Справа № 804/15238/15
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2016 рокусправа № 804/15238/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Межрегіонального головного управління ДФС, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.06.2015р. № в частині застосування штрафних санкцій з податку на додану вартість у сумі 1986,20грн. та № в частині застосування штрафних санкцій з податку на додану вартість у сумі 47365,40грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, та винести нову постанову якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.06.2015р. відповідачем здійснено камеральну перевірку за результатом якої складено акт від 15.06.2015р. №46/28-01-49-01-31959328 "Про результати камеральної перевірки правил перерахування податку на додану вартість ТОВ "Фактор"".

Перевіркою встановлено порушення п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, зокрема, по податковому повідомленню-рішенні № від 12.12.2012р., податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.07.2014р., податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.08.2014р., податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.09.2014р., податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.10.2014р.

По податковому повідомленню-рішенні № від 12.12.2012р. за 59 днів затримки застосовано штрафну санкцію з податку на додану вартість у розмірі 20% на суму 33711,80грн. (сума недоплати на дату граничного терміну сплати (13.05.2014р.) складає 168559,00грн., фактична дата сплати - 11.07.2014р.).

По податковій декларації з податку на додану вартість № за 117 днів затримки застосовано штрафну санкцію у розмірі 20% на суму 4568,40грн. (сума недоплати на дату граничного терміну сплати (30.07.2014р.) складає 22842,00грн., фактична дата сплати - 30.07.2014р.).

По податковій декларації з податку на додану вартість № за 86 днів затримки застосовано штрафну санкцію у розмірі 20% на суму 4427,80грн. (сума недоплати на дату граничного терміну сплати (30.08.2014р.) складає 22139,00грн., фактична дата сплати - 30.08.2014р.).

По податковій декларації з податку на додану вартість № за 55 днів затримки застосовано штрафну санкцію у розмірі 20% на суму 4657,40грн. (сума недоплати на дату граничного терміну сплати (30.09.2014р.) складає 23287,00грн., фактична дата сплати - 30.09.2014р.).

30.06.2015р. відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ш" №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф в розмірі 20% на суму 118740,64грн.

Предметом розгляду даної справи є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 47365,40грн. за вищезазначеними податковими деклараціями та податковому повідомленню-рішенні.

Також, по податковій декларації з податку на додану вартість № за 25 днів затримки застосовано штрафну санкцію у розмірі 10% на суму 1537,58грн. (сума недоплати на дату граничного терміну сплати (24.11.2014р.) складає 15375,80грн., фактична дата сплати - 24.11.2014р.).

По податковій декларації з податку на додану вартість № за 27 днів затримки застосовано штрафну санкцію у розмірі 10% на суму 448,62грн. (сума недоплати на дату граничного терміну сплати (26.11.2014р.) складає 4486,20грн., фактична дата сплати - 26.11.2014р.).

30.06.2015р. відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ш" №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 13487,57грн.

Предметом розгляду даної справи є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 1986,20грн. за вищезазначеною податковою декларацією.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України закріплено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України передбачено, що Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2012р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № на суму 168559,00грн. Позивач скористався своїм правом звернення до суду. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2013р. у справі №804/1721/13-а адміністративний позов задоволено, суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № від 12.12.2012р.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014р. у справі №804/1721/13-а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2013р. скасована, в позові відмовлено.

Також, позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та ДПІ у Амур-Нижньодніпровсткому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про результати розгляду скарги №29031/10/10-014 від 21.11.2012р. та податкового повідомлення-рішення № від 12.12.2012р. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2014р. у справі №804/4996/14 провадження закрито. Ухвала набрала законної сили 10.07.2014р.

06.11.2014р. Київським апеляційним адміністративним судом у справі № 826/10660/14 постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.08.2014р. про відмову у задоволенні позовним вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.12.2012р. та рішення про результати розгляду скарги від 27.12.2012р. №7985/0/61-12/10-2115 - залишені без змін.

Таким чином суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що відповідач не мав законних підстав встановлювати граничний термін сплати грошового зобов'язання в сумі 168559,00грн. саме 13.05.2014р. та зарахувати від'ємне значення з ПДВ в сумі 168559,00грн., яке виникло за податковою декларацією №, в погашення суми неузгодженого грошового зобов'язання за податковим повідомлення-рішенням № від 12.12.2012р.

Крім того, пунктом 87.1. ст.87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином, з урахуванням приписів п.87.1. ст.87 Податкового кодексу України податковий борг в сумі 88130,00грн. за вищезазначеними деклараціями повинен бути зменшеним у зв'язку із зарахуванням від'ємного значення з ПДВ, яке виникло за податковою декларацією № на суму 554899,00грн.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Крім того, при подачі апеляційної скарги Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС не сплачено судовий збір.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI.

Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на дату звернення скаржника до суду з апеляційною скаргою розмір мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік", становить 1218 грн.

У відповідності до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції від 01.09.2015, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду заявником апеляційної скарги мало бути сплачено судовий збір у розмірі 1339,80 грн.

У зв'язку з зазначеним, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1339,80 грн.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції-,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС -залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 р. -залишити без змін.

Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 1339,80 грн. (УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області; 37989274; МФО 805012; рахунок отримувача 1004)

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова