Справа № 608/1088/16-а
Суддя: Парфенюк В. І.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Справа № 608/1088/16-а

Номер провадження2-а/608/50/2016

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л.С.

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

представника відповідача Курилюк М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до Чортківського комунального районного центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,--

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Чортківського комунального районного центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В позовній заяві позивач вказав, що він є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., який згідно заключення ЛКК №1/155 від 9 червня 2015 року є дитиною-інвалідом підгрупи «А» та потребує памперсів з метою догляду.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1301 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними та іншими засобами» передбачено механізм безоплатного забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними та іншими засобами для якнайбільшої компенсації функцій ушкоджених органів з метою медичної та соціальної реабілітації інваліда або дитини-інваліда з вираженими порушеннями функцій органів та систем. Серед технічних засобів, які отримують безпосередньо інваліди, діти-інваліди або їх законні представники в закладах охорони здоров"я для використання в амбулаторних та побутових умовах також є підгузники.

З цього приводу він звернувся до Чортківського районного центру первинної медико-санітарної допомоги, однак відповідач, посилаючись на недостатнє фінансування, незаконно відмовив йому в питанні забезпечення засобами гігієни дитини-інваліда, що вбачається з відповіді за № 332 від 7 квітня 2016 року.

В позовній заяві позивач просить визнати протиправними дії Чортківського комунального районного центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги щодо відмови в безоплатному забезпеченні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, технічними засобами гігієни (підгузниками) та зобов'язати Чортківський комунальний районний центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги забезпечити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, технічними засобами гігієни (підгузниками) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1301 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними та іншими засобами», починаючи з 11 грудня 2015 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити з мотивів наведених в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнає, посилаючись на те, що забезпечення інвалідів та дітей-інвалідів технічними засобами здійснюється в межах коштів, передбачених на таку мету. Оскільки кошти на такі цілі кошторисом не передбачені, то за таких обствани Чортківський комунальний районний центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги не має можливості забезпечити дитину позивача необхідними технічними засобами, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задовленню не підлягає з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., який згідно заключення ЛКК №1/155 від 9 червня 2015 року є дитиною-інвалідом підгрупи «А» та потребує памперсів з метою догляду.

Згідно ст. 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, наслідком травм або з уродженими дефектами, що призводить до обмеження життєдіяльності, до необхідності в соціальній допомозі і захисті.

А як слідує зі ст.5 цього ж Закону порядок та умови визначення потреб у зв'язку з інвалідністю встановлюються на підставі висновку медико-соціальної експертизи та з врахуванням здібностей до професійної і побутової діяльності інваліда. Види і обсяги необхідного соціального захисту інваліда надаються у вигляді індивідуальної програми медичної, соціально-трудової реабілітації і адаптації. Індивідуальна програма реабілітації є обов'язковою для виконання державними органами, підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями.

Згідно ст. 38 вищезазначеного Закону інвалідам і дітям-інвалідам надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо), а також автомобілі, крісла колісні з електроприводом - за наявності відповідного медичного висновку.

Порядок та умови забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів лікарськими, технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, санаторно-курортними путівками, автомобілями, а також переліки технічних та інших засобів реабілітації і виробів медичного призначення визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» Кабінет Міністрів України 3 грудня 2009 року прийняв постанову № 1301, якою затвердив Порядок забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними та іншими засобами.

Отже, Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" визначно підставу надання інвалідам та дітям-інвалідам послуг із соціально-побутового і медичного обслуговування, технічних та інших засобів реабілітації, виробів медичного призначення і такою підставою є індивідуальна програма реабілітації інваліда, яка обов'язкова для виконання державними органами, підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями, а порядок та умови забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів лікарськими, технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення тощо передбачено вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1301.

При цьому суд зазначає, що згідно п. 3 Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року № 757 індивідуальна програма розробляється на підставі Державної типової програми реабілітації інвалідів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2006 року № 1686 (іззмінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 157 та від 13 липня 2016 року № 421).

Індивідуальна програма реабілітації інваліда складається з певного обсягу реабілітаційних заходів та визначенням надавачів таких послуг.

В судовому засіданні позивачем не надано для дослідження індивідуальну програму реабілітації його неповнолітнього сина ОСОБА_4, а тому суд не має підстав для висновку, що Чортківський комунальний районний центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги є відповідальним за забезпечення технічними засобами гігієни (підгузниками), оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також зазначає, що в аналогічній справі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 липня 2014 року були залишені без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції про відмову в позові, зважаючи на те, що індивідуальна програма реабілітації інваліда була складена та почала діяти вже під час розгляду справи, а тому вимоги позовної заяви були передчасними.

Відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Судові витрати, які підлягають стягненню у відповідності з частиною 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Порядком забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними та іншими засобами, Положенням про індивідуальну програму реабілітації інваліда, Державною типовою програмою реабілітації інвалідів, ст.ст. 11, 159, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити за безпідставністю в позові ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до Чортківського комунального районного центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: В. І. Парфенюк