Справа № 359/3042/16-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/3042/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Саган В.М.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориспільської міської ради на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориспільської міської ради, Виконавчого органу Бориспільської міської ради про накладання адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориспільської міської ради, Виконавчого органу Бориспільської міської ради, в якому просить: розглянути скаргу на постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 4 від 24.03.2016 р., якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст..152 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.; скасувати вказану постанову в зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення та закрити справу.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, згідно постанови №4 від 24.03.2016 року було виявлено факт порушення позивачем Правил благоустрою м. Борисполя, затверджених рішенням Бориспільської міської ради Київської області від 10.04.2008 року № 3645-32-У, а саме: проведення земляних робіт без дозвільних документів, тим самим вчинив правопорушення передбачене ст.. 152 КУпАП. У зв'язку з цим, позивача визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Дану постанову ухвалено при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: Протоколу про адміністративне правопорушення № 346 від 15.03.2016 року.

Не погоджуючись з таким рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги дійшов висновку про те, що постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 4 від 24.03.2016 року, в справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, відносно ОСОБА_2 є неправомірною та підлягає скасуванню, а справа - закриттю у зв"язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст.9 та ст.10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,висновком експерта,речовими доказами,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису,утому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими,що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 152 КУпАП, ознаками адміністративного правопорушення є порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до оскаржуваної постанови єдиним доказом у справі зазначено Протокол про адміністративне правопорушення № 346 від 15.03.2016 року. Однак, який саме порушено пункт Правил благоустрою м. Борисполя, затвердженого рішенням сесії Бориспільської міської ради від 10.04.2008 №3645-32-V, ні у протоколі, ні в постанові не зазначено.

Крім того, слід звернути увагу, що в оскаржуваній постанові зазначено: визнано винним та накладено стягнення на «Сулиму Дмитра Васильовича», а відповідно до паспортних даних прізвище позивача «Суліма», також неправильно зазначено серія паспорта «МН», замість «МК». Так, по факту підробки вказаного вище протоколу 29.03.2016 року відкрито кримінальне провадження №0000679, за ч.1 ст.366 КК України, і на даний час досудове слідство триває.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріалами адміністративної справи не доведена винність позивача у вчиненні правопорушення.

Що стосується позовних вимог до Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вони є необґрунтованими, а тому в цій частині слід відмовити, оскільки:

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п.4 п.Б ч.1 ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо утворення адміністративних комісій.

Нормами ст. 218 КУпАП визначено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1 - 104-1, статтею 136, статтями 138, 141, 142, 149-152.

Пунктом 7 ст. 3 КАС України зазначено визначення суб'єкта владних повноважень, яким є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, а саме: постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 4 від 24.03.2016 року, в справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, відносно ОСОБА_2 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Що стосується висновків суду першої інстанції щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 року №П- 278/10 визначено, що з огляду на вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень.

Оскільки, закриття справи про адміністративне правопорушення є виключними дискреційними повноваженнями Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориспільської міської ради, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Поряд із цим, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні спору правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права лише щодо частини позовних вимог, водночас щодо іншої частини позову суд прийняв рішення із порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова - скасуванню у частині.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 206, 211, 212 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бориспільської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2016 року - скасувати в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

В іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Повний текст складено 29.07.16 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.