Справа № 806/870/16
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Житомир справа № 806/870/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шимоновича Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області зарахувати йому до вислуги років у пільговому обчисленні період проходження служби в органах внутрішніх справ з 20.08.2001 по 06.11.2015 та служби в поліції з 07.11.2015 по 29.04.2016 у зоні безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у пільговому обчисленні - один місяць служби за півтора місяця, та внести зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 79 від 27.04.2016 в частині розрахунку вислуги років в пільговому обчисленні.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у період з 20.08.2001 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справи України, а з 07.11.2015 по 29.04.2016 - в поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 79 о/с від 27.04.2016 його було звільнено. Проте, до пільгової вислуги років позивачу не було зараховано період проходження служби в зонах гарантованого добровільного відселення. Станом на 29.04.2016 вислуга років склала 16 років 1 місяць 11 днів. З метою врахування часу проходження служби у зоні гарантованого відселення у пільговому обчисленні позивач звернувся до відповідач, проте останній листом за вих. № П-105/12/01-2016 від 10.05.2016 відмовив у зарахуванні пільгового стажу. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки його право на зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні періоду служби у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого відселення встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження та письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій, грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" законодавець чітко визначив умови зарахування на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме згідно з переліком, визначеним у постанові затвердженого МВС підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ, який на сьогоднішній день не існує. Крім того, статтю 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено на підставі Закону України № 76-VIII від 28.12.2014.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 18.02.2002 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 29.04.2016 - в поліції, а саме:

з 18.01.2002 по 30.12.2002 - міліціонер взводу № 1 (по охороні Овруцького району) окремої роти міліції по охороні зон відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення, підпорядкованої УМВС України в Житомирській області;

з 30.12.2002 по 01.01.2003 - інспектор дорожньо-патрульної служби групи ДПС ДАІ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області;

з 01.01.2003 по 29.07.2005 - інспектор дорожньо-патрульної служби відділення ДАІ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області;

з 29.07.2005 по 14.04.2006 - інспектор дорожньо-патрульної служби відділення ДАІ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області;

з 14.04.2006 по 20.08.2007 - старший інспектор патрульної служби групи патрульної служби Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області;

з 20.08.2008 по 29.11.2007 - старший інспектор патрульної служби - керівник групи патрульної служби Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області;

з 29.11.2007 по 11.02.2008 - інспектор з організації дорожнього руху відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Овруцького району та автомобільно-технічної інспекції (м. Овруч);

з 11.02.2008 по 01.08.2008 - старший інспектор патрульної служби - керівник групи патрульної служби Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області;

з 01.08.2008 по 13.03.2009 - старший інспектор служби супроводження та охорони спецвантажів відділення з обслуговування магістральних нафтопродуктів ДП "ПрикарпатЗахідТранс", розташованих на території Житомирської області, відділення спеціальної міліції при УМВС України в Рівненській області;

з 13.03.2009 по 07.03.2013 - старший інспектор патрульної служби відділення з обслуговування магістральних нафтопродуктів ДП "ПрикарпатЗахідТранс", розташованих на території Житомирської області, відділення спеціальної міліції при УМВС України в Рівненській області;

з 07.03.2013 по 01.01.2014 - начальник сектору спеціальної міліції Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області;

з 01.01.2014 по 12.05.2014 - начальник відділення Державної автомобільної інспекції Лугинського районного відділу УМВС України в Житомирській області;

з 12.05.2014 по 06.11.2015 - дільничий інспектор міліції сектору дільничих інспекторів міліції Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області;

з 07.11.2015 по 29.04.2016 - старший інспектор-черговий Лугинського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області (а.с. 10).

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №79 о/с від 29.04.2016 звільнено капітана поліції ОСОБА_1, старшого інспектора-чергового Лугинського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 6).

Із наказу вбачається, що на день звільнення календарна вислуга років позивача складає 16 років 1 місяць 11 днів.

Після звільнення позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області з проханням зарахування йому вислугу років у пільговому обчисленні періоду проходження служби в органах внутрішніх справ та поліції у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 10.05.2016 № П-105/12/01-2016 відповідач відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні до вислуги років в пільговому обчисленні часу проходження служби в зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення у зв'язку з тим, що статтю 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено на підставі Закону України № 76-VIII від 28.12.2014, що унеможливлює проведення зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні проходження служби в зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд частково погоджується із відмовою відповідача, з огляду на наступне.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 393).

Згідно з підпунктом "в" пункту 3 Порядку № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, зокрема, у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв'язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року N 76-VIII, пунктом 4 якого виключено статтю 2 у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З огляду на що, суд погоджується із доводами відповідача про те, що у останнього не було правових підстав для зарахування позивачеві до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в м. Овручі та смт. Лугини за період з 01.01.2015 по 29.04.2016, а тому відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Стаття 18 Закону України "Про міліцію" встановлює, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991 із змінами і доповненнями (далі - Положення № 114), це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки.

Згідно пункту 21 Положення № 114, для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Внутрішній розпорядок в органах внутрішніх справ, а також у навчальних закладах (навчальних підрозділах), що здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації начальницького складу Міністерства внутрішніх справ, встановлюється з урахуванням особливостей діяльності різних служб і підрозділів.

При змінній роботі (службі) і безперервному чергуванні встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни.

Особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення, в якому, зокрема, до зон гарантованого добровільного відселення віднесено смт. Лугини Житомирської області та м. Овруч Житомирської області.

Суд вважає, що оскільки Постановою № 393 передбачено зарахування служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених в пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку один місяць за півтора і цей Порядок діє, тому у відповідача не було правових підстав для відмови в зарахуванні позивачу вислуги років в пільговому обчисленні за періоди з 18.01.2002 по 25.06.2014 та з 25.07.2014 по 31.12.2014 (згідно витребуваного розрахунку, у період з 25.07.2014 по 25.07.2014 позивач брав участь у Антитерористичній операції, і вислуга років за цей місяць розрахована відповідачем з коефіцієнтом 3).

При цьому, відсутність затвердженого переліку підрозділів, затверджуваного Міністерством внутрішніх справ не дає останньому права для відмови позивачу в зарахуванні вислуги років в пільговому обчисленні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не зарахування ОСОБА_1 вислуги років в пільговому обчисленні за періоди проходження служби в органах внутрішніх справ з 18.01.2002 по 25.06.2014 та з 25.07.2014 по 31.12.2014, - є неправомірними.

Відповідно, позовні вимоги в частині зобов'язання Головне управління Національної поліції в Житомирській області внести зміни до наказу № 79о/с від 29.04.2016, зарахувавши ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в зоні гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця за періоди з 18.01.2002 по 25.06.2014 та з 25.07.2014 по 31.12.2014, - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на що, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 122, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не зарахування ОСОБА_1 вислуги років в пільговому обчисленні.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області внести зміни до наказу № 79о/с від 29.04.2016, зарахувавши ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в зоні гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця за періоди з 18.01.2002 по 25.06.2014 та з 25.07.2014 по 31.12.2014.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович