Справа № 2-а/0310/5045/11
Суддя: Войтюк Л. М.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 2-а/0310/5045/11
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2011 року місто Любомль.

Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Войтюка Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій неправомірними, проведення перерахунку та виплату недоплаченої разової допомоги як дружині померлого ветерана війни,

встановив:

До суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1. Просить визнати дії відповідача неправомірними, зобовязавши провести перерахунок та виплату недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі по тексту Закон № 3551-X-II). Має право на разову грошову допомогу у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Всупереч цьому відповідачем у 2011 році їй виплачено грошову допомогу в заниженому розмірі. На звернення щодо перерахунку і виплати допомоги в належному розмірі отримала відмову.

Відповідач позов не визнав. У своїх запереченнях управління праці та соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації вказало, що Законом України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України статтю 15 Закону України № 3551-X-II викладено в новій редакції. Зокрема встановлено, що дружинам померлих учасників війни та учасників бойових дій, які за життя були визнані інвалідами, до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. З метою реалізації вказаних положень Кабінетом Міністрів України 04 квітня 2011 року прийнято постанову № 341 про виплату вказаної допомоги у твердій грошовій сумі, що і було зроблено. Крім цього, відповідач вважає, що до даних відносин не може застосовуватись розмір мінімальної пенсії за віком, оскільки це суперечить частині 3 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Відповідно до посвідчення серії Г № 422956, листа відповідача № 2211 від 30 вересня 2011 року, заперечення проти позову позивач є дружиною померлого учасника бойових дій, визнаного за життя інвалідом від загального захворювання.

Відповідачем визнається право позивача на отримання відповідно до частини 5 статті 15 Закону № 3551-X-IІ разової грошової допомоги до 5 травня.

Згідно із частиною 2 статті 10 Закону № 3551-X-IІ дія цього закону поширюється дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

Частиною 5 статті 15 вказаного Закону в редакції від 25 грудня 1998 року встановлювалось, що щорічно до 5 травня дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового

каліцтва та з інших причин, які не одружились вдруге, щорічна разова грошова допомога виплачується в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Вказане положення було неодноразовим обєктом законодавчих змін, які Конституційним Судом України визнавалися неконституційними.

Зокрема Законом України від 28 грудня 2007 року №107-IV встановлено нову редакцію частини 5 статті 15 Закону № 3551-X-IІ, а саме: "Щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружилися вдруге, та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені зміни визнано неконституційними.

Таким чином, відповідно до статті 152 Конституції України на спірні правовідносини поширюється редакція частини 5 статті 14 Закону № 3551-X-ІI від 25 грудня 1998 року.

При цьому згадана відповідачем постанова Кабінету Міністрів України № 341 від 04 квітня 2011 року до уваги не береться, адже вона прийнята на виконання положень Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України, які Конституційним Судом України визнані неконституційними.

З огляду на наведені обставини суд вважає необхідним захистити права та інтереси позивача шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок одноразової допомоги як дружині померлого учасника війни, який був визнаний за життя інвалідом. При цьому суд не визначає конкретні суми нарахування, оскільки це є повноваженнями органів соціального захисту населення. Проте вказує, що розрахунок необхідно проводити, виходячи з положень частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, адже іншого механізму визначення мінімального розміру пенсії за віком законодавством не встановлено.

Суд розцінює за описку зазначений у позовній заяві статус позивача як дружину померлого ветерана війни. Зазначене, проте, не впливає на обов'язок відповідача щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня.

Згідно статті 162 КАС суд у разі задоволення позову ухвалює рішення про визнання дій (бездіяльності) протиправними.

Враховуючи одноразовий характер оспорюваних виплат, відповідно статті 256 КАС постанову слід звернути до негайного виконання.

Розподіл судових витрат між сторонами слід здійснити за правилами статті 94 КАС.

Керуючись статтями 10, 11, 71, 122, 159, 163, 183-2 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації Волинської області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 як дружині померлого учасника бойових дій, визнаного за життя інвалідом від загального захворювання, разової щорічної допомоги до 5 травня у 2011 році.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації Волинської області нарахувати ОСОБА_1 як дружині померлого учасника бойових дій, визнаного за життя інвалідом від загального захворювання, разову щорічну допомогу до 5 травня за 2011 рік у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком та здійснити відповідні виплати з врахуванням уже виплачених сум. Розрахунок проводити, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Стягнути з державного бюджету України в користь ОСОБА_1 3 (три) гривні 40 копійок судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Любомльський районний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.М. Войтюк