Справа № 2а-7081/11
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-7081/11 Головуючий у 1-й інстанції: Каліушко Ф.А.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 13 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов"язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - Відповідач) про визнання протиправною бездіяльності Відповідача щодо перерахунку та виплати Позивачу за період з 01.10.1999 року по теперішній час згідно ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» основної державної щомісячної пенсії в розмірі 8 мінімальних заробітних плат за віком та згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого на рівні прожиткового мінімуму;

зобов'язання Відповідача призначити, нарахувати й в подальшому виплачувати Позивачу згідно ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» основну державну щомісячну пенсію в розмірі 8 мінімальних заробітних плат за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого на рівні прожиткового мінімуму;

зобов'язання Відповідача провести перерахунок та виплату Позивачу заборгованості за попередній період вищевказаних пенсій, починаючи з 01.10.1999 року по час призначення розміру пенсій згідно ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов'язання Відповідача перевести Позивача на пенсію по інвалідності з моменту нарахування пенсії згідно ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов'язання Відповідача, у разу здійснення збільшення розміру прожиткового мінімуму, перерахунок пенсії здійснювати з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 13 червня 2016 року адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01 жовтня 1999 року по 04 грудня 2010 року залишено без розгляду.

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 13 червня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Відповідача провести Позивачу перерахунок та виплату основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 05 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року та з 01 січня по 16 серпня 2014 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення на відповідний рік, з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу передати на розгляд іншому судді.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач перебуває на обліку у Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статтей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також, Позивач є інвалідом II групи (безстроково), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчать посвідчення першої категорії серії А №043769 від 19 жовтня 1994 року (вкладка №152965 від 13 червня 1997 року), довідка МСЕК сер.КИЕ-1 №533452 від 13.09.1999 року.

22 лютого 2011 року Позивач звернувся до УПФУ в Дарницькому районі м.Києва із заявою про призначення пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач листом від 01 березня 2011 року №1014/В-1026 відмовив Позивачу у проведенні перерахунку. Свою позицію Відповідач обґрунтував тим, що нарахування та виплата пенсії Позивача проводиться відповідно до норм чинного законодавства.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, зокрема інвалідам II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 28.02.1991 року, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений у абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Згідно пункту 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Кабінету Міністрів України було доручено у тримісячний термін з дня опублікування цього Закону підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законів України у відповідність із цим Законом; у шестимісячний термін привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; у шестимісячний термін із дня опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти і забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їхніх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Однак, вимоги п.15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були виконані не повністю, зокрема закони України у відповідність із цим Законом приведені не були, як і нормативно-правові акти центральних органів влади.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у 2010-2011 роках при обчисленні Позивачу державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, Відповідач не застосовував зазначений у ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком, а виплачував Позивачу ці види пенсій у розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523 «Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова КМУ №523, втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210) та від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова КМУ №1210), тобто у меншому розмірі, ніж встановлено ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів звертає увагу, що виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії Позивачу застосуванню підлягають ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, на підставі яких була нарахована пенсія Позивачу і які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Кабінетом Міністрів України 06 липня 2011 була прийнята постанова №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набула чинності з 23 липня 2011 року, відповідно до пункту 1 якої особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожитковому мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: 1) тим, що належать до категорії 1: інвалідам 1 групи - 30 відсотків; інвалідам 2 групи - 20 відсотків; інвалідам 3 групи, дітям-інвалідам, а також тим, що страждають внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - 15 відсотків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Закон України №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» має вищу юридичну силу, а отже повинен виконуватись з набранням чинності, а не за умови прийняття постанови Кабінету Міністрів України.

Окрім того, до прийняття зазначеної постанови №745 Кабінету Міністрів України вже діяла постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка була скасована постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06 липня 2011року.

Відповідно пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 були визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено Розділ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, з 03.08.2014 року норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Законом №76-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені зміни, відповідно до яких особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Умови, порядок призначення та мінімальні розмірі пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України.

Слід звернути увагу, що Закони України «Про державний бюджет України на 2011 рік», «Про державний бюджет України на 2012 рік», «Про державний бюджет України на 2013 рік» та «Про державний бюджет на 2014 рік» прийняті пізніше, ніж Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неконституційними ці бюджетні закони не визнавалися і у встановленому законом порядку не скасовувалися, а отже вони є чинними.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2. 1, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що в період з 19 червня 2011 року по 31 грудня 2013 року та починаючи з 03 серпня 2014 року і по цей час Відповідач правомірно нараховував (нараховує) Позивачу державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У період з 05 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року та з 01 січня по 03 серпня 2014 року правове регулювання правовідносин щодо виплати державної та додаткової пенсії особам, які мають статус осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, іншими законами, окрім Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не здійснювалося.

Таким чином, Позивач має право на перерахунок та виплату основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 05 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року та з 01 січня по 03 серпня 2014 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.

Згідно ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Отже, судове рішення в частині зобов'язання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії за період з 01 січня по 16 серпня 2014 року підлягає зміні.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а резолютивну частину постанови суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 198, 201, 205, 207, 212 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м.Києва від 13 червня 2016 року в частині періоду задоволення позовних вимог змінити та в цій частині прийняти нову постанову наступного змісту.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перерахунок та виплату основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 05 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року та з 01 січня по 03 серпня 2014 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Костюк Л.О.

Постанова складена в повному обсязі 29 липня 2016 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.