Справа № 826/6496/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року м. Київ К/800/55070/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" звернулось до суду з позовною заявою до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, відповідач звернувся із касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заперечень не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області проведено планову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів на АЗС «Shell» ТОВ «Альянс Холдинг» за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 15, - за наслідком чого складено акт № 002197 від 19 березня 2014 року (далі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлено реалізацію нафтопродукту (бензин автомобільний підвищеної якості А-95 Євро вид ІІ клас D, виробник ПАТ «Укрнафта», сертифікат відповідності № 1.035.0193651-11, дата виготовлення 30 липня 2013 року, паспорт якості № 254 від 30.07.2013 року) без інформації про строк придатності, обов'язкові дії споживача після його закінчення, а також можливі наслідки в разі не вчинення цих дій. Дана інформація відсутня у супровідній документації, також не розміщена на АЗС (у місцях, де нафтопродукти реалізуються). На прохання перевіряючих інформація про строк придатності нафтопродукту не була надана будь-яким іншим способом, зокрема у доступній наочній формі, чим відмовлено споживачеві у наданні необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію.

У зв'язку із встановленим порушенням ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» на підставі акту перевірки Інспекцією винесено постанову про накладення стягнень від 01 квітня 2014 року № 112, якою за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію на підставі п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовано до позивача штраф у розмірі 64 309, 80 грн.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач заявив цей позов.

Відмовляючи в позові, суди виходили з того, що у наданих суду копіях сертифікату відповідності № UA1.035.0193651-11 та паспорту якості № 254 від 30 липня 2013 року на бензин автомобільний підвищеної якості А-95-Євро вид ІІ клас D відсутня інформація щодо строку його придатності, обов'язкових дій споживача після його закінчення, а також можливих наслідків в разі не вчинення цих дій. Не надано і жодних інших документів, які б таку інформацію містили.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця).

Частинами 1 та 2 статті 15 Закону передбачено наступне.

Споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 2) найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати вітчизняна продукція; 3) дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність або відсутність у складі продуктів харчування генетично модифікованих компонентів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров'ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності. 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року N 1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які визначають порядок приймання, зберігання і роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), а також регламентують вимоги у дотриманні прав споживачів щодо належної якості цих нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Правила поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України, які зареєстровані в установленому порядку.

Згідно із п. 9 вказаних Правил, суб'єкт господарювання, що здійснює продаж нафтопродуктів, зобов'язаний своєчасно подати споживачеві необхідну, доступну та достовірну інформацію про нафтопродукти, а також копії паспортів якості, в яких зазначені нормативні документи, вимогам яких відповідають нафтопродукти, та копії сертифікатів відповідності або свідоцтв про визнання відповідності (якщо нафтопродукт підлягає обов'язковій сертифікації в Україні).

В інформації про нафтопродукти зазначаються: їх назва; дані про їх основні властивості; відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами; ціна та умови їх придбання; відомості про умови їх зберігання; правила та умови їх ефективного і безпечного використання; строк їх придатності, обов'язкові дії споживача після його закінчення, а також можливі наслідки в разі невчинення цих дій; найменування та місцезнаходження суб'єкта господарювання і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача.

Інформація подається споживачеві згідно із законодавством про мови.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками судів, що Законом України «Про захист прав споживачів» та Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами встановлено вимогу щодо наявності в інформації про нафтопродукти строку їх придатності, обов'язкових дій споживача після його закінчення, а також можливих наслідків в разі невчинення цих дій.

Пунктом 7 частини 1 статті 23 Закону передбачено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за:

- відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції вважає висновки судів обох інстанцій про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови від 01 квітня 2014 року № 112 правильними.

Оскільки висновки судів ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: