Справа № 825/1160/16
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року м.Чернігів Справа № 825/1160/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача Барінцева В.С.,

представника відповідача Марцевої Т.І.,

представника третьої особи Лукаша Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАФНІС" до Менської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ''ОЛТАС-льон'' про визнання протиправним та скасування розпорядження

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.05.2016 ТОВ "ДАФНІС" звернулось до Менської районної державної адміністрації Чернігівської області з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі для передачі їх в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтованою площею 88,81 га за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв), що знаходяться на території Столненської сільської ради Менського району Чернігівської області. Вказане клопотання залишено без задоволення, натомість розпорядженням № 219 від 09.06.2016 року надано дозвіл на розробку технічної документації на вищевказані невитребувані частки (паї) СТОВ "ОЛТАС-льон". При цьому прийняття оскаржуваного розпорядження відбулося без проведення земельних торгів, що є порушенням земельного законодавства України. За таких обставин просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Менської районної державної адміністрації від 09.06.2016 № 219.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні з підстав викладених в письмових запереченнях (а.с.37-39). Та зазначив, що невитребувані земельні частки (паї) не відносяться до земель державної або комунальної власності, тому надаються районними адміністраціями в оренду без проведення земельних торгів.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позицію відповідача та просив залишити позовні вимоги без задоволення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, судом встановлено наступне.

05.05.2016 до в.о. голови Менської РДА звернулося ТОВ "ДАФНІС" із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 88,81 га за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) з метою подальшої передачі їх в оренду на території Столненської сільської ради Менського району Чернігівської області(а.с. 53).

16.05.2016 до голови Менської РДА також звернулося СТОВ "ОЛТАС-льон" із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 88,81 га за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) з метою подальшої передачі їх в оренду на території Столненської сільської ради Менського району Чернігівської області(а.с.49).

18.05.2016 районна комісія з вибору земельних ділянок розглянула клопотання позивача та повідомила останнього, що дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо вказаних невитребуваних часток (паїв) надано іншій особі СТОВ "ОЛТАС-льон".

На підставі рішення комісії 09.06.2016 Менською РДА прийнято розпорядження № 219 "Про надання дозволу СТОВ "ОЛТАС-льон" на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою подальшої передачі їх в оренду, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв), розташовані на території Столненської сільської ради, орієнтовною площею 88,81 га" (а.с. 40).

Не погоджуючись з таким розпорядженням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 9.04.1999 № 586-XIV виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Відповідно до пункту частини першої статті 21 вищезазначеного Закону, до повноважень місцевих державних адміністрацій в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля відносяться зокрема, розпорядження землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про місцеві адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази.

Статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 5.06.2003 № 899-IV передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Відповідно до пункту 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 № 122 нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

З аналізу наведених норм вбачається, що невитребувані земельні ділянки, право на які належать громадянам, які в свою чергу його ще не реалізували (не виділили їх в натурі та не одержали на них державних актів) передаються в розпорядження районних державних адміністрацій та можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням.

Разом з тим, Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" не встановлено порядку прийняття рішень районною державною адміністрацією при передачі в оренду нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок, тому при визначенні відповідної процедури необхідно керуватись нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до частини третьої статті 122 ЗК України, районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини шостої цієї статті, крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Відповідно до частини першої та другої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

При цьому оскільки невитребувані земельні ділянки не відносяться до земель державної чи комунальної власності, тому дія статті 134 Земельного кодексу України не поширюється на передачу їх в оренду юридичним та фізичним особам.

Таким чином, невитребувані земельні ділянки до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку надаються в оренду без проведення земельного аукціону.

Вказана позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.06.2015 (справа № К/9991/59764/12).

Разом з тим, суд вважає безпідставними зазначення в оскаржуваному розпорядженні статусу земель орієнтовною площею 88,81 га, які розташовані на території Столненської сільської ради Менського району Чернігівської області невитребуваними, оскільки в розумінні статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 № 122 (далі-Порядок) земельна ділянка залишається невитребуваною, коли особа, якій належить право на земельну частку (пай), не реалізовує його.

При цьому суд зазначає, що положення статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та пункту 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 № 122 стосуються земельних ділянок, які вже виділені в натурі на підставі розподілу земель колишніх сільськогосподарських підприємств між громадянами власниками сертифікатів на земельні частки (паї), а не земельних часток (паїв).

Виходячи з наведених норм суд зазначає, що невитребувана земельна ділянка - це ділянка щодо якої її власник або користувач не реалізовує належні йому права, тобто не оформлює право власності на неї шляхом виділення в натурі (на місцевості) належної йому земельної частки (паю) і отримання державного акту на право приватної власності на землю.

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.

Отже не можуть передаватись в оренду фізичним або юридичним особам земельні ділянки громадян право власності на які підтверджено державними актами на право власності на землю, оскільки такі в цьому випадку не вважаються невитребуваними.

Як вбачається із листа Відділу Держгеокадастру у Менському районі від 25.07.2016 № 1150, розпайовані земельні ділянки колишнього КСП "Праця" с. Стольне є приватною власністю громадян, інформація про інших власників у відділі відсутня. Більш детальну інформацію про власників земельних часток (паїв) можна отримати у комісії по розпаюванню КСП "Праця" с. Стольне або Стольненській сільській раді. Також вбачається, що на земельні частки (паї) № 1393 та № 1463 власники отримали державні акти на право приватної власності на землю ЯГ № 939535, ЯА №515916 (а.с. 58), а відтак останні не відносяться до нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок, оскільки належать на праві приватної власності громадянам.

При цьому суд звертає увагу на те, що статтею 9 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначено, що розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів.

Відповідно до частини першої та третьої статті 32 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952 інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження міститься у Державному реєстрі прав та є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом. Для посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів Національної поліції, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, Національного банку України, Національного антикорупційного бюро України, Національного агентства з питань запобігання корупції, адвокатів, нотаріусів інформація з Державного реєстру прав у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб'єктом права чи за об'єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису.

Відомості про державну реєстрацію земельної ділянки, а саме формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера містяться в Державному земельному кадастрі (ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Згідно приписів пункту 3 статті 28 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 9.04.1999 № 586-XIV для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право одержувати дані від державних органів і органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, політичних партій, громадських і релігійних організацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності.

Таким чином, для визначення правового статусу невитребуваної земельні ділянки до прийняття оскаржуваного розпорядження відповідач мав право одержати інформацію від Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) КСП "Праця", Державного земельного кадастру" про державну реєстрацію земельних ділянок, Державного реєстру прав про зареєстровані права на земельні ділянки стосовно яких приймалось розпорядження від 09.06.2016 № 219, тоді як такі документи у відповідача відсутні.

Посилання відповідача на інформацію, викладену у довідці Стольненська сільська рада Менського району Чернігівської області від 05.05.2016 № 03-05/66 про те, що на території Стольненської сільської ради розміщені 32 невитребувані земельні частки (паї), орієнтовною площею 88,81 га, які можуть бути передані в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, суд до уваги не бере, оскільки з останньої неможливо встановити, які саме земельні ділянки є невитребуваними, а які зареєстровані в Державному реєстрі прав та Державному земельному кадастрі.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що Менська РДА з непередбачених законом та не підтверджених документально підстав прийняла розпорядження про надання дозволу СТОВ "ОЛТАС-льон" на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою подальшої передачі їх в оренду, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв), які розташовані на території Столненської сільської ради, орієнтовною площею 88,81 га".

Саме з цих підстав розпорядження Менської районної державної адміністрації від 09.06.2016 № 219 є протиправним.

Розпорядження № 266 Менської районної державної адміністрації Чернігівської області від 25.07.2016, яким внесені зміни до розпорядження голови районної державної адміністрації від 09.09.2016 № 219, судом також до уваги не приймається, оскільки розпорядження до якого внесені зміни визнано судом протиправним.

Положеннями статті 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" зазначено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку оскаржуваному розпорядженню суд також керується частиною третьою статті 2 КАС України, згідно з якою у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що розпорядження Менської районної державної адміністрації від 09.06.2016 № 219 прийнято необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому підлягає скасуванню.

Згідно частини другої статті 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Менської районної державної адміністрації від 09.06.2016 № 219.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Менської районної державної адміністрації судові витрати в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАФНІС" ().

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко