Справа № 808/1239/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року 12 год. 49 хв. Справа № 808/1239/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лазаренка М.С..,

при секретарі судового засідання: Єрмолаєвої А.Д.;

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Осадчого О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується - суд) надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (далі іменується - позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі іменується - відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо не включення позивача до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку №876/ПР45;

- зобов'язати відповідача включити позивача до переліку повного вкладників Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку №876/ПР45.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є клієнтом ПАТ «Український професійний банк», з яким у нього укладено договір банківського вкладу (депозиту), та з моменту визнання ПАТ «Український професійний банк» неплатоспроможним і запровадження у ньому тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» Пантіної Любові Олександрівни, позивача не включено до списку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позички Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою судді від 11.05.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1239/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання прибув представник позивача ОСОБА_1, який позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

У судове засідання прибув представник відповідача Осадчий О.П., який проти позовних вимог заперечив, з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов від 10.06.2016 №01-10/1232 (вх. №18971 від 13.06.2016). Зокрема, зазначив, що операції за рахунком № НОМЕР_1, відкритим на ім'я ОСОБА_3, здійснено 06.05.2015, тобто у період, коли діяла Постанова Національного банку України від 30.04.2015 № 293/БТ, відповідно до якої в діяльності банку діяло обмеження не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Вказує, що правочин з укладення договору поточного рахунку №876/ПР45 є нікчемним, оскільки вчинений внаслідок «дроблення» ОСОБА_6 належної йому суми коштів з метою штучного створення обов'язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати ці кошти, що передбачає незаконне заволодіння державними коштами. Відповідач вважає, що договір банківського вкладу від 05.05.2015 є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом, вказаний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Просить у задоволенні позову відмовити.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується - КАС України), вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 16.06.2016.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 06.05.2015 між позивачем (Клієнт) та Публічним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» (далі іменується - ПАТ «УПБ») укладено Договір банківського рахунку №876/ПР45, за умовами якого банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_4 відповідно до вимог чинного законодавства України, Інструкції Національного банку України «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», інших нормативно-правових актів Національного банку України та зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Клієнтові (власнику рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком, а також надавати банківські послуги за дорученням Клієнта в межах вимог нормативно-правових актів НБУ.

Зарахування грошових коштів у сумі 150000 грн. на поточний рахунок ОСОБА_3 підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 0410001 від 06.05.2015 (а.с.12).

Постановою Правління Національного банка України від 30.04.2015 № 293/БТ ПАТ «УПБ» віднесено до категорії проблемних та запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку.

Постановою Правління Національного банку України від 28.05.2015 № 348 ПАТ «УПБ» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вищезазначеної постанови Виконавчою дирекцією Фонду прийнято Рішення №107 від 28.05.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ», згідно з яким з 29.05.2015 по 28.08.2015 включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ» Пантіну Любов Олександрівну.

Відповідачем створено комісію з перевірки договорів, якою на підставі наказу відповідача від 02.06.2015 № 31/ТА здійснено перевірку за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників, щодо виявлення наступних фактів:

- безготівкового перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в тому самому банку;

- безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб, відкриті в одному банку, з призначенням платежу, відмінним від платежу, пов'язаним із трудовими відносинами фізичної особи з такою юридичною особою;

- безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, відкриті в одному банку, призначення платежу яких свідчать про нетиповий характер операції, в тому числі надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування тощо, якщо це призвело до збільшення розміру гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами;

- безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на рахунки фізичних осіб із неналежним призначенням платежу;

- проведення банківських операцій в позаопераційний час банку;

- проведення банківських операцій в період застосування обмежень щодо певних категорій операцій відповідно до постанови Правління Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних;

- проведення банком касових операцій без фактичного внесення/отримання фізичними особами готівкових грошових коштів.

Згідно з витягом з протоколу № 1 засідання комісії про перевірку вкладів фізичних осіб від 26.06.2015, наданого відповідачем до матеріалів справи, за результатами перевірки надано список рахунків конкретних фізичних осіб, з якими було здійснено вищезазначені операції, у якому за № 90 зазначений особовий рахунок НОМЕР_2 на суму 150000 грн.

Наказом відповідача від 03.07.2015 № 64/ТА тимчасово обмежено здійснення ПАТ «УПБ» під час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками згідно переліку.

Рішенням комісії з перевірки договорів, оформлених протоколом № 21 від 17.08.2015, затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (договори), що є нікчемними згідно зі статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» а також доручено юридичному департаменту та департаменту індивідуального бізнесу здійснити направлення повідомлень про нікчемність правочинів фізичним особам, на рахунки яких були зараховані кошти з рахунків інших фізичних осіб та з рахунків юридичних осіб, а також на рахунки яких оформлювались операції із внесення коштів готівкою і період дії Постанови НБУ від 30 квітня 2015 року № 293/БТ.

27.08.2015 відповідачем на адресу позивача направлено повідомлення про нікчемність правочинів № 01-10/4087, зі змісту якого встановлено, що відповідач з посиланням на статтю 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», статтю 228 Цивільного кодексу України вважає договір поточного рахунку від 05.05.2015 № 876/ПР45 (операції з внесення 06.05.2015 грошових коштів на рахунок № НОМЕР_2) нікчемними (а.с. 13).

Керуючись даними висновками, відповідач не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Постановою Правління Національного банку України від 28.08.2015 №562 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УПБ».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 28.08.2015 №158 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «УПБ» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до Плану врегулювання з 31.08.2015 по 30.08.2016 та делеговано повноваження ліквідатора банку відповідачу.

03.02.2016 ОСОБА_3 звернувся до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку ПАТ «УПБ».

Листом № 01-10/327 від 16.02.2016 відповідач повідомив ОСОБА_3, що сума коштів розміщена на рахунку позивача не підлягає відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у зв'язку з тим, що договір поточного рахунку від 05.05.2015 №876/ПР45 (операції з внесення 06.05.2015 грошових коштів на рахунок № НОМЕР_2) є нікчемним (а.с. 15).

Позивач вважає дії відповідача щодо не включення позивача до повного переліку вкладників ПАТ «УПБ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, протиправними, у зв'язку з чим звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку позовним вимогам суд зазначає таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі іменується - Закон України № 4452-VI, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону України № 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції, зокрема: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

За змістом частин першої та другої статті 26 Закону України № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За порядком визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульованим статтею 27 Закону України № 4452-VI (в редакції, що діяла станом на дату відкликання банківської ліцензії), уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» , - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» , - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 38 Закону України № 4452-VI, Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За змістом частини третьої статті 38 Закону України № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Тимчасову адміністрацію у ПАТ «УПБ» запроваджено в період з 29.05.2015 по 28.08.2015.

Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону України № 4452-VI (в редакції, що діяла на дату запровадження тимчасової адміністрації), Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Зі змісту наведених норм слідує висновок, що Уповноважена особа Фонду була наділена повноваженнями перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час, як це випливає зі змісту вказаного, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноважень є необґрунтованим.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої та другої вказаної статті правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

До таких правочинів відносяться правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Відповідачем не доведено наявності у позивача мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, а також існування умислу, як обов'язкової ознаки для визнання правочину нікчемним. Відсутні докази наявного умислу або попередньої змови позивача з ОСОБА_6 щодо дроблення вкладу.

Відповідачами також не було обґрунтовано належним чином і не доведено у встановленому законом порядку те, що договір від 06 травня 2015 року № 876/ПР45 порушує публічний порядок, суперечить моральним засадам суспільства та спрямований на заволодіння майном держави.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вирішуючи спори про право приватної власності на майно, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 13 Закону «Про власність» об'єктами права приватної власності є, зокрема, грошові кошти, акції, цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення, набуті з передбачених законом підстав.

За приписами статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Статтею 1066 Цивільного кодексу України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Отже за усіх обставин позивач є власником грошових коштів на рахунку, яким він володіє, і його право власності в силу статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України, є непорушним.

Згідно з повідомленням від 27.08.2015 (а.с.13) договір банківського вкладу №876/ПР45 (операції з внесення 06.05.2015 грошових коштів на рахунок НОМЕР_4) є нікчемним відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 ЦК України. Однак в повідомленні не зазначено яку саме норму права порушив позивач його укладаючи. Хоча, положення статті 228 Цивільного кодексу України передбачають наявність умислу у обох сторін договору.

Щодо покликань відповідача на те, що договір №876/ПР45 укладено в період дії Постанови Національного банку України від 30.04.2015 № 293/БТ, суд зазначає, що ця постанова має гриф «Банківська таємниця» та до загального кола громадян в установленому законом порядку вона доведена не була. Доказів доведеності цієї постанови до позивача та до працівників ПАТ «Український професійний банк» відповідачем суду не надано.

Крім того, її норми стосуються діяльності банку, а не позивача. Заборони щодо залучення коштів вона не містить. Отже ця постанова не забороняла позивачу відкрити рахунок у банку.

При цьому жодного посилання на вказану постанову в повідомленні про нікчемність правочину від 27.08.2015 немає.

Щодо доводів відповідача про те, що кошти на вкладний рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок безготівкового перерахування з рахунку іншої особи, та видача, виплата або перерахування реальних коштів у дійсності не проводилась, натомість на підставі поданих позивачем платіжних документів відбувалось виключно коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань, що в свою чергу призвело до штучного створення правових підстав для виникнення у Фонду обов'язку здійснити виплату суми гарантованого відшкодування по таким операціям, суд зазначає, що вказані обставини не значаться серед підстав для не відшкодування коштів фондом, виключний перелік яких визначено частиною четвертою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Щодо доводів відповідача про укладання позивачем договору банківського вкладу в інтересах ОСОБА_6 з метою надання йому переваги у вигляді отримання від Фонду відшкодування усієї суми депозиту, а не за рахунок ліквідаційної маси, суд вважає необхідним зазначити таке.

Згідно з частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Доказів визнання недійсним договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та банком, відповідач суду не надав.

Посилання відповідача на наявність кримінального провадження № 0000275 за статтею 218-1 Кримінального кодексу України (лист Прокуратури Голосіївського району м. Києва № (10-51)2689-вих-15 від 04.09.2015), суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано жодних пояснень щодо обставин, які є предметом розслідування по вказаному кримінальному провадженню, а також його відношення до спірних правовідносин.

Враховуючи те, що стаття 26 Закону України № 4452-VI визначає вичерпний перелік випадків коли Фонд не відшкодовує кошти, проте відповідачем не надано жодного доказу того, що випадки, зазначені в переліку, розповсюджуються на позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанціями від 12.04.2016 №0.0.534411236.1 (а.с. 4) та від 29.04.2016 №33144 (а.с. 22) підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 1102,40 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо не включення ОСОБА_3 до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку №876/ПР45.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіну Любов Олександрівну включити ОСОБА_3 до переліку повного вкладників Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського рахунку №876/ПР45.

Присудити на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 1102 (одну тисячу дві) грн. 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ().

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко