Справа № 645/3083/16-а
Суддя: Іващенко С. О.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/3083/16-а
Провадження № 2-а/645/144/16
ПОСТАНОВА

іменем України

25 липня 2016 року

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Іващенко С.О.

секретаря: Новицької Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ПП роти №5 батальйону №4 УНП в м. Харкові сержанта поліції Марковича Василя Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ПП роти №5 батальйону №4 УНП в м. Харкові сержанта поліції Марковича Василя Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 738818 від 15.06.2016р., винесену інспектором ПП роти №5 батальйону №4 УНП в м. Харкові сержантом поліції Марковичем Василем Миколайовичем у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та просить закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.06.2016р. інспектором патрульної поліції відносно нього була складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП за порушення п. 9.2 б Правил дорожнього руху, а саме не увімкнення світлового показника повороту відповідного напрямку перед перестроюванням та накладено штраф в розмірі 425,00 грн. Дану постанову позивач вважає незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень. Позивач вважає, що інспектором не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законодавством України встановлену адміністративну відповідальність. Тому просить скасувати зазначену постанову.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином. Через канцелярію суду надав заяву (вх..№16592 від 12.07.2016р), якою просив розгляд справи проводити за його відсутністю за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач інспектор ПП роти №5 батальйону №4 УНП в м. Харкові сержант поліції Маркович В.М. в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином, причини неявки невідомі, письмових заперечень не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Виходячи із завдання адміністративного судочинства на адміністративні суди покладено обов`язок при оскарженні рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є органи соціального захисту населення, перевіряти оскаржувані рішення, дії або бездіяльність на їх відповідність певним критеріям, визначеним ч.3 ст. 2 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської діяльності.

Згідно постанови серії ПС2 № 738818 від 15.06.2016р., наданої позивачем, копія якої є неналежної якості, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В своєму позові позивач посилається на положення ст. 258 КУпАП, якою передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Оскільки позивач з пред'явленим звинуваченням у порушенні правил дорожнього руху не погоджувався, інспектор був зобов'язаний скласти відповідний протокол задля надання можливості висловити свої заперечення. Однак такий протокол працівником поліції складений не був.

З таким трактуванням норми закону суд погодитись не може, оскільки в положеннях даної статті також зазначено, що уповноважена особа при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зобов'язана скласти протокол відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, окрім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена правомочною особою в межах санкції статті, з врахуванням вимог ст.33 КУАП, відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, позивачем окрім позовної заяви та неналежної якості копії постанови серії ПС2 № 738818 від 15.06.2016р. про накладення адміністративного стягнення не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог та будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в оспорюваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 15.06.2016 р., та не навів обґрунтованих підстав, з яких вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Статтею 283 КУпАП та пунктом 2.16 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009 N 77, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 р. за N 374/16390 встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, посадова особа виносить постанову в справі про адміністративне правопорушення (додаток 2). Постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа, та транспортний засіб, його номерний знак; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативно - правового акта, який передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення; прийняте в справі рішення. Постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також інформацію про порядок і строк її оскарження.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КАС України - докази надають особи, які беруть участь у справі.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова серії ПС2 № 738818 від 15.06.2016р. по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена при наявності події адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_1. в його вчинені, розмір адміністративного стягнення накладено правомочною посадовою особою та в межах санкції статті, а тому позовні вимоги щодо скасування постанови задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 251, 252, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 158, 161-163, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ПП роти №5 батальйону №4 УНП в м.Харкові сержанта поліції Марковича Василя Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя -