Справа № 804/1649/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 р. Справа № 804/1649/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріГончаровій В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
Керівник Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у сумі 28 508,49 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок несплати у визначені законодавством строки грошових зобов'язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями, проте фізична особа-підприємець добровільно не сплачує заборгованість, а тому вона підлягає стягненню в судовому порядку.
Представник прокуратури позовні вимоги підтримав, просив суд адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.
Позивач у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити у задоволення позову та зазначив, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими.
Згідно статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця Виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області та перебуває на обліку в Криворізькій центральній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків.
Станом на 10.11.2015 року відповідач має податковий борг по податку на додану вартість на загальну суму 28 508, 49 грн., з яких 28 012, 63 грн. - за основним зобов'язанням та 495, 86 грн. - пені, нарахованої за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань.
Також у зв'язку із несвоєчасною сплатою податкової заборгованості податковим органом була нарахована пеню у розмірі 495,86 грн.
Судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було оскаржено до суду податкове повідомлення-рішення від 24.07.2013 р. №007921702. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2013 року у справі №804/111079/13-а адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 24.07.2013 р. №007921702. Однак, Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року апеляційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задоволено, а у задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - відмовлено.
Отже, матеріалами справи підтверджена наявність заборгованості у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на загальну суму 28 508, 49 грн.
Доводи позивача щодо незаконності вимог позивача про стягнення заборгованості є такими, що не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду із позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Частина 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
Поряд із цим, у відповідності до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
В силу пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.
Згідно абзацу 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
03 квітня 2014 року податковим органом сформовано податкову вимогу форми «Ф» №363-25, яку направлено засобами поштового зв'язку та отримано відповідачем, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення поштового відправлення.
Матеріали справи не містять доказів оскарження вимоги ні в адміністративному, ні в судовому порядку або про втрату нею юридичної сили.
Згідно статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Частина 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Дослідивши зібрані по справі докази та враховуючи те, що заявлену до стягнення суму у встановлені строки відповідач не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення або оскарження станом на день розгляду справи не надано, а судом самостійно на виконання вимоги статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України не виявлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Поряд із цим, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд зазначає, що у адміністративному позові заявлено клопотання про стягнення судових витрат з відповідача на користь прокуратури Дніпропетровської області, однак, відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко