Справа № 753/11444/16-а
Суддя: Даниленко В. В.
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/567/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді Даниленко В.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити ді,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління пенсійного Фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку розміру його пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-679 зп від 10 травня 2016 року та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 16 травня 2016 року перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 18-679 зп від 10 травня 2016 року без обмеження її граничного розміру, та провести виплату різниці в пенсії.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 02 листопада 2005 року відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11. 1991 №1789-ХІІ Дарницьким районним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу призначено пенсію за вислугу років в розмірі 88 відсотків від розміру місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

04 жовтня 2010 року за Наказом Генерального прокурора України № 3097 ц від 30.09.2010 позивача звільнено з посади, у Генеральній прокуратурі України, за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (ст.38 КЗпП України).

Дарницьким районним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві після звільнення призначену за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11. 1991 №1789-ХІІ пенсію перераховано (за відповідною довідкою Генеральної прокуратури України) в розмірі 90 відсотків місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

16.05.2016 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії без обмежень максимального розміру відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі та відсотках відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру (в редакції на час призначення пенсії) від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено довідкою Генеральної прокуратури України № 18-679 зп від 10 травня 2016 року.

23 травня 2016 року листом № 3648/14/к-З52 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило ОСОБА_2 в перерахунку пенсії. Вказане рішення Відповідач мотивував тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-VII підстав для проведення перерахунку пенсії не передбачено.

Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що порушує його Конституційні соціальні права на пенсійне забезпечення.

Представником відповідача - Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Києва подано до суду письмові заперечення проти позову, в яких останній не погоджуючись з позовом, просив відмовити у його задоволені.

На підставі ст. 183-2 КАС України розгляд справи проводиться у скороченому провадженні, без виклику сторін, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

02 листопада 2005 року відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11. 1991 №1789-ХІІ Дарницьким районним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу призначено пенсію за вислугу років в розмірі 88 відсотків від розміру місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

04 жовтня 2010 року за Наказом Генерального прокурора України № 3097 ц від 30.09.2010 позивача звільнено з посади, у Генеральній прокуратурі України, за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (ст.38 КЗпП України).

Дарницьким районним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві після звільнення призначену за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11. 1991 №1789-ХІІ пенсію перераховано (за відповідною довідкою Генеральної прокуратури України) в розмірі 90 відсотків місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

16.05.2016 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії без обмежень максимального розміру відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі та відсотках відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру (в редакції на час призначення пенсії) від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено довідкою Генеральної прокуратури України № 18-679 зп від 10 травня 2016 року.

23 травня 2016 року листом № 3648/14/к-З52 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило ОСОБА_2 в перерахунку пенсії. Вказане рішення Відповідач мотивував тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-VII підстав для проведення перерахунку пенсії не передбачено.

Згідно частини 1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пунктом 3 затверджено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців.

Таким чином, у відповідності до даної постанови КМУ від 09.12.2015 №1013, право на перерахунок пенсії з'явилось з 01 січня 2016 року.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру».

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру", зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

У відповідності до норм Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VІІІ в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про проведення перерахунку пенсії, внесені зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру", відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, станом на день проведення перерахунку пенсії набув чинності Закон України „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавці актів України", який встановлює низку змін до законів, які регулюють питання пенсійного забезпечення громадян.

Зокрема, з 01.01.2015 розмір пенсії за віком та вислугою років, які призначаються за нормами Закону України «Про прокуратуру» становлять 60 % заробітної плати.

Однак, відповідно до ч. 15 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, положення яких - щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-УІ не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, частиною 13 статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру" передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно положень ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законами № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» і № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Законів № 3668-VІ і № 1166-VII не зазнали.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 у справі № К/800/6054/15.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України в постановах № 21-348а13 від 10.12.2013 року, № 21-445а13 від 17.12.2013 року.

Відповідно до Закону України № 213 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» частину п'ятнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793 із наступними змінами) замінено чотирма частинами такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій та статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року за №1013 «Про впорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» підвищено заробітну плату працівників прокуратури.

Таким чином, з прийняттям постанови КМ України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 09 грудня 2015 року №1013 виникли підстави для перерахунку пенсії.

Відтак, перерахунок пенсії повинен проводитися на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих пенсіонером, в даному випадку довідки Генеральної прокуратури України.

Таким чином, управління зобов'язане було прийняти заяву позивача ОСОБА_2 та перерахувати йому пенсію згідно з довідкою Генеральної прокуратури №18-679 від 10.05.2016 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, та здійснити відповідні виплати зазначених коштів.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

У розумінні статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Згідно принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України).

У відповідності до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015р., визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу". Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Проте, Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пунктом 3 затверджено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, відтак у мене з'явилось право на перерахунок пенсії саме з 01 січня 2016 року.

Крім того, прийнятий новий Закон України «Про прокуратуру» №1697- VIII від 14.10.2014, а саме пункт 15 статті 86 даного закону, в якому зазначено про те, що «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуга перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень», не може будь-яким чином стосуватися моєї пенсійної виплати на підставі саме того, що пенсію мені було призначено до прийняття останніх змін до спеціальних законів та змін до пенсійного законодавства. А відтак, керуючись нормами Конституції України, саме ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією прав на соціальний захист на неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Тобто, розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Аналогічна правова позиція зі спірного питання викладена Верховним судом України у постанові від 10.12.2013 року у справі №21-348а13 та у постанові від 17.12.2013 року у справі № 21-445а13.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»).

Тому, звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України - не допускається.

Крім того, відповідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законом України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що підлягає звуженню та обмеженню.

Таким чином, Лівобережне об'єднання управління Пенсійного Фон, України в м. Києві повинно було застосувати саме норми Закону, які обмежені максимального розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не встановлюють.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів України на підзаконними актами, Лівобережного об'єднання управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, повинно було застосувати положення ч. 1 ст. 50- Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, відповідно до якої розмір пенсії повинен становити 90% від суми місячного заробітку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органами місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією ті законами України.

Відповідно до п.1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України теж визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднання управління пенсійного фонду України м. Києва про визнання неправомірними та протиправними дій Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови перерахунку розміру пенсії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст.ст. 11, 70, 71, 99, 159, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити ді - задовольнити.

Визнати протиправними дії та рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23 травня 2016 року щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-679 зп від 10 травня 2016 року

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 16 травня 2016 року перерахунок ОСОБА_2 пенсії у розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 18-679 зп від 10 травня 2016 року без обмеження її граничного розміру, та провести виплату різниці в пенсії.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_2, різницю в пенсії за минулий час, з першого числа місяця, що йде за місяцем настання обставин - прийняття Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», які тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01 січня 2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: