Справа № 804/1610/16
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2016 рокусправа № 804/1610/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Ф» №9758-15, №9759-15, №9760-15 від 26.06.2014 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що оскаржувані податкові повідомлення рішення не містять посилання на розрахунок податкових зобовязань. Крім того, розрахунок земельного податку проведено податковим органом виходячи з середніх показників нормативної грошової оцінки земельних ділянок по місту, в той час як підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що нормативну грошову оцінку земельних ділянок-базу оподаткування не було підтверджено належними документами, без отримання технічної документації про нормативну грошову оцінку землі. Вказує, що нарахування земельного податку з ? частини площі приміщення не відповідає принципу пропорційності нарахування земельного податку, передбаченого пп.2 п.286.6 ст. 286 ПК України, оскільки нежитлові приміщення які належать позивачу знаходяться у багатоповерхових будинках і всі власники житлових і нежитлових приміщень є співвласниками такого будинку та співкористувачами земельної ділянки на якій він розташований.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримала вимоги викладені в апеляційній скарзі, представник ДПІ не зявився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, є власником нежилих приміщень:

- відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 2006 року на частину магазину продовольчих товарів - приміщення № 2 (два) поз.1-6, загальною площею 51,1 кв.м., ганок літ. «а» на першому поверсі житлового будинку літ.А-9, що знаходиться в м. Дніпропетровську, пр. Героїв, 33. Право власності на означене нерухоме майно зареєстровано КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 19.10.2006, реєстрацій номер 11821776.

- відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 2006 року на частину нежилого приміщення № 2 в житловому будинку літ.А-5 на першому поверсі поз.І, 1-3, загальною площею 48,2 кв.м., що знаходиться в м. Дніпропетровську, пр. Гагаріна, буд. 119. Право власності на означене нерухоме майно зареєстровано КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 19.10.2006, реєстрацій номер 8133033.

- відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 вересня 2006 року на частину нежилого приміщення № 34 в житловому будинку літ.А-9 на першому поверсі поз. 1, 2, 17-21, загальною площею 64,1 кв.м., що знаходиться в м. Дніпропетровську, бульвар Слави, 28. Право власності на означене нерухоме майно зареєстровано КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 18.10.2006, реєстрацій номер 8646369.

Враховуючи наявність у позивача наявних нежилих приміщень податковим органом 26.06.2014 року прийнято податкові повідомлення-рішення форми «ф» № 9758-15, № 9759-15, № 9760-15, якими позивачу визначено грошові зобовязання з земельного податку 444,02 грн. за 1/2 земельної ділянки по пр. Героїв, 33, прим. 2 у Дніпропетровську, 482,04 грн. за 1/2 земельної ділянки по бул. Слави 28, прим. 34 у м. Дніпропетровську та 445,08 грн. за 1/2 земельної ділянки по пр. Гагаріна, 119, прим. 2 у м. Дніпропетровську відповідно за 2014 рік.

Розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок, якими користується позивач, податковим органом встановлено на підставі листа Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 02.07.2014 року № 26/167 про надання інформації, відповідно до якого нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельних ділянок у 2011-2014 роках становить: по проспекту Гагаріна 119 (з урахуванням коефіцієнту функціонального використання -2,5) 1846,81 грн.; по бул. Слави 28 (з урахуванням коефіцієнту функціонального використання -2,5) 1504,03 грн.; по просп. Героїв 33 (з урахуванням коефіцієнту функціонального використання -2,5) 1737,86 грн.

Згідно з листа Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 15.09.2014 року № 23/654, вбачається, що позивачем не проводилась нормативна грошова оцінка земельних ділянок за адресами: вул. Гагаріна, 119, бульвар Слави, 28 та проспект Героїв, 33 у місті Дніпропетровську, на яких знаходиться нерухоме майно, що належить на праві власності позивачу.

У листі Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 15.09.2014 року № 23/654 вказано про те, що надана відповідачу інформація, що відображена у листі від 02.07.2014 року № 26/167 про нормативну грошову оцінку вказаних вище земельних ділянок є розрахованою на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.12.2007 року № 5/26 «Про затвердження проекту «Нормативна грошова оцінка земель м. Дніпропетровська».

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із вірності розрахунків наведених податковим органом у оспорюваних податкових повідомленнях рішеннях, виходячи із 1/2 частини площ спірних земельних ділянок та ставок, визначених статтею 275 Податкового кодексу України в залежності від розташування цих ділянок.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із ст.269 Податкового кодексу України платниками податку за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до ст.270 ПК України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташуванням, цільових (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами (п.14.1.74 ст. 14 ПК України).

Згідно із п.286.6 ст.286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Відповідно до п.287.8 ст.287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Як свідчать матеріали справи позивач є платником земельного податку з земельних ділянок, на яких розташовані належні йому на праві власності частини нежилих приміщень в житлових будинках.

В той же час статтею 286 Податкового кодексу встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до пп.271.1.1 п.271.1 ст.271 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку як не проведено.

Пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру земельного податку.

Відповідно до ст.20 цього ж Закону за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про оцінку земель» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Згідно з абз.2 п.286.1 ст.286 ПК України відповідні органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У статті 275 цього Кодексу встановлено ставки податку за земельні ділянки, розташовані в межах населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Тобто, відсутність установленої нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є підставою для звільнення власника такої ділянки від обов'язку зі сплати земельного податку та не є перешкодою для обчислення суми земельного податку.

В той же час як вбачається з розрахунку земельного податку наданого податковим органом останній розраховано виходячи із ? частини площ земельних ділянок із застосуванням ставок встановлених п.274.1 ст. 274 ПК України, а саме : 1 % від нормативно-грошової оцінки землі (а.с. 27), що не відповідає висновку суду першої інстанції про розрахунок земельного податку за землі, нормативну оцінку яких не проведено.

При цьому колегією суддів зазначається, що зазначений розрахунок не містить принципу пропорційності визначеному пп.2 п. 286.6 ст. 286 ПК України, оскільки нежитлові приміщення часткою яких володіє позивач розміщені у багатоповерхових будинках без врахування площі всього будинку, що впливає на розмір суми земельного податку.

В той час як предметом спору є саме невірний розрахунок земельного податку.

Зазначені обставини справи свідчать про невірний розрахунок податковим органом сум земельного податку визначеного у податкових повідомленнях-рішеннях №9758-15, №9759-15, №9760-15 від 26.06.2014 року, що свідчить про їх протиправність та як наслідок скасування.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Ф» №9758-15, №9759-15, №9760-15 від 26.06.2014 року.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2192 грн. 41 коп.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 22 липня 2016 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова