Справа № 509/506/14-а
Суддя: Бочаров А. І.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/506/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Мажар А.М.,

за участю: представника позивача за довіреністю ОСОБА_1,

представника відповідача за довіреністю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Овідіополь адміністративну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_3

до

Авангардівського селищного голови ОСОБА_4

про визнання протиправними дій та відсутності компетенції,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 20.01.2014 року він отримав від Авангардівського селищного голови ОСОБА_4 листа, з проханням повідомити в 10-денний строк Авангардівську селищну раду Овідіопольського району про місце роботи та сукупний отримуваний дохід за останні 3 роки (помісячно).

Позивач вважає, що створення та направлення йому листа з вищеозначеним проханням свідчить про прийняття відповідачем протиправного рішення, вчинення ним протиправних дій та відсутність компетенції вимагати надання інформації про місце роботи та сукупний отримуваний дохід за останні 3 роки (помісячно). Позивач просить визнати протиправними рішення та дії Авангардівського селищного голови ОСОБА_4 від 13.01.2014 року по зобовязанню ОСОБА_3 повідомити у 10-денний строк селищну раду про місце роботи та сукупний отримуваний дохід за останні 3 роки (помісячно) та визнати відсутність компетенції у Авангардівського селищного голови ОСОБА_4 на прийняття рішення по зобовязанню ОСОБА_3 повідомити у 10-денний строк селищну раду про місце роботи та сукупний отримуваний дохід за останні 3 роки (помісячно).

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність і необгрунтованість.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважаэ позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Згідно з Конституцією України людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (частини перша, друга статті 24); кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (частина перша статті 68); виключно законами України визначаються: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обовязки громадянина; засади регулювання шлюбу, сімї, охорони дитинства, материнства, батьківства; організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики (пункти 1, 6, 12 частини першої статті 92).

Відповідно до частин першої та другої ст. 32 Основного Закону України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Зазначеним вимогам Конституції України кореспондують положення законодавства України, якими передбачено, що: збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац другий частини першої статті 302 Цивільного кодексу України); конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частина друга статті 21 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ зі змінами.

Суд вважає, що за своїм змістом запитувана відповідачем інформація, відноситься до інформації про особу та є конфіденційною.

Судом встановлено, що 20.01.2014 р. позивач отримав від Авангардівського селищного голови ОСОБА_4 листа, у якому зазначалося, що відповідно до повноважень, наданих органами місцевого самоврядування нормами ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 Податкового кодексу України, з метою вирішення питань наповнення місцевого бюджету просимо повідомити в 10-денний строк Авангардівську селищну раду Овідіопольського району про Ваше місце роботи та сукупний отримуваний дохід за останні 3 роки (помісячно).

Внаслідок того, що запитувана інформація є інформацією про фізичну особу та є конфіденційною, суд, доходить висновку, що лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.

Посилання відповідача на норми ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 12 Податкового кодексу України є помилковим, бо вони стосуються інших правовідносин і порядок отримання конфіденційної інформації про фізичну особу не регулюють.

Суд погоджується з думкою позивача про протиправність рішення, дії та відсутність компетенції у Авангардівського селищного голови ОСОБА_4 по зобовязанню ОСОБА_3 повідомити у 10-денний строк селищну раду про місце роботи та сукупний отримуваний дохід за останні 3 роки (помісячно), бо вчинене суперечить ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» за якою, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_2 і ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до пп. 1, 14 ч. 4, ч. 5 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», селищний голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства. Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заперечення представника відповідача проти задоволення позову є безпідставними та необґрунтованими, та є такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, у зв'язку із чим не можуть бути взяті судом до уваги, бо не спростовують жодних обставин позову.

При поданні позивачем позову сплачено судовий збір в сумі 73,08 грн. Суд прийшов до висновку, що позов є обрунтований, а тому, відповідно до ст. 94 КАС України відшкодування понесених судових витрат підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158-163, КАС України, Законами України «Про інформацію» та «Про місцеве самоврядування в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними рішення та дії Авангардівського селищного голови ОСОБА_4 від 13.01.2014 року по зобовязанню ОСОБА_3 повідомити у 10-денний строк селищну раду про місце роботи та сукупний отримуваний дохід за останні 3 роки (помісячно).

Визнати відсутність компетенції у Авангардівського селищного голови ОСОБА_4 на прийняття рішення по зобовязанню ОСОБА_3 повідомити у 10-денний строк селищну раду про місце роботи та сукупний отримуваний дохід за останні 3 роки (помісячно).

Стягнути з Авангардівського селищного голови ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до Овідіопольського районного суду, на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5