Справа № 821/182/16
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/182/16

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Домусчі С.Д.

За участю: секретаря - Вишневської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області, Державної екологічної інспекції у Херсонській області, за участю Херсонської місцевої прокуратури про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання незаконним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог (Т., а.с. 128-144), просила визнати протиправними та незаконними дії Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області, Державної екологічної інспекції у Херсонській області щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами гр. ОСОБА_2; визнати протиправною бездіяльність Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області щодо невиконання вимог Порядку оформлення, вручення (надсилання) приписів у разі виявлення порушень земельного законодавства, у вигляді не направлення ОСОБА_2 приписів щодо усунення порушень земельного законодавства, за наслідком проведення позапланової перевірки та складання акту № 02-11/07; визнати незаконним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 25.01.2016 року № 02-12/15.

В обґрунтування позову зазначено, що перевірка дотримання позивачем вимог законодавства щодо використання та охорони земельних ресурсів проведена з грубим порушенням вимог Закону, без достатніх правових підстав та за відсутності суб'єкта господарювання. Висновки контролюючого органу про самовільне зайняття позивачем земельних ділянок не відповідають дійсності, отже припис про приведення земельних ділянок до придатного для використання стану, включаючи знесення будівель, будинків і споруд, є необґрунтованим, що є безумовною підставою для його скасування.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, у період з 14.01.2016 року по 19.01.2016 року Державною екологічною інспекцією у Херсонській області проведено перевірку дотримання гр. ОСОБА_2 вимог природоохоронного законодавства та законодавства в частині використання та охорони земельних ресурсів по встановленню фактів самовільного зайняття земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за результатами якої складено акт №02-11/07 (Т. І, а.с. 101-111).

Підставою для проведення перевірки стала ухвала Дніпровського районного суду від 13.01.2016 року по справі №666/56/16-к.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України: встановлено самовільне зайняття земельної ділянки перед земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 418 м кв.; ст.ст. 113, 125, 126 Земельного кодексу України, ст.ст. 87, 93 Водного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України «Про правовий режим зон санітарної охорони водних об'єктів» від 18.12.1998 року № 2024: встановлено самовільне зайняття земельної ділянки перед земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 118 м кв., яка відведена МКП «ВУВКГ м. Херсона» та є санітарною зоною артезіанської свердловини № 20-171; ст.ст. 61, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 89 Водного кодексу України: встановлено самовільне зайняття земельної ділянки, розташованої за межами відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), площею 17 м кв.

На підставі висновків акту перевірки старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Бриняк О.О. та державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Литвиненко Т.І. 25.01.2016 року винесено припис №02-12/15, відповідно до якого ОСОБА_2 приписано: земельну ділянку перед відведеною земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), площею 418 м.кв. привести до придатного для використання стану, включаючи знесення будівель, будинків і споруд; термін виконання до 23.02.2016 р.; земельну ділянку перед відведеною земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), площею 181 м.кв., яка відведена МКП «ВУВКГ м. Херсон» та є санітарною зоною артезіанської свердловини № 20-171 привести до придатного для використання стану, включаючи знесення будівель, будинків і споруд; термін виконання до 23.02.2016 року; земельну ділянку, розташовану за межами відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), площею 17 м.кв. привести до придатного для використання стану, включаючи знесення будівель, будинків і споруд; термін виконання до 23.02.2016 року (Т. І., а.с. 113).

Не погоджуючись з правомірністю проведення перевірки та приписом позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що перевірка дотримання позивачем природоохоронного та земельного законодавства проведена на підставі та в межах повноважень контролюючих органів, висновки про порушення законодавства підтверджуються належними і допустимими доказами, а отже вимоги органу щодо усунення позивачем виявлених порушень ґрунтуються на Законі та підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно із ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як вірно встановив суд першої інстанції на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2015 р. № 1014 ОСОБА_2 придбала земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,1423 га, разом з об'єктом незавершеного будівництва , а саме житловим будинком загальною площею 130,1 кв. м, готовністю 30 %.

Під час проведення перевірки Держекоінспекцією у Херсонській області встановлено самовільне зайняття ОСОБА_2 земельних ділянок площею 418 кв. м, яка знаходиться перед відведеною земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2); площею 181 кв. м, яка знаходиться перед відведеною земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2), що відведена МКП «ВУВКГ м. Херсона» та є санітарною зоною артезіанської свердловини № 20-171; площею 17 кв. м, яка розташована за межами відведеної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2).

Факти самовільного зайняття вищевказаних земельних ділянок підтверджуються:

- земельної ділянки площею 418 кв. м: фотознімками, долученими до матеріалів справи та досліджених у судовому засіданні, з яких вбачається, що дана територія огороджена парканом, через яку прокладено прохід до домоволодіння ОСОБА_2 та розміщено газони з бордюрами; геодезичною зйомкою плану земельної ділянки від 15.01.2016 р., складеною ДП "Херсонгеоінформ";

- земельної ділянки площею 181 кв. м: фотознімками, долученими до матеріалів справи та досліджених у судовому засіданні, з яких вбачається, що дана територія огороджена парканом, через яку прокладено прохід до домоволодіння ОСОБА_2 та розміщено газони з бордюрами, свердловина; паспортом свердловини АДРЕСА_2 державним актом серії НОМЕР_3 від 30.05.2008 р. на право постійного користування земельною ділянкою під свердловиною АДРЕСА_3 геодезичною зйомкою плану земельної ділянки від 15.01.2016 р., складеною ДП «Херсонгеоінформ»;

- земельної ділянки площею 17 кв. м: висновком судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 30.11.2015 р. № 923-924-925-926, згідно якої площа забудови житлового будинку складає 411,60 кв. м, а його частина напівкруглої форми, площею 17 кв. м зі сторони р. Дніпро, знаходиться поза межами земельної ділянки, на яку оформлено правовстановлюючі документи; геодезичною зйомкою плану земельної ділянки від 15.01.2016 р., складеною ДП «Херсонгеоінформ».

Правовстановлюючих документів чи інших доказів, які б свідчили про правомірне користування позивачем вказаними земельними ділянками та про правомірну забудову земельних ділянок, як під час перевірки так і під час розгляду позивач не надав.

Також судом встановлено, що земельна ділянка площею 181 кв. м, яка розташована перед земельною ділянкою ОСОБА_2 і огороджена парканом з усіх сторін, утворюючи огороджену територію перед входом до домоволодіння позивача, відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_3 знаходиться у користуванні МКП «ВУВКГ м. Херсона» з цільовим призначенням - під артезіанську свердловину НОМЕР_4, що також підтверджується геодезичною зйомкою плану земельної ділянки від 15.01.2016 року ДП «Херсонгеоінформ».

Статтею 113 Земельного кодексу України визначено, що зони санітарної охорони створюються навколо об'єктів, де є підземні та відкриті джерела водопостачання, водозабірні та водоочисні споруди, водоводи, об'єкти оздоровчого призначення та інші, для їх санітарно-епідеміологічної захищеності. У межах зон санітарної охорони забороняється діяльність, яка може призвести до завдання шкоди підземним та відкритим джерелам водопостачання, водозабірним і водоочисним спорудам, водоводам, об'єктам оздоровчого призначення, навколо яких вони створені. Правовий режим земель зон санітарної охорони визначається законодавством України.

Правовий режим зон санітарної охорони водних об'єктів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.1998 року № 2024.

Пунктом 1 Постанови № 2024 передбачено, що з метою забезпечення охорони водних об'єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних та оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони (ЗСО). ЗСО водних об'єктів створюються на всіх господарсько-питних водопроводах незалежно від їх підпорядкованості або типу джерела водопостачання.

Згідно п.4 Постанови № 2024 ЗСО поверхневих та підземних водних об'єктів входять до складу водоохоронних зон і поділяються на три пояси особливого режиму: перший пояс (суворого режиму) включає територію розміщення водозабору, майданчика водопровідних споруд і водопідвідного каналу; другий і третій пояси (обмежень і спостережень) включають територію, що призначається для охорони джерел водопостачання від забруднення.

Усі водозабори повинні мати обладнання для систематичного контролю відповідності об'єму фактичної подачі води проектній потужності водозабору та дозволи на спеціальне водокористування (п.5 Постанови № 2024).

Відповідно до паспорту артезіанської свердловини, розташованої у АДРЕСА_3 встановлена зона суворого режиму (1 пояс санітарної охорони) розміром 25 х 25 м.

Правовий режим першого поясу ЗСО встановлено п. 6 Постанови № 2024, згідно якого: у межах першого поясу ЗСО: для поверхневих джерел водопостачання: 1) здійснюється: планування території для відведення поверхневого стоку за її межі, озеленення, огородження та забезпечення постійною охороною або охоронною сигналізацією; огородження акваторії буями, іншими попереджувальними знаками, встановлення над водоприймачами водозаборів бакенів з освітленням на судноплавних водних об'єктах; проведення будівельних робіт з метою відведення стічних вод у найближчу систему побутової каналізації чи на місцеві очисні споруди; встановлення водонепроникних приймачів для нечистот та побутових відходів з наступним їх вивезенням та дезінфекуванням у разі відсутності каналізації; обладнання водозаборів рибозахисними пристроями; 2) забороняється: скидання будь-яких стічних вод, а також купання, прання білизни, вилов риби, водопій худоби та інші види водокористування, що впливають на якість води; перебування сторонніх осіб, розміщення житлових та громадських будівель, організація причалів плаваючих засобів, застосування пестицидів, органічних і мінеральних добрив, прокладення трубопроводів, видобування гравію чи піску, проведення днопоглиблювальних та інших будівельно-монтажних робіт, безпосередньо не пов'язаних з експлуатацією, реконструкцією чи розширенням водопровідних споруд та мереж; проведення головної рубки лісу.

Для підземних джерел водопостачання: 1) здійснюється: планування, огородження, озеленення та монтування охоронної сигналізації; каналізування будівель з відведенням стічних вод у найближчу систему побутової чи промислової каналізації або на місцеві очисні споруди, розміщені на території другого поясу ЗСО; відведення стічних вод за межі цього поясу; 2) забороняється: перебування сторонніх осіб, розміщення житлових та господарських будівель, застосування пестицидів, органічних і мінеральних добрив, прокладення трубопроводів, видобування гравію чи піску та проведення інших будівельно-монтажних робіт, безпосередньо не пов'язаних з будівництвом, реконструкцією та експлуатацією водопровідних споруд та мереж; скидання будь-яких стічних вод та випасання худоби; проведення головної рубки лісу.

Таким чином, у 1 поясі ЗСО заборонено не тільки будівництво, а навіть перебування сторонніх осіб, отже земельна ділянка площею 181 кв. м, яка знаходиться у користуванні МКП «ВУВКГ м. Херсона», на якій розміщена артезіанська свердловина і яка відноситься до 1 поясу ЗСО, в порушення ст.ст. 113, 125, 126 Земельного кодексу України, п.6 Постанови №2024 самовільно зайнята ОСОБА_2 і огороджена парканом.

Також, згідно висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 30.11.15 року №923-924-925-926, за адресою: АДРЕСА_1, розташований двоповерховий будинок з вбудованим гаражем, готовністю 90 % (крім оздоблюваних робіт), несучі та огороджувальні конструкції будинку виконані в повному обсязі, так само опорядження та благоустрій, площа забудови житлового будинку складає 411,60 кв. м, а його частина напівкруглої форми площею 17 кв. м (тераса) зі сторони р. Дніпро знаходиться поза межами земельної ділянки, на яку оформлено правовстановлюючі документи, що також підтверджується геодезичною зйомкою плану земельної ділянки від 15.01.2016 р., складеною ДП «Херсонгеоінформ».

Отже, які вірно встановлено судом першої інстанції, частина житлового будинку напівкруглої форми площею 17 кв. м (тераса) зі сторони р. Дніпро знаходиться поза межами земельної ділянки, на яку оформлено правовстановлюючі документи.

При цьому, як під час перевірки так і під час розгляду справи, позивачем не надано правовстановлюючих документів на частину будинку напівкруглої форми площею 17 кв. м, чим порушено вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги твердження представника позивача про те, що дана споруда є гідротехнічною спорудою, у зв'язку з чим згідно ст. 93 Земельного кодексу України не потребує документального оформлення, оскільки вказана споруда є частиною житлового будинку, що знайшло своє підтвердження у висновку експерта від 30.11.2015 р. № 923-924-925-926, листі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області від 21.01.2016 року № 1021-1.9/96.

Разом з цим, в силу приписів ст. 93 Земельного кодексу України не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення.

Відповідно до пп. 1.9.18 Наказу Держкоммістобудування від 19.12.1995 року №252 «Про затвердження Методики обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів» гідротехнічні споруди - споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тунелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувачі промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд.

З наведеного нормативного визначення поняття гідротехнічної споруди слідує, що до них не відноситься частина житлового будинку.

Згідно із п. «г» ч. 2 ст. 61 Земельного кодексу України, п. 4 ч. 2 ст. 89 Водного кодексу України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, Держекоінспекцією як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність проведення заходу державного контролю та винесення оскарженого позивачем припису, у зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного припису.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року №1264-XII визначено, що відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Згідно із п. «а» ч. 1 ст. 20-2 Закону № 1264-ХІІ до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря.

Наказом Міністерство екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 року №429, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.2011 року за №1347/20085, затверджено Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, згідно п.1 якого Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №442 на Державну екологічну інспекцію (Держекоінспекцію) покладено функції зі здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів, у зв'язку з ліквідацією Державної інспекції сільського господарства України та її територіальних органів.

Згідно пп. «б» п. 4.2 Положення про Держекоінспекцію у Херсонській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 року №136, Держекоінспекція у Херсонській області здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням громадянами України вимог законодавства про використання та охорону земель: виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок; здійснення заходів із запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель; встановлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також із додержання режиму використання їх територій; ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду тощо.

Відповідно до п. 6.4 Положення про Державну екологічну інспекцію у Херсонській області, Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження.

Аналіз наведених правових норм показав, що Держекоінспекція у Херсонській області наділена повноваженнями щодо проведення перевірок фізичних осіб стосовно додержання ними вимог природоохоронного законодавства та охорони земельних ресурсів.

Так, підставою для проведення перевірки ОСОБА_2 стала ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.01.2016 року, винесена в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001523 від 23.04.2015 року, відповідно до якої надано дозвіл на одноразове проникнення до домоволодіння гр. ОСОБА_2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 для проведення відповідних перевірок Державною інспекцією сільського господарства у Херсонській області, Державною екологічною інспекцією у Херсонській області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 року №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» затверджено Перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надається дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців, до якого входять відповідачі. Разом з тим передбачено, що надання дозволу на проведення перевірок не потребується у разі, якщо такі перевірки проходять за рішенням суду та на вимогу службових осіб у випадках передбачених Кримінально-процесуальним кодексом України.

Таким чином, оскільки позапланова перевірка проведена Держекоінспекцією у Херсонській області на виконання ухвали слідчого судді, прийнятої в рамках Кримінально-процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надано належну оцінку цим обставинам та нормам права і суд дійшов правильного висновку про те, що призначення перевірки та її проведення відбулось за наявності правових підстав.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги доводи позивача про те, що він не є суб'єктом господарювання, а тому на нього не розповсюджуються норми Закону України «Про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики і продовольства від 25.02.2013 року №132, що позбавляє Держекоінспекцію права на проведення перевірки, оскільки Держекоінспекція у Херсонській області при проведенні перевірки керувалася не вимогами Закону України «Про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку № 132, а ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.01.2016 року, п. «а» ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положенням про державну екологічну інспекцію в автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, направлення на проведення перевірки від 13.01.2016 року №27 вручено гр. ОСОБА_5, яка згідно договору оренди від 07.04.2015 р., орендує земельну ділянку з об'єктом незавершеного будівництва (недобудований житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_1 тобто не безпосередньо позивачу або його представнику.

Разом з цим, згідно ухвали слідчого судді контролюючим органам надано дозвіл на одноразове проникнення до домоволодіння ОСОБА_2 для проведення перевірки, тому вручення направлення на перевірку особі, яка на законних підставах (згідно договору оренди) тимчасово проживає на території домоволодіння, не може свідчити про порушення порядку проведення перевірки.

Також судом першої інстанції вірно враховано, що під час перевірки був присутнім представник ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 0001523 адвокат Пасічніченко О.П., а акт перевірки № 02-11/07 підписано особисто ОСОБА_2 із запереченнями, тобто перевірку проведено із забезпеченням права позивача на ознайомлення зі змістом акту, його висновків, надання пояснень або зауважень тощо.

Щодо доводів позивача про порушення вимог проведення заходу державного контролю, обумовлені відсутністю підпису державного інспектора Сискіна С.В. у висновках акту перевірки, судом першої інстанції встановлено, що дана обставина не є підставою для визнання дій з проведення перевірки протиправними, оскільки перевірку розпочато 14.01.2016 року, згідно наказу від 04.01.2016 року №02-о Сискін С.В. перебував у відпустці з 15.01.16 року по 29.01.16 року включно. Оскільки акт складено 19.01.2016 року, тобто тоді, коли Сискін С.В. перебував у відпусті, то у акті відсутній його підпис. Між тим, акт підписано двома іншими інспекторами - Бриняк О.О. та Литвиненко Т.І.

Також, положеннями ст. 14-2 Земельного кодексу України визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у галузі земельних відносин, належить здійснення державного контролю за додержанням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також іноземними юридичними особами вимог законодавства про використання та охорону земель щодо: додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель; установлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також додержання режиму використання їх територій; вирішення інших питань, визначених законами України та покладених на нього актами Президента України.

Статтею 5 Закону України «Про охорону земель» від 19.06.2003 року №962-IV визначено органи, які здійснюють регулювання в галузі охорони земель, серед яких - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із забезпечення нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 17-1 Закону №962-ІV до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із забезпечення нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища належать, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про використання та охорону земель.

Згідно із п. 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару гранту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року №963, розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару гранту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держсільгоспінспекцією та її територіальними органами.

Таким чином, Держекоінспекція у Херсонській області наділена повноваженнями для здійснення нагляду (контролю) в частині самовільного зайняття земель та Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 на Державну екологічну інспекцію (Держекоінспекцію) покладено функції зі здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів, у зв'язку з ліквідацією Державної інспекції сільського господарства України та її територіальних органів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про правомірність проведення Держекоінспекцією у Херсонській області позапланової перевірки ОСОБА_2 та наявність у органа повноважень на для здійснення нагляду (контролю) в частині самовільного зайняття земельних ділянок.

Разом з цим, оскільки перевірка проводилась Держекоінспекцією у Херсонській області, за її результатом складено відповідний акт перевірки, колегія суддів вважає, що у Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області не було підстав виносити припис за результатами перевірки, отже висновок суду про відсутність обставин для зобов'язання органу вчинити ці дії в судовому порядку у повній мірі відповідають нормам матеріального права.

Участь у перевірці Держсільгоспінспекції у Херсонській області у повній мірі відповідає рішенню слідчому судді про дозвіл на одноразове проникнення до домоволодіння ОСОБА_2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, оскільки позивачем використовуються земельні ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування або вчиненого правочину щодо таких земельних ділянок, з порушенням правового режиму зони санітарної охорони водних об'єктів, контролюючі функції органів відносно правомірності використання земель проведені з повним дотриманням прав та інтересів позивача, за наявності правових підстав, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, визнання неправомірними дій та скасування приписів у повній мірі відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.07.2016 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

С.Д. Домусчі