Справа № 140/1110/16-а
Суддя: Алєксєєнко В. М.
Дата ухвалення: 2016-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 140/1110/16-а Провадження № 2/140/33/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2016 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Ференець М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 міського голови ОСОБА_3 про скасування дисциплінарного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

16.05.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 міського голови ОСОБА_3 про скасування дисциплінарного стягнення, накладеного на нього згідно розпорядження ОСОБА_2 міського голови № 39-рк від 25.04.2016 року.

Свої позовні вимоги аргументував тим, що дисциплінарне стягнення на нього було накладено органом (ОСОБА_2 міським головою), у якого відсутні на те відповідні повноваження; перед оголошенням йому дисциплінарного стягнення (догани) від нього не були відібрані письмові пояснення; зі змісту оскаржуваного розпорядження не зрозуміло, що саме ним було порушено; до дисциплінарної відповідальності, його як члена профкому було притягнуто без попередньої на те згоди профспілкового комітету. Крім того зазначив, що його за один і той же проступок, що на думку ОСОБА_2 міського голови містить ознаки дисциплінарного правопорушення, двічі було притягнуто до відповідальності. З огляду на це та з мотивів і підстав, наведених у позові просив позов задоволити, визнати незаконним та скасувати розпорядження № 39-рк від 25.04.2016 року з моменту його винесення а також вирішити питання розподілу судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити.

Представники відповідача (ОСОБА_2 міської ради) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення позовних вимог з мотивів, викладених у запереченнях на адміністративний позов від 01.07.2016 року. Зокрема вказували, на те, що секретар Немирівської міської ради ОСОБА_1 не виконав розпорядження ОСОБА_2 міського голови ОСОБА_3 від 24.03.2016 року за № 22-рк «Про укладення договорів про сплату залучених коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної інфраструктури м. Немирів», за що фактично і був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Крім того вказували, що ОСОБА_1 здійснив прийом громадян у неприйомний у нього день (11.04.2016 року), прийняв від громадян звернення та без реєстрації у ОСОБА_2 міській раді направив вказані звернення на розгляд постійної комісії ОСОБА_2 міської ради з питань планування, фінансів, цін, бюджету та регуляторної політики, що відбулась 12.04.2016 року. Також наголошували на тому, що ОСОБА_2 міський голова ОСОБА_3 діяв правомірно, скасувавши своїм розпорядженням № 39-рк від 25.04.2016 року секретарю Немирівської міської ради ОСОБА_1 надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо-важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу строком на три місяці, оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» дане питання знаходиться у виключній компетенції міського голови.

Відповідач ОСОБА_2 міський голова ОСОБА_3 чи будь-яка уповноважена ним особа в судове засідання тричі не зявилися, хоча про час та місце слухання справи ОСОБА_2 міський голова був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленнями про вручення судових повісток, двома надісланими на адресу суду клопотаннями про відкладення розгляду справи на іншу дату, за підписом ОСОБА_2 міського голови, а також підписаними ним довіреностями на представників ОСОБА_2 міської ради від 01.07.2016 року. З огляду на це суд вважає за можливе розглянути вказану справу за відсутності другого відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи згідно ч. 4 ст. 128 КАС України.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні представника позивача та представників відповідача ОСОБА_2 міської ради, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Предметом даного позову є визнання незаконними та скасування розпорядження ОСОБА_2 міського голови № 39-рк від 25.04.2016 року «Про оголошення догани та скасування надбавки секретарю Немирівської міської ради ОСОБА_1

Згідно ст. 2 КАС України, 1. Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. 2. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Оскільки спір виник в звязку з проходженням позивачем публічної служби в органах місцевого самоврядування, зазначений спір повинен розглядатися в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно наданої пропозиції про внесення кандидатури на посаду секретаря Немирівської міської ради від 12.11.2015 року, зареєстрованої в ОСОБА_2 міській раді 08.12.2015 року за вх. № 822 з резолюцією ОСОБА_2 міського голови ОСОБА_3 «На розгляд ради. 08.12.2015 року» - кандидатуру ОСОБА_1 на посаду секретаря Немирівської міської ради пропонували у відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 14 депутатів ОСОБА_2 міської ради.

Рішенням № 2 першої сесії 7 скликання ОСОБА_2 міської ради від 15.12.2015 року у відповідності до п. 4 ст. 26, п. 1 ст. 50, п. 3 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_1 було обрано секретарем Немирівської міської ради 7 скликання саме ОСОБА_2 міською радою за пропозицією депутатів міської ради.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

У відповідності до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

У відповідності до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи органів місцевого самоврядування діють лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування.

Згідно вимог до ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», секретар ради обирається відповідною радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. і працює в раді на постійній основі.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.

Статтею 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посаду голови та заступників голови районної, районної у місті, обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад шляхом обрання відповідною радою.

З огляду на вищенаведені встановлені обставини та з посиланням на відповідні норми закону суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, будучи обраним 15.12.2015 року секретарем Немирівської міської ради являється виборною посадовою особою місцевого самоврядування, який наділений організаційно-розпорядчими повноваженнями, отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. А оскільки ОСОБА_1 обирала секретарем ради саме ОСОБА_2 міська рада, тому й ОСОБА_2 міська рада є єдиним органом, якому законом надано право обрання на зазначену посаду.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

В звязку з наведеним, суд приходить до переконання, що відповідно до ст. 147-1 КЗпПУ дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надане право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 147-1 КЗпПУ до позивача може бути застосоване дисциплінарне стягнення тільки за рішенням органу, яки його обрав - а саме за рішенням ОСОБА_2 міської ради Вінницької області.

З огляду на це та у відповідності до приписів Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» ст. 147-1 КЗпП України ОСОБА_2 міський голова, в межах своїх повноважень, не мав право видавати розпорядження про застосування до секретаря ради дисциплінарного стягнення, а мав би звернутися до сесії міської ради з поданням про застосування такого дисциплінарного стягнення.

Стосовно доводів представників відповідача, про те, що саме до виключних повноважень ОСОБА_2 міського голови належить право надання та скасування надбавок секретарю Немирівської міської ради за високі досягнення у праці або за виконання особливо-важливої роботи відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», суд вважає їх помилковими та такими, що не заслуговують на увагу з огляд на таке.

Фундаментальними принципами адміністративного судочинства є принципи верховенства права та законності.

Відповідно до статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Із цього принципу випливає важливе положення, відображене у частині четвертій цієї ж статті, відповідно до якого забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Цією нормою визнано те, що права людини і громадянина мають бути захищені в будь-якому разі, навіть за умов існування прогалин у праві.

ОСОБА_5 того, законодавець в межах принципу законності, закріпленого у статті 9 КАС України, вказав на можливі способи вирішення адміністративних справ, за відсутності відповідного правового регулювання спірних відносин.

Так, відповідно до частини сьомої зазначеної статті у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Питання надання та скасування надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо-важливої роботи дійсно регламентується приписами Постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 року з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 Постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» - Умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками 48-54 і 57.

Питання умов оплати праці посадових та службових осіб міських рад врегульовані додатком № 50 до вказаної Постанови №268.

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» - керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці надано право самостійно установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи наступним категоріям працівників:

- керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років;

- службовцям - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років.

Однак, як зазначалось в судовому рішенні вище - секретар Немирівської міської ради є посадовою особою місцевого самоврядування, який обраний відповідною радою і до жодної із зазначених категорій працівників не відноситься.

А тому з огляду на приписи абзацу 2 ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року про те, що умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, що повністю кореспондується з приписами ч. 3 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» згідно якої умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України, суд вважає, що лише орган місцевого самоврядування, а саме ОСОБА_2 міська рада, як орган який обирав та/або затверджував секретаря ради, і інших посадових осіб ради, наділений повноваженнями встановлювати та скасовувати щодо таких посадових осіб будь-які надбавки та заохочення, а відповідно і накладати дисциплінарні стягнення.

Дані висновки суду ґрунтуються також на абзаці 2 ч. 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» згідно якого преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Оскільки згідно вищезазначеної постанови № 268 від 09.03.2006 року усім посадовим особам міської ради, посади яких є виборними (міський голова, заступники міського голови) рішення про встановлення та скасування надбавок приймається відповідною радою, а посада секретаря міської ради, є також виборною, тому саме відповідна рада, як орган місцевого самоврядування наділена повноваженнями до встановлення чи скасування таких надбавок секретарю ради і аж ніяк не міський голова, як керівник відповідної ради.

Визначаючись щодо вирішення спору по суті з інших підстав, зазначених позивачем у позовній заяві, суд зазначає, що доводи позивача повністю знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи та були підтвердженні як показами сторін, так і іншими письмовими доказами в матеріалах справи.

Нормами cт. 14 Закону України «Про державну службу», чинному на момент винесення оскаржуваного розпорядження передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, повязаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працюй.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Згідно cт. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такі заходи стягнення, як догана та звільнення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до чинного законодавства - дисциплінарна відповідальність державного службовця полягає в накладенні передбачених законом дисциплінарних стягнень за порушення ним службової дисципліни. Порушенням службової дисципліни вважається протиправне, неналежне виконання працівником трудових обовязків. Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, до складу якого традиційно включається субєкт, субєктивна сторона, обєкт і обєктивна сторона.

Субєктом дисциплінарного проступку є особа, яка перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем.

Субєктивну сторону дисциплінарного проступку характеризує вина і виступає в двох формах: умислу чи необережності.

В усіх випадках наявності вини спільним і обовязковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння, якщо ж немає усвідомлення немає і вини.

Обєктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки субєкта, шкідливих наслідків та причинного звязку між ними і поведінкою правопорушника.

Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обовязків, закріплених нормами трудового права: КЗпП, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Загальним обєктом дисциплінарного проступку є дисципліна праці. Дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну.

При притягненні до дисциплінарної відповідальності слід обовязково встановлювати чи був насправді факт порушення трудової дисципліни, в якій формі вини проявилось порушення трудової дисципліни, причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини, за яких його вчинено.

Розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника, повинно бути винесений органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, та не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення вказаний орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення з тим, щоб при прийнятті відповідного рішення врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Судом достеменно встановлено та представники відповідачів у судовому засіданні підтвердили той факт, що перед оголошенням догани ні ОСОБА_2 міський голова, ні будь-яка інша особа за дорученням його чи міської ради не звертались до позивача з вимогою надати письмові пояснення з приводу обставин, з якими було повязане винесення дисциплінарного стягнення. Таким чином при винесенні дисциплінарного стягнення було порушено вимоги ст. 149 КЗпП України.

Долучений представниками відповідачів до матеріалів справи акт відмови ОСОБА_1 від 25.04.2016 року про ознайомлення з розпорядженням № 39-рк щодо оголошення йому догани суд оцінює критично, оскільки про існування такого акту відповідачами було заявлено лише 02.07.2016 року, хоча напередодні в ході судового розгляду справи про існування будь-яких актів стороною відповідача взагалі нічого не вказувалось. Крім того даний акт вказує лише на відмову ОСОБА_1 розписатись під розпорядженням про оголошенням йому догани. Проте позивач не заперечує того факту, що таке розпорядження йому було надано. Більше того, саме його він і оскаржив до суду.

Аргументованими та документально підтвердженими є доводи позивача щодо порушення процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності без отримання відповідного погодження профспілкового комітету. Так ОСОБА_1 з 15.12.2015 року являється членом профспілкового комітету працівників ОСОБА_2 міської ради, що підтверджується протоколом №5 профспілкового комітету від 15.12.2015 року. Представники відповідача в судовому засіданні підтвердили, що перед оголошенням догани ОСОБА_1 ОСОБА_2 міський голова не звертався за відповідним погодженням до профспілкового комітету і ніякої згоди не отримував.

Відповідно до ст. 252 КЗпП України Працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

А отже в силу приписів ст. 252 КЗпП України, оскаржуване розпорядження про оголошення догани та скасування надбавок секретарю Немирівської міської ради ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону за процедурою його прийняття.

Відповідно до рішення № 19 першої сесії сьомого скликання від 15.12.2015 року "Про розподіл обовязків між міським головою, секретарем ради, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, заступником міського голови з питань планування бюджету і фінансів, заступника міського голови з соціальних питань, керуючою справами (секретарем) виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради" в посадові обовязки секретаря Немирівської міської ради серед іншого входить:

- Координування діяльності постійних комісій та інших комісій ради, надання їм доручень, сприяння в організації виконання їх рекомендацій;

- ОСОБА_5 особистого прийому громадян;

- Організація контролю за виконанням рішень сесії ради.

Як видно зі змісту звернення колективного підприємства "ОСОБА_2 ринок" за №20 від 08.04.2016 року та звернення СПД ОСОБА_7 від 12.04.2016 року - вказані звернення адресувались безпосередньо секретарю Немирівської міської ради ОСОБА_1 та аргументувались тим, що жодні попередні звернення на адресу ОСОБА_2 міської ради заявниками залишались без відповідного реагування. А тому заявники звертались до секретаря ради з проханням посприяти у розгляді відповідних звернень на постійній комісії ОСОБА_2 міської ради з питань планування, фінансів, цін, бюджету та регуляторної політики та зясувати причини невиконання ОСОБА_2 міським головою рішення сесії ОСОБА_2 міської ради №1017 від 24.09.2015 року та №213 від 25.08.2011 року. Таким чином відповідні звернення в силу затвердженого розподіл повноважень між посадовими особами ОСОБА_2 міської ради були направлені належному адресату.

Доводи представників відповідача про те, що секретар міської ради ОСОБА_1 прийняв звернення від КП "ОСОБА_2 ринок" не в свій прийомний день не заслуговують на увагу, оскільки прийняття звернень громадян та юридичних осіб посадовими особами міської ради та вчинення необхідних дій в межах посадових обовязків конкретної посадової особи міської ради, направлених на захист прав та свобод заявників, не можуть ставитись в залежність від графіку прийому громадян. А оскільки ОСОБА_1, приймаючи відповідні звернення, діяв у межах затверджених радою його посадових обовязків, посилання в оскаржуваному розпорядженні на порушення ним п. 8 ст. 47 та п. 6 ст. 50 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" не знайшло свого документального підтвердження в ході судового розгляду справи. Більше того представники відповідачів не заперечували того факту, що засідання постійної комісії міської ради, яке відбулось 12.04.2016 року за результатами даних звернень, відбувалось саме за ініціативи більшості членів комісії ради та не спростували відповідних доводів позивача, зазначених в адміністративному позові.

Стосовно наведеної в оскаржуваному розпорядженні ОСОБА_2 міського голови №39-рк від 25.04.2016 року підстави оголошення догани, як невиконання ОСОБА_1 доручень міського голови, представники відповідача в судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_1 було не виконано лише одне розпорядження міського голови №22-рк від 24.03.2016 року, за що останнього було де премійовано згідно Розпорядження №29-рк від 28.03.2016 року.

Таким чином секретар Немирівської міської ради ОСОБА_1 фактично був двічі притягнутий до відповідальності за вчинення одного і того ж діяння, що є неприпустимо.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 КАС України - Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Оскільки в провину ОСОБА_1, як підстава оголошення догани, ставилось ОСОБА_2 міським головою невиконання його розпорядження №22-рк від 24.03.2016 року, що також було підтримано представниками відповідача в судовому засіданні, з метою повного та всестороннього дослідження матеріалів справи, та зясування фактичних підстав оголошення ОСОБА_1 догани, суд вважає за доцільне надати відповідну правову оцінку таким доказам як розпорядження ОСОБА_2 міського голови №22-рк від 24.03.2016 року та службовій записці секретаря Немирівської міської ради ОСОБА_1 від 28.03.2016 року.

Розпорядженням ОСОБА_2 міського голови №22-рк від 24.03.2016 року секретаря ради ОСОБА_1 та архітектора міської ради ОСОБА_8 зобовязано у строк до 01.04.2016 року забезпечити укладення договорів сплату залучених коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Немирів з фізичними особами-підприємцями, які проводили будівництво та реконструкцію обєктів торгівлі та інших обєктів. Однак вказане розпорядження в частині визначення відповідних контрагентів є знеособленим. Також не зазначено за який період часу проведення будівництва мають бути зясовані та встановлені фізичні особи-підприємці, що не уклали відповідних договорів. Тобто за своїм стилістичним змістом вказане розпорядження є незрозумілим для виконання. Більше того - встановлений час виконання розпорядження - 7 календарних днів, заздалегідь вказує на свідоме обмеження в часі виконавців розпорядження.

Досліджуючи та зясовуючи в судовому засіданні зміст службової записки секретаря ради ОСОБА_1 від 24.03.2016 року, суд приходить до висновку обґрунтованості заперечень ОСОБА_1 в частині покладення на нього непритаманних йому обовязків щодо забезпечення укладення договорів, так як згідно п.2.5 та п.4.4 Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Немирова, затвердженого рішенням №213 5 сесії 6 скликання - кошти пайової участі сплачуються до прийняття обєкту будівництва в експлуатацію, а договір про таку пайову участь підписується міським головою. Крім того саме до обовязків міського голови, а не секретаря ради відноситься укладення таких договорів в силу приписів ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" та рішення №19 першої сесії 7 скликання від 15.12.2015 року про розподіл обовязків.

Таким чином суд приходить до висновку, що розпорядження ОСОБА_2 міського голови №22-рк від 24.03.2016 року про зобовязання секретаря ради ОСОБА_1 забезпечити укладення договорів на пайову участь в інженерно-транспортній та соціальній інфраструктурі міста у тій редакції, що було видано, є незрозумілим до виконання, а секретар міської ради є неналежним субєктом виконання даного розпорядження в силу своїх посадових обовязків. Суду також не зрозуміло яким чином може відбуватися контроль за таким знеособленим розпорядженням, а тому виконання чи невиконання такого розпорядження не може слугувати підставою для притягнення будь-якого працівника до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень…, визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки дії ОСОБА_2 міського голови ОСОБА_3 щодо видання оскаржуваного розпорядження №39-рк від 25.04.2016 року не відповідають вимогам законодавства України, оскільки прийняті з перевищенням наданих йому повноважень, а мотиви оголошення догани, як встановлено в судовому засіданні, є безпідставні по своїй суті. А отже розпорядження ОСОБА_2 міського голови № 39-рк від 25.04.2016 року підлягає скасуванню як незаконне з дати його прийняття.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 10, 11, 70, 71, 158-163 КАС України, ст. ст. 147, 147-1, 149 КЗпПУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати Розпорядження ОСОБА_2 міського голови ОСОБА_3 № 39-рк від 25.04.2016 року про оголошення догани та скасування надбавки секретарю ради ОСОБА_1.

Стягнути з місцевого бюджету м. Немирів Вінницької області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме повернення судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: