Справа № 808/1239/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ В ЗАЛИШЕННІ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

16 червня 2016 року 12 год. 02 хв.Справа № 808/1239/16
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лазаренка М.С..,

при секретарі судового засідання: Єрмолаєвої А.Д.;

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Осадчого О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується - суд) надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 (далі іменується - позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо не включення позивача до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку №876/ПР45;

- зобов'язати відповідача включити позивача до переліку повного вкладників Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку №876/ПР45.

Ухвалою судді від 11.05.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1239/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

13 червня 2016 року до суду надійшла заява відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, в якому викладено прохання залишити позовну заяву без розгляду з огляду на те, що про імовірне порушення своїх прав позивач дізнався з «Повідомлення про нікчемність правочинів» № 01-10/4087 від 27.08.2015, яке було направлено позивачу 01.09.2016. Однак, позовна заява підписана 12 квітня 2016 року, тобто з порушенням строку звернення до адміністративного суду.

У судове засідання прибув представник позивача ОСОБА_2, який проти заяви про залишення позовної заяви без розгляду заперечив з тих підстав, що до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з листом про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку, позивач звернувся 03.02.2016, а відповідач повідомив йому про відмову у виплаті гарантованої суми відшкодування за вкладом у зв'язку з нікчемністю правочину листом від 16.02.2016 №01-10/327. Отже, на думку позивача, саме з цієї дати повинен відраховуватись строк на подання позовної заяви.

Представник відповідача Осадчий О.П. заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду підтримав з підстав, викладених у заяві.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені в судовому засіданні 16.06.2016.

Відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується - КАС України), у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Згідно статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що регламентований адміністративним процесуальним законодавством строк звернення особи до суду з адміністративним позовом слід відраховувати з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, а тому єдиною правовою підставою для застосування судом наслідків пропуску вказаного строку, передбачених статтею 100 КАС України, є наявність однозначних підстав вважати, що такий строк дійсно був пропущений позивачем і поважні причини його пропуску відсутні.

Звертаючись до суду з позовом про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити відповідача певні дії позивач послався на ту обставину, що рішення відповідача є незаконним, порушує його права та інтереси.

Виходячи з цього та перевіряючи своєчасність звернення позивача до суду з даною позовною заявою, суд встановив, що 03.02.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку (отримано відповідачем 10.02.2016).

16.02.2016 відповідач листом № 01-10/327 повідомив позивача про те, що сума коштів, розміщена на банківському рахунку позивача, не підлягає відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

12.04.2016 позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Таким чином, суд вважає, що позивач остаточно дізнався про порушення своїх прав та інтересів 16.02.2016, а отже, шестимісячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом ним не порушено.

Крім того, залишення позовних вимог без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду призведе до порушення права позивача, визначеного Конституцією України, на судовий захист.

Суд відзначає, що процесуальне питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

З тексту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо витікає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

В даному випадку суд дійшов висновку про те, що відсутні жодні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 6-14, 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути подані до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М.С. Лазаренко