Справа № 813/4717/15
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 р. Справа № 876/1569/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Кузьмича С.М., Курильця А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Львівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Острівська сільська рада Сокальського району Львівської області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

27.08.2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Львівській області, в якому просила: визнати протиправною відмову відповідача від 07.05.2015 року № 31-13-0.5-8881/2-15 в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; зобовязати відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 25.03.2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

На обґрунтування позовних вимог, з посиланням на ч.5 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», зазначає, що громадянам України - членів фермерських господарств на безоплатну передачу у власність наданих їм у користування земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Заперечує необхідність отримання погодження органу місцевого самоврядування при вирішенні питання надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою ОСОБА_2, оскільки земельна ділянка перебуває в користуванні членів ФГ «ОСОБА_3О.», учасником якого вона, що підтверджується Статутом ФГ «ОСОБА_3О.», затвердженого рішенням голови фермерського господарства № 1 від 20.08.2013 року. Звертає увагу на те, що відмова Острівської сільської ради невмотивована і необґрунтована, що суперечить п. 2.3. рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 року, та надана через два з половиною місяці після прийняття оскаржуваного рішення відповідача.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Держземагенства у Львівській області у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оформлену листом від 07.05.2015 року № 31-13-0.5-8881/2-15. Зобовязано Головного управління Держземагенства у Львівській області повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_2 від 25.03.2015 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що рішення ГУ Держземагентства, оформлене листом від 07.05.2015 року № 31-13-0.5.-8881/2-15 про відмову у наданні дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для передачі у власність не відповідає критеріям, встановленим частиною третьою статті 2 КАС України, вимогам Земельного кодексу України та Закону України «Про фермерське господарство».

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Головне управління Держземагенства у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 25.03.2015 року ОСОБА_2 звернулася до ГУ Держземагенства із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в розмірі земельної частки (паю), що відповідає розміру земельної частки (паю) на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області для передачі у власність у відповідності до ст. 118, 121 Земельного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» (а.с.13).

До заяви було долучено копії таких документів: паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, акту на право постійного користування землею, Статуту ФГ «ОСОБА_3О.»; заяви голови ФГ «ОСОБА_3О.» від 07.11.2013, а також викопіювання з проекту роздержавлення та приватизації земель Острівської сільської ради(а.с.7-12,14,37).

Як видно зі Статуту ФГ «ОСОБА_3О.», рішенням голови ФГ ОСОБА_3, №1 від 20.08.2013 року затверджено нову редакцію Статуту(а.с.8-12). Згідно з пунктом 1.2. Статуту місцезнаходженням ФГ є с.Острів Сокальського району Львівської області.

ФГ створено ОСОБА_3, а його членами, окрім інших осіб, є ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею (серія ЛВ 63) від 07.04.1994 року, на підставі рішення Сокальської районної ради Львівської області від 24.03.1994 року ОСОБА_3 надана у постійне користування земельна ділянка площею 19,7 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області (а.с.14).

Листом від 07.05.2015 року № 31-13-0.5-8881/2-15 ГУ Держземагенства відмовило ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв'язку із відсутністю погодження Острівської сільської ради (а.с.15). У відмові зазначається посилання на доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 року №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 року.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про фермерське господарство» членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім'ї, родичі, які об'єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). При створенні фермерського господарства одним із членів сім'ї інші члени сім'ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його Статуту.

Згідно ч. 5 ст. 7 того ж Закону громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Це положення не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно ч. 7 цієї ж статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 122 ЗК України встановлено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, а саме центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. «є-1» ч. 1 ст. 15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених ЗК України.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_2 є членом фермерського господарства «ОСОБА_3О.», тому має право на безоплатне одержання у власність земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 25.03.2015 року звернулась до ГУ Держземагенства з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в розмірі земельної частки (паю), що відповідає розміру земельної частки (паю) на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області (за межами населеного пункту) та передати земельну ділянку у власність як члену ФГ «ОСОБА_3О.» (а.с.13). До заяви ОСОБА_2 долучила всі необхідні документи.

ГУ Держземагенства у Львівській області листом від 16.04.2015 року № 18-13-0.5-7546/2-15 звернулося до Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області з проханням висловити позицію щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_2В.(а.с.16), оскільки вимогами доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 року №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 року, з 15.10.2014 року запроваджено обов'язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпоряджання землями сільськогосподарського призначення державної власності шляхом обов'язкового направлення на розгляд місцевих рад на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації з землеустрою відповідних погоджень.

Доводи відповідача про те, що підставою відмови у задоволенні заяви позивача від 25.03.2015 року є відсутність згоди Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2, не є правомірними з наступних підстав.

Наказом Держземагенства України від 15.10.2014 року № 328 введено в дію рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 року, в тому числі рішення №2/1(а.с.54-55).

Відповідно до рішення колегії Держземагенства України №2/1: 2.Начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою: 2.1. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них. 2.2. У запиті, наведеному в пункті 2.1 цього рішення: зазначати прохання до відповідного органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня отримання запиту письмово висловити позицію із зазначеного питання; інформувати орган місцевого самоврядування, що відсутність протягом зазначеного строку мотивованих заперечень є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою. 2.3. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання. 2.4. У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів зазначає, що підставою відмови заявнику можуть бути лише мотивовані заперечення органу місцевого самоврядування, які передбачені виключно законом (ч.7 ст.118 та ч.3 ст.123 ЗК України) та які надійшли у десятиденний строк. За відсутності мотивованих заперечень ГУ Держземагенства повинен забезпечити розгляд клопотання у встановленому порядку. Також, обов'язковому погодженню з органами місцевого самоврядування на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою підлягають звернення юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні.

З наявного в матеріалах справи листа Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області від 22.07.2015 року № 880 слідує, що сільська рада відмовляє ОСОБА_2 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в розмірі земельної частки (паю) на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області (а.с.33). Дана відмова не містить жодних підстав та обґрунтувань такої відмови і надана більше ніж через два місяці після надання відмови ГУ Держземагенства від 07.05.2015 року.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає вірним твердження суду першої інстанції про відсутність мотивованих заперечень Острівської сільської ради на час надання відповідачем відмови від 07.05.2015 року № 31-13-0.5-8881/2-15. Крім цього, земельна ділянка, з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення якої звернулася ОСОБА_2, передана у постійне користування ФГ «ОСОБА_3О.», що в силу пункту 2 рішення колегії Держземагенства України №2/1 виключає необхідність узгодження питання і відведення з Острівською сільською радою.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність відмови відповідача від 07.05.2015 року № 31-13-0.5.-8881/2-15 та зобов'язання відповідача повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_2 від 25.03.2015 року.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі № 813/4717/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: С.М. Кузьмич

ОСОБА_4