Справа № 22-а/0690/4138/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4138/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької Г.А.

суддів: Микитюк О.Ю., ЄвстафєвоїТ.А.

з участю секретаря: Жовновської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації та Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Просив визнати неправомірними дії відповідачів у неправильному нарахуванні коштів та стягнути з УПСЗН Олевської районної державної адміністрації кошти, виплата яких передбачена ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з УПСЗН Корольовської районної ради м.Житомира недоплачені кошти, виплата яких передбачена ст. 39 зазначеного Закону.

Постановою Олевського районного суду від 12.10.2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідачів. Стягнуто з УПСЗН Олевської райдержадміністрації на користь позивача грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року в сумі 2842,80 грн.; з УПСЗН Корольовської районної ради м.Житомира стягнуто доплату до заробітної плати відповідно до ст.39 зазначеного Закону за період 01.03.2003 року по 31.12.2005 року, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.09.2009 року в сумі 19271,60 грн.

В апеляційних скаргах Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації та Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира просять скасувати постанову і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянти посилаються на те, що статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" закріплено норму, якою встановлюється, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету. Виконання цього Закону залежить від фінансових ресурсів доходної частини Державного бюджету України.

Апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус потерпілого від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, який постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення та працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю .

Частиною 1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції встановлено, що громадянам, які проживають на території зони гарантованого добровільного відселення виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення допомоги та доплати до пенсії, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри допомоги і доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови КМ України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме ст. 37,39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік від 16.05.2008 року № 279-УІ дію ч.1 ст. 37 та ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зупинення дії положень ст.ст.37,39 Закону України № 796-ХІІ, передбачене пунктом 28 розділу її Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, шо не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправною бездіяльність відповідачів по застосуванню Постанови КМ України № 836 в частині визначення позивачу розміру виплат відповідно до вимог ст.ст.37, 39 Закону Ж796-ХІІ.

Разом з тим, судом не взято до уваги, що позивач звернувся до суду з даним позовом 14.09.2009 року і просив стягнути з відповідача недоплачені кошти починаючи з 01.03.2003 року.

За змістом ст.ст.99,102 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Позивач не звертався до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду.

Трудове законодавство і, зокрема, приписи ст.233 КЗпПУ до спірних правовідносини не застосовуються.

Також, задовольняючи вимогу про стягнення коштів, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцію виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

За таких обставин постанову належить частково скасувати і прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області та Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира задовольнити частково.

Скасувати постанову Олевського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2009 року в частині стягнення коштів.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Олевської .райдержадміністрації Житомирської області здійснити ОСОБА_1 нарахування та забезпечити виплату грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22.05.2008 року по 01.09.2009 року з урахуванням раніше виплачених коштів.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира здійснити ОСОБА_1 нарахування та забезпечити виплату доплати до заробітної плати, відповідно до вимог ст.39 Закону за період з 22.05.2008року по 01.09.2009 року з урахуванням раніше виплачених коштів..

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: