Справа № 821/922/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/922/16
13 год. 45 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Жилі Б.І.,

за участю:представника позивача - Міхай-Седової Ю.С.,

представника відповідача - Григоренко М.Ю.,

представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "Ювілейний", ОСОБА_3 про зняття арешту з майна та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - позивач, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") звернулося до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в Херсонській області (далі - відповідач), за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "Ювілейний", ОСОБА_3 (далі - треті особи), в якому просить зняти (скасувати) арешт, накладений постановою від 14.01.2016 року про арешт майна боржника та заборону на його відчуження ВП № 49761120) на іпотечне майно ОСОБА_3, а саме:

- домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

- земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

- квартира, двокімнатна у двох рівнях з тамбуром та житловою прибудовою під розміщення квартири та косметичного салону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

- комплекс, адмінбудівлі та складських приміщень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

- земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

- земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

- житловий будинок, садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

- земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

- нежитлова будівля, магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5.

- нежиле приміщення, магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6;

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції в Херсонській області вилучити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис № 12925512 від 14.01.2016 року про обтяження майна, власником якого є ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи наступним. Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григоренком М.Ю. 14.01.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження (ВП № 49761120) на майно, що відповідно до положень Генеральної кредитної угоди від 28.09.2007 року та додаткових до неї угод, є предметом іпотеки та надано позивачу в якості забезпечення виконання основного кредитного зобов'язання. Укладання зазначених договорів іпотеки надає позивачу пріоритетне та переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предметів іпотеки. Посилаючись на наведене, представник позивача зауважив, що накладений відповідачем в межах, виконавчого провадження № 49761120, арешт на заставне майно для забезпечення реального виконання рішення про стягнення коштів на користь третіх осіб, відмінних від позивача, порушує переважне право ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", як іпотекодержателя, перед іншими особами на задоволення його вимог за рахунок предмета іпотеки шляхом звернення на нього стягнення у встановленому законом порядку, а тому вказане обтяження підлягає скасуванню. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав у частині зняття арешту з іпотечного майна, накладеного постановою 14.01.2016 р. ВП № 49761120. Щодо зобов'язання ГТУЮ в Херсонській області вилучити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис № 12925512 від 14.01.2016 року про обтяження майна, представник відповідача зазначив, що у разі зняття судом арешту з майна, у головного державного виконавця автоматично виникає обов'язок внесення такого запису до Державного реєстру.

Представник третьої особи ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа - представник ТОВ "М'ясокомбінату "Ювілейний" у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28.09.2007 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ФОП ОСОБА_6 (далі - Боржник) укладена Генеральна кредитна угода № 010/03-022/052 (далі-Генеральна кредитна угода), зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами № 1 від 06.06.2008р., № 2 від 17.09.2008р., № 010/03- 022/052/3 від 17.03.2009р., № 010/03-022/052/4 від 08.12.2009р., № 010/03-022/052/5 від 30.04.2010р., № 010/03-022/052/6 від 07.12.2010р., № 010/03-022/052/7 від 20.06.2011р., № 010/03-022/052/8 від 20.06.2011р., № 010/03-022/052/9 від 16.02.2012р., № 010/03-022/052/10 від 05.09.2012р., № 010/03- 022/052/11 від 28.09.2012р., № 010/03-022/052/12 від 30.10.2012р., № 010/03-022/052/13 від 02.04.2013р., № 010/03-022/052/14 від 11.04.2014р.

Відповідно до умов Генеральної кредитної угоди позивач зобов'язувався надавати кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених кредитними договорами, що укладатимуться в рамках даної угоди, і які після їх підписання стають її невід'ємними частинами, а Боржник зобов'язувався використати кредитні кошти і забезпечити повернення одержаних кредитів та сплату нарахованих процентів, комісійних платежів, відповідно до умов кредитних договорів, укладених в рамках ГКУ.

Загальний ліміт за Генеральною кредитною угодою - 10 802 000,00 грн. Останній день строку дії загального ліміту - 01 грудня 2015 року або інша дата, визначена угодою.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною кредитною угодою, Кредитними договорами між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та Боржником укладено договори іпотеки від: 17.09.2008 р., 28.09.2007 р., 08.08.2008 р., 30.04.2010 р., 02.10.2007 р., в межах та в забезпечення яких позивачу передано нерухоме майно, яке є предметом даного спору. На підставі вказаних договорів до Державного реєстру іпотек внесено відповідні записи.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 22.01.2014 року у справі про розподіл майна подружжя право власності на все іпотечне майно передано від ОСОБА_6 до ОСОБА_3, яке зареєстроване за ним в період з листопада 2015 року по лютий 2016 року.

13.06.2013 року в зв'язку з порушенням ОСОБА_6 своїх зобов'язань за Генеральною кредитною угодою та Кредитними договорами, виникнення заборгованості за основною сумою кредиту та відсотками, Банком направлені Боржнику як позичальнику та іпотекодавцю, а також ОСОБА_3 (як Поручителю Боржника за Договором поруки від 17.03.2009р. № 12/03-022/101) претензії-вимоги (повідомлення) про дострокове погашення заборгованості за Кредитними договорами та ГКУ, в тому числі із повідомленням, що у випадку непогашення протягом тридцяти днів після отримання відповідного повідомлення заборгованості за Кредитними договорами позивач буде зобов'язаний вимагати погашення заборгованості за кредитом, включаючи відсотки за користування кредитом та штрафних санкцій шляхом звернення до суду з позовом, в тому числі про примусове стягнення за Договорами забезпечення, а також примусових заходах по стягненню заборгованості з Поручителя.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 10.07.2014 року у справі № 661/312/14-ц, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 25.12.2014 року, задоволено повністю позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь Банку про стягнення солідарно з Боржника - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованості за Кредитними договорами на загальну суму 10702269,14 грн.

08.07.2014 року господарським судом Херсонської області порушено провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_6

18.12.2014 року ФОП ОСОБА_6 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

16.04.2015 року господарським судом Херсонської області затверджено реєстр вимог кредиторів ФОП ОСОБА_6, в тому числі й вимоги АТ "Райффайзен Банк Аваль" у розмірі 11 629 085,42 грн., а саме: 7 971 400,00 грн - як забезпечені заставою, 3 657 685,42 грн. - конкурсні вимоги.

На виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2013року у справі № 200/9804/13-ц головним державним виконавцем ВДВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григоренком М.Ю. прийнято постанову від 14.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження №49761120, в межах якого з метою стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ "М'ясокомбінат "Ювілейний" заборгованості у розмірі 5148891,20 грн., накладено арешт на все майно в межах суми стягнення, що належить ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого належного йому майна.

Згідно Інформаціної довідки з Державного реєстру іпотек обтяження предмету іпотеки зареєстровано у пеірод з 17.09.2007 року по 02.10.2007 року, в той час як постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження прийнята відповідачем14.01.2016 року, тобто після реєстрації обтяження вказаних об'єктів іпотекою.

Надаючи оцінку твердженням позивача про наявність підстав для зняття арешту з іпотечного майна, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) в силу застави кредитор (заставодержатель) відповідно має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 19 Закону України "Про заставу" від 02.10.1992 р. № 2654-XII визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 р. № 898-IV (далі - Закон № 898-IV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

Частиною 6 статті 3 Закону № 898-IV визначено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відносини щодо умов та порядку виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Звернення державним виконавцем стягнення на заставлене майно врегульовано статтею 54 Закону № 606-XIV, за приписами якої примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (ч. 8). Стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя (ч. 1). Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3). Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна (ч. 4).

Зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 54 Закону № 606-XIV, головний державний виконавець Григоренко М.Ю. 15.04.2016 року надіслав позивачу лист № 2405, яким повідомив про існування виконавчого провадження № 49761120, та накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_3-боржнику по даному провадженні, що є предметом іпотеки.

Отже, частиною 4 статті 54 Закону № 606-XIV заставодержателю надано право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у випадках, передбачених частиною 3 статті 54 цього самого закону. Вказані норми безпосередньо стосуються арешту як складової виконання рішення суду про задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями.

Враховуючи наведене, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в Законі № 898-ІV (стаття 1), позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, підлягає задоволенню, крім випадків, визначених частиною 3 статті 54 Закону № 606-ХІV.

Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, таким видо обтяження порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту частин 6 та 7 статті 3 Закону № 898-ІV убачається, що у разі, якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах відсутні визначені частиною 3 статті 54 Закону № 606-XIV умови, за яких на майно, що перебуває в іпотеці у позивача, можливо було б звернути стягнення за виконавчим листом для задоволення вимог стягувача у виконавчому провадженні № 49761120, який не є заставодержателем.

За таких обставин суд приходить до висновку, що накладення арешту на майно, яке перебуває в іпотеці, обмежує забезпечене іпотекою право позивача на задоволення своїх вимог за договорами іпотеки, а відтак, існують підстави для звільнення іпотечного майна з-під арешту.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 60 Закону № 606-ХІV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Зважаючи на положення статті 60 Закону України "Про виконавче провадження", суд зауважує, що обов'язок винести постанову про зняття арешту з майна виникає у відповідача у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту з майна.

Разом з тим, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону № 1952-IV організаційну систему державної реєстрації прав становлять, в тому числі державні реєстратори прав на нерухоме майно. У повноважень суб'єктів державної реєстрації прав входить забезпечення проведення державної реєстрації прав та ведення Державного реєстру прав (п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 1952-IV).

До державних реєстраторів вказаний Закон відносить державного виконавця - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону (п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону № 1952-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 1952-IV державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Також ч. 2 ст. 26 Закону № 1952-IV передбачає, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, внесення до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записів про обтяження нерухомого майна чи про скасування такого обтяження, в даному випадку зняття арешту з майна, здійснюється у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому не потребує додаткового вирішення питання про вилучення із Державного реєстру заборон запису про обтяження шляхом звернення до суду із вимогою про зобов'язання державного виконавця вчинити зазначені дії.

Отже, вимога позивача про зобов'язання Головного територіального управління юстиції в Херсонській області вилучити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис № 12925512 від 14.01.2016 року про обтяження майна, є безпідставною, а відтак суд відмовляє в її задоволенні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в частині зняття арешту з іпотечного майна та задовольняє позов в цій частині.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зняти арешт з майна, що накладений постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григоренка М.Ю. від 14.01.2016 року про арешт майна боржника та заборону на його відчуження (ВП № 49761120) на іпотечне майно ОСОБА_3, а саме з:

- домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- квартири, двокімнатна у двох рівнях з тамбуром та житловою прибудовою під розміщення квартири та косметичного салону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- комплексу, адмінбудівлі та складських приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3;

- земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3;

- земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3;

- житлового будинку, садибного типу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4;

- земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4;

- нежитлової будівлі, магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5;

- нежитлового приміщення, магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 липня 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 11.5