Справа № 2а-3521/11/1609
Суддя: Васильєва Л. М.
Дата ухвалення: 2011-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Полтави
Справа № < 2а-3521/11/1609
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2011 року суддя Київського районного суду м. Полтави Васильєва Л.М. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава про визнання дій відповідача неправомірними , зобовязання проведення перерахунку пенсії,,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава , в якому просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому пенсію як особі , що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС та віднесена до категорії 2, відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, надалі Закон. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він віднесений до категорії 2 осіб, які постраждали від наслідків на аварії ЧАЕС, та відповідно до Закону, ст.51 має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Зазначив, що рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008року № 10 рп/2008 визнано таким, що не відповідають вимогам Конституції України положення, зокрема пункту 28 розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік. Позивач звернувся до відповідача щодо призначення його пенсії відповідно до вищевказаного Закону, але йому було відмовлено.

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до висновку про правомірність вимог позивача.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії , що підтверджується посвідченням серії А № 506457 від 15.04.2003 року.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок додаткової пенсії позивачу УПФ провело, виходячи з розміру, встановленого Постановою КМУ від 28.05.2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких видана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами , виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягає ст.51 Закону 796-Х11.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання та трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі № 796-Х11.

Статтею 49 Закону № 796-Х11 передбачено, що пенсії особам, віднесених до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді:

А) державної пенсії;

Б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Законом України від 28.12.2007 року № 107 У1 Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українист.51 Закону № 796-Х11 змінено.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп 2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007 року № 107-6 Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України до статті 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи у редакції закону України від 06.06.1996 року № 203/1996- ВР у всіх випадках розмір пенсії для особам віднесеним до категорії 2 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Ч.3 ст. 22 Конституції України встановлено, що прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускає звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Таким чином, право на отримання щомісячної додаткової пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачених ст.51 Закону №796-Х11, у позивача на час його звернення з відповідною заявою до відповідача існувало, а реалізація цього права не залежало від розміру доходів отримувача чи наявності фінансування з бюджету, а мала безумовний характер.

Розмір додаткової пенсії повинен становити 30 %. мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до правових позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року, що набрало законної сили 08.02.2006 року, у справі Качко проти України, де вказується, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яка базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань, та у випадках, коли набуттям чинності певним законом , його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин, застосується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

Зі ст. 51 Закону № 796-Х11 випливає, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком зазначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Іншого нормативно-правового акту ,який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає.

Суддя не бере до уваги положення ч.3 ст. 28 вищезазначеного закону, де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч.1 цієї статті , застосовується виключено для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та право на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 51 Закону № 796-Х11.

Таким чином, при розрахунку додаткової пенсії, передбачених ст.51 Закону № 796-Х11,застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком

За таких обставин, суддя приходить до висновку про необхідність зобовязання відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії позивача відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи , виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннята провести виплату недоплаченої пенсії .

Згідно ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав та інтересів позивача суд, вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та, задовольняючи позов в цій частині, визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку додаткової пенсії передбаченої ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 30% щомісячної додаткової пенсії від мінімальної пенсії за віком протиправною.

Позивач звільнений від сплати судового збору, а отже витрати по справі необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку додаткової пенсії передбаченої ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 30% щомісячної додаткової пенсії від мінімальної пенсії за віком, протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.51, 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року та провести відповідні виплати.

Витрати по справі віднести за рахунок держави.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Васильєва