Справа № 826/26252/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 липня 2016 року № 826/26252/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шиян Олександра Вікторовича
провизнання протиправним та скасування рішення від 22.09.2015 № 24644676, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шиян Олександра Вікторовича про визнання протиправним та скасування рішення від 22.09.2015 № 24644676, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, на житловий будинок що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Робітнича (Солом'янський р-н), будинок 12б, оскільки здійснене у квартирі № 1 переобладнання внутрішніх приміщень, яке полягає у влаштуванні коридору за рахунок частини житлової кімнати не є самочинним відповідно до вимог чинного законодавства. Також позивач зазначив про те, що нею не було заявлено вимоги щодо здійснення державної реєстрації прав власності на об'єкти, що не введені в експлуатацію у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідачі проти позовних вимог заперечили, через канцелярію суду подали письмові заперечення в яких просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення було прийнято у зв'язку з тим, що за результатами розгляду заяви позивача було встановлено, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

У судове засідання сторони не прибули, про дату. час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивачем через канцелярію суду було подано заяву щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

10.04.2008 Солом'янським районним судом міста Києва прийнято рішення у справі №2-762/08р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та про визначення розміру частин нерухомого майна, що є у спільній часткові власності, яким, у тому числі, визнано за ОСОБА_1 право власності та виділено у натурі частину домоволодіння АДРЕСА_3 а саме, на приміщення, які відповідно до технічного паспорту виданого Київським міським БТІ значаються, як квартира № 1, загальною площею: - 43,3 кв.м., житловою площею; - 24,7 кв.м., та складаються з приміщень; 1-1 Коридор5,4 кв.м., 1-2 Кухня-13,2 кв.м.; 1-3 Жила - 10,4 кв.м., 1-4 Жила - 14,3 кв.м. та визнано право власності за ОСОБА_1 на такі споруд: М-Уборна, Б-Сарай.

06.06.2015 позивачем подано до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві заяву для проведення державної реєстрації права власності форма власності: приватна, на житловий будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1

До зазначеної заяви було додано наступні документи: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 10.10.2014, видавник: Київське міське бюро технічної інвентаризації; План, серія та номер: б/н, виданий 18.01.2008, видавник: б/в; Рішення суду, серія та номер: 2-762/08, видане 10.04.2008, видавник: Солом'янський районний суд міста Києва; копія паспорту громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 19.09.2000, видавник: Залізничне РУ ГУ МВС України в м. Києві; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, серія та номер: НОМЕР_1, видана 23.01.2001, видавник: ДПА.

12.06.2016 державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Демченко М.О. прийнято рішення № 22023124, яким зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 06.06.2015 за реєстраційним номером 11733738, у зв'язку з тим, що згідно з поданими документами існують розбіжності в площі на садибний житловий АДРЕСА_1, а саме у рішенні суду вказана житлова площа -24,7м., загальна площа -43,3 м., а в технічному паспорті житлова площа - 22,5м., загальна - 43,1 м. Також в зазначеному рішення викладено прохання надати роз'яснення щодо вказаних розбіжностей.

Державним реєстратором Головного управління юстиції у м. Києві Демченко М.О. на ім'я Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна складено запит № 11733738 від 12.06.2015, в якому у зв'язку з розглядом заяви про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстровим № 11733738 від 06.06.2015 викладено прохання надати інформацію щодо розбіжності в площі на садибний будинок по кв.1, а саме у рішенні суду вказана загальна площа 43,3 м., житлова площа 24.7м., а в технічному паспорті загальна площа 43,1м., житлова 22,5 м., який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1

Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на запит за вх. № 9034 від 20.07.2014 державного реєстратора Головного управління юстиції у м. Києві Демченко М.О. було складено довідку № 10562 (И-2015 від 18.08.2015), якою повідомлено, що відповідно до проведеної технічної інвентаризації від 10.10.2014 загальна площа АДРЕСА_2 становить - 43,1 кв.м., житлова 22,5 кв.м. Також в зазначеній довідці було вказано про те, що загальна та житлова площі змінились за рахунок переобладнання частини житлової площі в підсобну.

22.09.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Демченко М.О. було прийнято рішення № 24644676 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яким було відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності форма власності: приватна на житловий будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1, оскільки заява та подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, з огляду на наступне: "Відповідно ч.2 ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Відповідно п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 - у разі, коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Як вбачається з поданих документі, а саме технічного паспорта від 10.10.2014 та довідки Київського міського БТІ та реєстрації права власності на OHM наявне не прийняте в експлуатацію самочинно прибудова як до садибного будинку так прилеглих споруд. Крім того, згідно відмітки в технічному паспорті наявне самочинне переобладнання так і в середині садибного будинку, зокрема квартира самочинно перепланована (довідка БТІ від 12.06.2015 №10562)".

Позивач, не погоджуючись з рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 24644676 від 22.09.2015, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною першою статті 15 зазначеного Закону встановлено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з частинами першою та третьою статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений об'єкт нерухомого майна або більша за площею його частина. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подаються документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення відповідних прав, та документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 19 зазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Частинами першою, другою та третьою статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 42 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 52 - 56 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Таким чином, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться, у тому числі, на підставі рішень судів, що набрали законної сили, за відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, виключний перелік яких визначений частиною першою статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 10.04.2008 у справі №2-762/08р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та про визначення розміру частин нерухомого майна, що є у спільній часткові власності, яке станом на 22.04.2008 набрало законної сили, визнано за позивачем право власності та виділено у натурі частину домоволодіння АДРЕСА_3 а саме, на приміщення, які відповідно до технічного паспорту виданого Київським міським БТІ значаться, як квартира № 1, загальною площею: - 43,3 кв.м., житловою площею; - 24,7 кв.м.,та складаються з приміщень; 1-1 Коридор5,4 кв.м., 1-2 Кухня-13,2 кв.м.; 1-3 Жила - 10,4 кв.м., 1-4 Жила - 14,3 кв.м. та визнано право власності на такі споруди: М-Уборна, Б-Сарай.

Частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Таким чином є рішення суду, яке набрало законної сили та яким визнано за позивачем право власності на приміщення, які відповідно до технічного паспорту виданого Київським міським БТІ значаться, як квартира № 1, загальною площею: - 43,3 кв.м., житловою площею; - 24,7 кв.м.,та складаютьсяз- приміщень; 1-1 Коридор5,4 кв.м., 1-2 Кухня-13,2 кв.м.; 1-3 Жила - 10,4 кв.м., 1-4 Жила - 14,3 кв.м. та споруди : М-Уборна, Б-Сарай.

Пунктом 3 частини третьої статті 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду.

Згідно з частинами першою та другою статті 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

В рішенні про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 22023124 від 12.06.2015, яким було зупинено розгляд заяви позивача прийнятої 06.06.2015 за реєстраційним номером 11733738 державним реєстратором зазначено про те, що згідно з поданими документами існують розбіжності в площі на садибний житловий АДРЕСА_1, а саме у рішенні суду вказана житлова площа -24,7м., загальна площа -43,3 м., а в технічному паспорті житлова площа - 22,5м., загальна - 43,1 м.

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №24644676 від 22.09.2015 позивачу було відмовлено у державній реєстрації з огляду на те, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме, як вбачається з поданих документі, а саме технічного паспорта від 10.10.2014 та довідки Київського міського БТІ та реєстрації права власності на OHM наявне не прийняте в експлуатацію самочинно прибудова як до садибного будинку так прилеглих споруд та згідно відмітки в технічному паспорті наявне самочинне переобладнання так і в середині садибного будинку, зокрема квартира самочинно перепланована (довідка БТІ від 12.06.2015 №10562).

З зазначеного вбачається, що відповідач фактично відмовив позивачу в проведенні державної реєстрації права власності з огляду на те, що рішення суду на підставі якого мала бути проведена відповідна реєстрація не містить в резолютивній частині дані, які є відмінними від тих, що містяться в наявному в нього технічному паспорті, у той час, як повноважень на надання оцінки рішенню суду, яке набрало законної сили та є обов'язковим до виконання державному реєстратору чинним законодавством не надано.

Доказів на підтвердження існування інших обставин, які відповідно до частини першої статті 24 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставами для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень, крім зазначених і рішенні №24644676 від 22.09.2015 відповідачем суду надано не було.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідно до положень чинного законодавства рішення суду, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України та надання оцінки відповідному рішенню суду не належить до повноважень держаного реєстратора, суд дійшов висновку про те, що відповідачем рішення №24644676 від 22.09.2015 було прийнято за відсутності на те правових підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шиян Олександра Вікторовича №24644676 від 22.09.2015 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

3.Зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 06.06.2015 в Управлінні державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за реєстраційним номером 11733738.

4.Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д, ) на користь ОСОБА_1 (03169, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 974,40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири грн. 40 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов