Справа № 328/2598/16-а
Суддя: Гончаров В. М.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Токмак

Токмацький районнийсуд Запорізької області у складі головуючого судді Гончарова В.М., при секретарі судового засідання Галигіній Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Токмацького РВ УДМС України в Запорізькій області до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача звернулась до суду з позовом, яким просить примусова видворити за межі України громадянина Республіки Таджикистану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовобґрунтовує наступним.

06.10.2015 року громадянин Таджикистану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув на територію України по приватним справам по паспортному документу НОМЕР_1 виданому 05.02.2013 року та дійсному до 05.02.2018 року.

10.12.2015 року ОСОБА_3 особисто звернувся до Токмацького РВ УДМС України в Запорізькій області з питання подальшого перебування на території України. Було встановлено, що він порушив правила перебування іноземців на території України, так як з 19.11.2015 року перебуває в Україні після закінчення законного терміну перебування.

Стосовно ОСОБА_3, на підставі ст.203 КУпАП, складений адміністративний протокол серії ПР МЗП №122818 від 10.12.2015 року та винесена постанова ПН МЗП №122801 від 10.12.2015 року про накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

10.12.2015 року прийняте рішення про примусове повернення з України із забороною в'їзду терміном на три роки відносно громадянина Таджикистану ОСОБА_3, який був зобов'язаний покинути територію України у термін до 07.01.2016 року.

Громадянин Таджикистану ОСОБА_3 належним чином був ознайомлений з даним рішенням, про що свідчить підпис, та повідомлений, що у випадку не виконання рішення про примусове повернення до нього буде застосовано примусове видворення, відповідно до ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

На теперішній час громадянин Таджикистану ОСОБА_3 рішення про примусове повернення від 10.12.2015 року не виконав, перебуває на території України як нелегальний мігрант, подальших підстав для законного перебування не має, не вживає заходів стосовно своєї легалізації, відсутні кошти, необхідні для проживання в Україні, також відсутній дозвіл на працевлаштування, що в майбутньому може призвести до порушення громадського порядку та вчинення злочинів, так як інші джерела для існування у відповідача відсутні.

Враховуючи вищевикладене, порушення відповідачем законодавства України про перебування на території України, невжиття відповідних заходів для легалізації перебування на території України свідчить про ухилення гр. Таджикистану ОСОБА_3 від виїзду після прийняття рішення про примусове повернення та дає достатніх підстав для примусового видворення за межі України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

22.08.2015 року громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув на територію України по паспортному документу НОМЕР_1 виданому 05.02.2013 року та дійсному до 05.02.2018 року, що підтверджується рішенням позивача від 10.12.2015 №4, копією паспорту ОСОБА_3

10.12.2015 року стосовно ОСОБА_3 позивачем складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України» та прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за порушення ч.1 ст.203 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ПН МЗП №122801 від 10.12.2015 року та постановою про накладення адміністративного стягнення ПН МЗП №122801 від 10.12.2015 року.

10.12.2015 року прийняте рішення про примусове повернення з України із забороною в'їзду терміном на три роки відносно громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_3, який був зобов'язаний покинути територію України у термін до 07.01.2016 року, що підтверджується рішенням про примусове повернення з України громадянина Республіки Таджикістан ОСОБА_3 від 10.12.2015 №4.

ОСОБА_3 належним чином був ознайомлений з даним рішенням, про що свідчить підпис, та повідомлений, що у випадку не виконання рішення про примусове повернення до нього буде застосовано примусове видворення, відповідно до ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», про що свідчить його підпис у вище вказаному рішенні.

До теперішнього часу ОСОБА_3 рішення про примусове повернення не виконав, перебуває на території України без законних підстав.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.30 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно- правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, за наявністю яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Відповідно до п.26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин Республіки Таджикістан ОСОБА_3 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про примусове видворення ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163, 183-7, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Токмацького РВ УДМС України в Запорізькій області до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України,- задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: