкті. Вартість робіт за договором складає 975 996,00 грн., у т.ч. ПДВ у розмірі 20% складає 162 666,00 грн.

Відносини з вказаним контрагентом підтверджуються рахунками-фактури, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податковими накладними.

З метою виконання будівельних робіт Концерн «Стальпромбуд» (покупець) уклало з ТОВ Італінокс Донбас» (постачальник) 06 жовтня 2014 року договір поставки № 2044/ІД.

Предметом даного договору є поставка емалі симпласт (товар) для використання покупцем у господарській діяльності.

На виконання умов договору позивачем надано рахунки-фактури, видаткові накладні та податкові накладні.

З метою транспортування матеріальних, технічних та інших ресурсів Концерн «Стальпромбуд» (замовник) уклав з ТОВ «Алва Союз» (виконавець) договір № 0108 від 01 серпня 2014 р. про надання транспортних послуг.

Відповідно до умов договору виконавець зобовязується під час дії даного договору виконувати транспортні послуги для замовника з перевезення матеріальних, технічних та інших ресурсів замовника на обєкті «Система пилевугільного вдування на ДП-9. Прибирання шлаку від існуючих фундаментів».

На виконання умов даного договору позивачем надано рахунки на оплату, акти виконаних робіт та податкові накладні.

Також, з метою транспортування матеріальних, технічних та інших ресурсів Концерн «Стальпромбуд» (замовник) уклав з ТОВ «Сарман-Торг» (виконавець) договір № 0112 від 01 грудня 2014 р. про надання транспортних послуг.

Відповідно до умов договору виконавець зобовязується під час дії даного договору виконувати транспортні послуги для замовника з перевезення матеріальних, технічних та інших ресурсів замовника на обєкт «Будівництво хвостосховища «Центральне» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг, 1 черга будівництва» В 6.Кроква до відм. 90,0м. Підготовчі роботи. Регулюючі ємкості № 1. № 2».

На виконання умов даного договору позивачем надано рахунки на оплату, акти виконаних робіт та податкові накладні.

Судом встановлено, що 20 березня 2015 року Концерном «Стальпромбуд» (покупець) уклав з ТОВ Трансстандарт 2002» (постачальник) договір поставки № 9-Д.

Відповідно до умов даного договору постачальник зобовязується, на умовах визначених в цьому договорі, за замовленнями покупця передавати у власність останнього товар, а саме нафтопродукти за асортиментом, кількістю, якістю та ціною погодженими в додатковій угоді до цього договору, а покупець зобовязується приймати товар та оплачувати його відповідно до умов цього договору та погоджених додаткових угод.

На виконання умов даного договору позивачем надано рахунки на оплату, рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти виконаних робіт та податкові накладні.

Також, з метою транспортування матеріальних, технічних та інших ресурсів Концерн «Стальпромбуд» (замовник) уклав з ТОВ «Спецпрогрес» (виконавець) договір № 40 від 01 вересня 2014р. про надання транспортних послуг.

Відповідно до умов договору виконавець зобовязується під час дії даного договору виконувати транспортні послуги для замовника з перевезення матеріальних, технічних та інших ресурсів замовника на обєкт «Будівництво хвостосховища «Центральне» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг, 1 черга будівництва» В 6.Кроква до відм. 90,0м. Підготовчі роботи. Регулюючі ємкості № 1. № 2».

На виконання умов даного договору позивачем надано специфікацію, рахунки на оплату, акти виконаних послуг та податкові накладні.

05 травня 2014 року Концерн «Стальпромбуд» (покупець) уклав з ТОВ «Мілліор-Девелопмент» (поставщик) договір поставки №4400/М.

Предметом даного договору є поставка «колонн одноветковых крайнего ряда, святи по колоннам стойкам фахверка, фермы горизонтальне, песок речной сеяный, щебень кварцитный ф.0х40 мм» для використання їх покупцем у господарській діяльності.

На виконання умов даного договору позивачем надано рахунки-фактури, видаткові накладні та податкові накладні.

10 жовтня 2014 року Концерн «Стальпромбуд» (покупець) уклав з ТОВ «Енки Констракт» (постачальник) договір поставки № 2044/Е.

Предметом даного договору є поставка металопрокату, будівельних матеріалів для використання їх покупцем у господарській діяльності.

На виконання позивачем умов даного договору позивачем надано рахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні.

Крім того, на виконання будівельних робіт на обєкті «ДЦ-1. ДП-6. Капремонт 1-го розряду з реконструкцією. ЦВП. Ремонт зворотного водопостачання ДП-5, ДП-6 з НС-2. Подаючі та скидні водоводи», Концерн «Стальпромбуд» (генпідрядник) уклав з ТОВ «Теслабуд» (субпідрядник) договір субпідряду від 30 вересня 2014 року № 4400/ТБ.

Відповідно до умов даного договору субпідрядник у межах договірної ціни виконує власними силами роботи на вказаному обєкті в повному обсязі згідно відомості обсягів робіт. Вартість робіт за даним договором складає 1 412 709,60 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 20% - 235 451,60 грн.

На виконання будівельних робіт на обєкті «Будівництво хвостосховища «Центральне» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг, 1 черга будівництва» В 6.Кроква до відм. 90,0м. Підготовчі роботи. Регулюючі ємкості № 1. № 2», Концерн «Стальпромбуд» (генпідрядник) з ТОВ «Теслабуд» (субпідрядник) уклав договір субпідряду від 27 вересня 2014 року № 2447/ТБ.

Відповідно до умов даного договору субпідрядник у межах договірної ціни виконує власними силами роботи на вказаному обєкті в повному обсязі згідно відомості обсягів робіт. Вартість робіт за даним договором складає 1 988 982,00 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 20% - 331 497,00 грн.

На виконання умов вказаних договорів позивачем надано рахунки-фактури, акти приймання виконаних будівельних робіт, податкові накладні, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Також, у вересні 2014 року Концерн «Стальпромбуд» (покупець) уклало з ТОВ «Тонвейт-Консалт» (постачальник) ряд договорів поставки. Предмедом даних договорів є поставка труб, метизів, металоконструкцій та профільованих фасоних елементів.

На виконання умов даних договорів позивачем надано рахунки-фактури, видаткові накладні та податкові накладні, виписки по рахункам

Між Концерном «Стальпромбуд» (генпідрядник) та ТОВ «БК «Фортум» (субпідрядник) укладено договір субпідряду на виконання будівельно-монтажні роботи на обєкті: «ДЦ-1. ДП-6. Капремонт 1-го розряду з реконструкцією. ЦВП. Ремонт зворотнього водопостачання ДП-5, ДП-6 з НС-2. Подаючі та скидні водоводи.» від 10.01.2014р. №4400/ФМ, згідно якого субпідрядник у межах договірної ціни власними силами виконує роботи в повному обсязі згідно відомості обсягів робіт.

Судом також встановлено, що 02.07.2012 року та 15.08.2012 року Концерном «Стальпромбуд» (страхувальник) з ПрАТ «Страхова компанія «Прогрес-Фонд» (страховик) укладені договори добровільного страхування фінансових ризиків № 0702/58-317 та № 0815/01-317 відповідно. Предметом вказаних договорів страхування є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з фінансовим ризиком в його підприємницькій (господарській) діяльності.

Страхова сума по договору № 0702/58-317 страхування складає 4 506 440,00 грн., по договору № 0815/01-317 5 551 837,20 грн. Межею відповідальності страховика по цих договорах є визначена в них страхова сума. Безумовна франшиза складає 3% від страхової суми по одному та кожному страховому випадку. Страховий тариф встановлюється в розмірі 8,6% від страхової суми по цих договорах.

Страховий платіж по договору № 0702/58-317 складає 387 553,84 грн., страховий платіж по договору № 0815/01-317 477 458,00 грн.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що згідно із п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України до сфери податкового контролю віднесено контроль правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 14.1.56 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно до 14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності до ст.134 Податкового Кодексу України, об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі ст.ст. 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст.ст. 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Підпунктом 139.1.9. п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п.п.140.1.6 п.140.1 ст. 140 Податкового кодексу України при визначенні об'єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення: будь-які витрати із страхування ризиків загибелі врожаю, транспортування продукції платника податку; цивільної відповідальності, пов'язаної з експлуатацією транспортних засобів, що перебувають у складі основних засобів платника податку; будь-які витрати із страхування ризиків, пов'язаних із виробництвом національних фільмів (у розмірі не більше 10 відсотків вартості виробництва національного фільму); екологічної та ядерної шкоди, що може бути завдана платником податку іншим особам; майна платника податку; об'єкта фінансового лізингу, а також оперативного лізингу, концесії державного чи комунального майна за умови, якщо це передбачено договором; фінансових, кредитних та інших ризиків платника податку, пов'язаних із провадженням ним господарської діяльності, в межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, що діє на момент укладення такого страхового договору, за винятком страхування життя, здоров'я або інших ризиків, пов'язаних з діяльністю фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, обов'язковість якого не передбачена законодавством, або будь-яких витрат із страхування сторонніх фізичних чи юридичних осіб. Якщо умови страхування передбачають виплату страхового відшкодування на користь платника податку - страхувальника, то застраховані збитки, яких зазнав такий платник податку у зв'язку з веденням господарської діяльності, включаються до його витрат за податковий період, в якому він зазнав збитків, а будь-які суми страхового відшкодування зазначених збитків включаються до доходів такого платника податку за податковий період їх отримання.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За змістом п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є певні операції між конкретними суб'єктами господарювання, а не договори, укладені між ними, або незаявленими в таких операціях третіми особами. Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи не є самостійними і достатніми підставами для визнання угод недійсними (фіктивними). Тільки встановлення мети та факту порушення публічного порядку, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для вирішення питання про визнання недійсними (фіктивними) угод у встановленому законом порядку.

Поряд з цим, саме такі підстави можуть свідчити про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.

Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Приписами п. 201.4 ст.201 ПК України передбачено, що податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу (п.201.6 ст.201 ПК України).

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань (п.201.7 ст.201 ПК України).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 даного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов'язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення) первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.7 Положення первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Суд зазначає, що ступінь деталізації змісту і обсягу господарської операції Законом № 996 і Положенням № 88 не встановлено.

Отже, її можуть визначати особи, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. При цьому така деталізація має забезпечити розкриття змісту господарської операції та ідентифікацію активів, зобов'язань, доходів або витрат, з нею пов'язаних.

Таким чином, зазначення у актах наданих послуг найменування робіт із посиланням у інших реквізитах на відповідний договір розкривають зміст господарської операції та ідентифікацію активів, зобов'язань, доходів або витрат, з нею пов'язаних.

Так, у акті перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що у контрагентів Концерну «Стальпромбуд» відсутня можливість реального здійснення господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; здійснення операцій з виконанням робіт, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податку у документах обліку.

Однак, суд ставиться критично до вказаних висновків, оскільки Концерн «Стальпромбуд» не має законодавчо визначених повноважень на здійснення контролю фінансово-господарської діяльності свого контрагента та дотримання ним вимог законодавства, при укладенні відповідних договорів. Концерн «Стальпромбуд» при укладені договору із контрагентами всіма доступними йому способами перевірив податкову правосубєктність своїх контрагентів, а саме наявність статутних документів, взяття на облік в якості платника податків в податковому органі тощо.

Так, відповідно до частини четвертої статті 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення. Отже, за змістом зазначеної норми, державна реєстрація юридичної особи є юридично значимою дією, з якою цивільне та господарське законодавство повязує виникнення цивільної правоздатності.

На момент вчинення та виконання господарських договорів всі контрагенти позивача є належним чином зареєстрованими юридичними особами, які мають право вчиняти правочини, на дату здійснення господарських операцій з Концерном «Стальпромбуд».

При цьому згідно статті 18 Закону України від 15.05.2003 №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

В Єдиному державного реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутній запис про припинення реєстрації юридичних осіб - контрагентів.

Крім того, чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обовязку з перевірки відповідності законодавству установчих документів іншого учасника правовідносин та дотримання ним вимог податкового законодавства.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто, якщо контрагент порушив податкове законодавство, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому дані порушення не можуть бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Окрім того, слід зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у суб'єкта господарювання додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.09.2012р. у справі № К/9991/5398/12).

Отже, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюється на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником податків. Притягнення субєкта права до юридичної відповідальності за діяння, що були вчинені іншими особами, згідно з законом неможливе.

Відповідно до положень п.36.1, 36.5, 38.1, 44.1, 47.1, 49.2 ПК України обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну (персональну) відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Окрім того, згідно закріпленого в Конституції України принципу індивідуалізації відповідальності, жодна особа не може нести відповідальність за дії третіх осіб. Тобто, платник податку, яким при здійсненні господарської діяльності додержано всіх норм податкового законодавства, не зобов'язаний нести відповідальність за дії інших осіб.

Як на одну з підстав встановлення факту відсутності можливості реального здійснення господарських операцій контролюючий орган посилається на становлення того, що на ТОВ «БК «Фортум» (), основні фонди 0,00 грн., кількість працюючих 2 особи та згідно даних офіційного сайту відсутність юридичної особи за місцем знаходження.

Відповідно до акту перевірки податковим органом встановлено, що у відповідності до складених документів субпідрядником було проведено визначений перелік робіт, для виконання яких необхідна достатня чисельність кваліфікованих працівників та основні засобів (машини, механізми) та необхідно враховувати той факт, що ТОВ «БК Фортум» знаходиться на значній віддаленості від обєктів на яких здійснювалися ремонтні роботи. Однак, на момент виконання робіт на Концерні «Стальпромбуд», згідно звіту 1-ДФ працювало у штаті у штаті 149 осіб та за цивільно-правовими договорами 15 осіб, які мали змогу та фактично займались ремонтнобудівельними роботами, в той час як, згідно інформації ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя, у ТОВ «БК «Фортум» такої можливості немає в звязку з фактичною відсутністю трудових та матеріальних ресурсів.»

Проте, суд звертає увагу, що Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі від 20.07.2010 року №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» наголосив: «Не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. Також не є підставою для визнання неправомірними операцій платника податків подальше припинення чи анулювання статусу платника податку на додану вартість його контрагента. Усі операції, вчинені контрагентом платника податку до припинення такого контрагента, не можуть автоматично розглядатися як нікчемні правочини в силу самого собою припинення юридичної особи або анулювання її податкового статусу.»

ТОВ «БК Фортум» в повному обсязі виконало свої господарські зобовязання перед Концерном «Стальпромбуд» що підтверджується документами, які надані Концерном «Стальпромбуд».

Щодо посилання контролюючого органу на те, що позивачем не надано документів щодо проходження через контрольно-пропускні пункти ПАТ «АрсеролМіттал Кривий Ріг» працівників ТОВ «Теслабуд», ТОВ «Гротекмакс» та інш их підприємств, які виконували будівельно-монтажні роботи, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачене обовязкове встановлення пропускного режиму на такого роду підприємствах, яким є підприємство ПАТ «АрсеролМіттал Кривий Ріг». Відповідно, не може бути і будь-яких нормативно встановлених вимог до документального оформлення такого режиму, навіть якщо він встановлений за власним бажанням адміністрації підприємства. Якщо такі перепустки та дозволи оформлені, то вони видані контрагентам і знаходяться у нього, як наслідок, позивач фізично не міг їх надати відповідачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем правомірність своїх дій не доведено, у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських відносин з контрагентами.

Отже, суд не може вважати, що рішення відповідача є таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну «Стальпромбуд» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням, яке міститься в матеріалах справи, підлягає компенсації з Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Концерну «Стальпромбуд» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 13.07.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № НОМЕР_2 від 13.07.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь Концерну «Стальпромбуд» судові витрати у сумі 81 683,49 (вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят три гривні сорок дев'ять копійок) грн.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1