Справа № 805/4941/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року справа №805/4941/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Жаботинської С.В.

ОСОБА_2

За участю секретаря судового засідання Борисова А.А.,

Представників:

позивача ОСОБА_3,

відповідачів 1, 2 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 року у справі № 805/4941/15-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень форми «Ш» від 10 листопада 2015 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2015 року Приватне акціонерне товариство «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» (далі позивач, ПАТ «Кераммаш») з урахуванням уточнених позовних вимог звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Словянської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області (далі відповідач 1, Словянська ОДПІ), Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач 2, ГУ ДФС) із вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень форми «Ш» від 10 листопада 2015 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 (арк. справи 4-5, 79-80).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 року вказаний вище адміністративний позов задоволено. Скасовані податкові повідомлення-рішення Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 листопада 2015 року форми «Ш»: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, за якими ПАТ «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» застосовано штрафні санкції з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 24 413,37 грн. та у сумі 9 789 грн.

Не погодившись таким рішенням суду першої інстанції Головне управління ДФС у Донецькій області (далі апелянт, ГУ ДФС у Донецькій області) звернулось до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в обґрунтування доводів якої апелянт, зазначив, що судом першої інстанції при винесенні рішення порушені норми матеріального та процесуального права, оскільки судом не прийнято до уваги, що станом на 30 вересня 2015 року у позивача був наявний податковий борг з авансових внесків з податку на прибуток, що відображено в обліковій картці платника податків, з урахуванням чого податковою 26 жовтня 2015 року проведено перевірку з питань дотримання позивачем граничних строків сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток та було встановлено, що узгоджені суми податкового зобовязання сплачені платником з порушенням строків, визначених ПК України,а саме: 08 липня 2015 року та 07 жовтня 2015 року, з урахуванням чого податковим органом на підставі пункту 126.1 статті 126 ПКУ за результатами перевірки винесені ппр від 10 листопада 2015 року, якими до позивача застосовані штрафні санкції: № НОМЕР_1 у розмірі 24 413,37 грн., (9 611,17 грн. + 14 802,20 грн. 20% від несвоєчасно сплаченої суми); ппр № НОМЕР_2 у розмірі 9 789,00 грн. (7 401,10 + 2 387, 90 грн.). З урахуванням викладеного апелянт просив суд задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (арк. справи 178-182).

У судовому засіданні представник відповідачів підтримав доводи апеляційної скарги відповідача 2, просив суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, зазначає наступне.

Приватне акціонерне товариство «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» (, адреса 84105, Донецька область, м. Словянськ, вул.. Свердлова, буд. 1А), є юридичною особою та перебуває на податковому обліку в Словянській ОДПІ, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців (арк. справи 24).

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, та не є спірним між сторонами, 30 січня 2015 року позивачем засобами електронного звязку подано до Словянської ОДПІ декларацію з податку на прибуток підприємств, із самостійним визначенням суми авансового внеску з податку на прибуток у розмірі 74 011 грн. (арк. справи 25-26).

26 жовтня 2015 року Словянською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку податкової звітності ПАТ «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» з податку на прибуток, за результатами якої складено акт перевірки від 26 жовтня 2015 року № 1258/15-02, за яким встановлено порушення ПАТ «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» термінів сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на прибуток протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 ПК України, а саме: граничних термінів сплати: 30 червня 2015 року фактично сплачено 08 липня 2015 року (затримка 8 днів), 30 липня 2015 року фактично сплачено 07 жовтня 2015 року (затримка 69 днів), 30 серпня 2015 року фактично сплачено 07 жовтня 2015 року (затримка 38 днів), 30 вересня 2015 року фактично сплачено 07 жовтня 2015 року (затримка 7 днів) (арк. справи 88).

За наслідками наведених висновків, за актом камеральної перевірки відповідачем 10 листопада 2015 року прийняті податкові повідомлення-рішення:

- форми «Ш» № НОМЕР_1 яким ПАТ «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» визначено суму штрафу у розмірі 20% з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 24 413,37 грн. за затримку на 69 та 38 днів календарних днів сплати суми грошового зобовязання (9 611,17 грн. + 14 802,20 грн. 20% від несвоєчасно сплаченої суми) (арк. справи 8).

- форми «Ш» № НОМЕР_2 яким ПАТ «Інститут керамічного машинобудування Кераммаш» визначено суму штрафу у розмірі 10% з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 9 789 грн. за затримку на 8 та 7 днів календарних днів сплати суми грошового зобовязання (7 401,10 + 2 387, 90 грн. 10%) (арк. справи 6).

Не погодившись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Колегія судді зазначає, що спірним питанням даної справи є своєчасність сплати позивачем грошових зобовязань, самостійно визначених ним у поданій до контролюючого органу декларації шляхом заліку з інших платежів, та як наслідок правомірність застосування відповідачем 1 до позивача штрафних санкцій за затримку терміну сплати зобовязань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 10 листопада 2015 року.

З приводу викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків є сумою коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Абзацом 4 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України зазначено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Відповідно до підпункту 17.1.10 статті 17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

До того ж, у відповідності до пункту 43.3 статті 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Таку заяву платник податків подає у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином з наведеного вбачається, що обов'язковою умовою для здійснення повернення платникові надміру сплачених сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви «про повернення таких коштів», у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів, потім контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, який у свою чергу протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 18 травня 2015 року за вих. № 02/024 позивачем до контролюючого органу спрямовано заяву про проведення заліку надміру сплаченого податку на прибуток у рахунок авансового платежу по податку на прибуток у сумі 95 000 грн. в рахунок авансового платежу з податку на прибуток (арк. справи 44).

Листом від 16 червня 2015 року за № 12535/10/05-22-15-02 Словянська ОДПІ у відповідь на лист від 18 травня 2015 року щодо повернення надміру сплачених сум по податку на прибуток в сумі 95,0 тис. грн. в рахунок авансового платежу з податку на прибуток повідомило наступне. ПрАТ «Кераммаш» у 2013 та 2014 році прийнято рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), однак у порушення п.п.153.3.2 п.153.3 ст.153 ПКУ (до 01.01.2015р.) підприємством не внесено до бюджету авансові внески з податку на прибуток підприємств у сумах 144,8 тис. грн. та 411 тис. грн. відповідно. Погашення нарахованої суми відбулося за рахунок переплати яка виникла у наслідок річних декларувань та перекиду коштів сум бюджетного відшкодування (арк. справи 89).

01 липня 2015 року позивач подав до відповідача за вих. № 02/029 заяву про проведення заліку надлишково сплаченого податку на прибуток у рахунок авансового платежу по податку на прибуток у сумі 49 999 грн. Лист відкликано підприємством у звязку з переглядом підприємством суми заліку (арк. справи 10, 12)

07 липня 2015 року за вих. № 02/0314 до контролюючого органу було надано заяву з вимогою про проведення заліку надлишково сплаченого податку на прибуток у рахунок авансового платежу по податку на прибуток у сумі 240 000 грн. (арк. справи 11).

Враховуючи положення п.2.25 Наказу ГУ ДФС у Донецькій області № 113 від 16 липня 2015 року відповідно до якого повернення надміру та/або помилково сплачених сум податкових зобовязань за податками, зарахування надміру та/або помилково сплачених сум у погашення податкових зобовязань за іншими кодами (підкодами) бюджетної класифікації щодо сум повернення понад 50,0 тис.грн. здійснюється за попереднім інформуванням координаційно-моніторингового управління ГУ ДФС у Донецькій області, надіслана Словянською ОДПІ до ГУ ДФС Донецькій області (арк. справи 33-35).

Листом від 03 серпня 2015 року № 7079/7/05-99-20-01-04-03 ГУ ДФС Донецькій області повернуло без погодження висновок щодо повернення позивачу надміру сплачених коштів з податку на прибуток, обґрунтовуючи тим, що ПАТ «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» у 2014 року приймалось рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), однак в порушення п.п.153.3.2 п.153.3 ст.153 ПКУ ним не було внесено до бюджету авансові внески з податку на прибуток підприємства у сумі 411,7 тис. грн. Погашення нарахованої суми авансових внесків відбулося не за рахунок сплачених коштів, а за рахунок переплати, яка виникла внаслідок річних декларувань та перекиду коштів сум бюджетного відшкодування. Повернення коштів можливо тільки після проведення документальної перевірки. (арк. справи 36-37).

Листом від 07 серпня 2015 року за № 357/10/05-22-15-02 Словянська ОДПІ повідомила, що підприємством не внесено до бюджету авансові внески з податку на прибуток підприємств у сумах 411,7 тис. грн. Погашення нарахованої суми відбулося за рахунок переплати, яка виникла внаслідок річних декларувань та перекиду коштів сум бюджетного відшкодування. Після фактичного проведення документальної перевірки, буде зроблено висновок та прийнято рішення щодо можливості перекидки коштів (арк. справи 90).

Так, наявність у позивача переплати з податку на прибуток приватних підприємств підтверджується актами звіряння розрахунків: актами від 03 лютого 2015 року за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, за період з 01 січня 2015 року по 01 липня 2015 року від 21 грудня 2015 року (арк. справи 112 121).

Також наявність переплати з податку на прибуток приватних підприємств підтверджується зворотнім боком облікової картки з відповідного податку позивача (арк. справи 28-32).

Підпунктом 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

При цьому, порядок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток при виплаті дивідендів встановлено пунктом 57.1 1 статті 57 Податкового кодексу України.

Тобто, у питанні вибору підстав для оподаткування доходів (дивідендів) нерезидента з джерелом походження з України (норм ПКУ або положень міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування) платник податків має керуватись вищенаведеними нормами.

При цьому, абзацом другим пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що сплата грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Отже з наведеного вбачається, що будь-якої іншої процедури заліку переплачених коштів з податку на прибуток у вигляді сплати авансових внесків з цього ж податку податковим законодавством не передбачена.

Таким чином із наведеного пункту 87.1 Податкового кодексу України можна зробити висновок, що джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків є, зокрема, суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. При чому, як сплата грошових зобовязань, так і погашення податкового боргу платника податків із відповідного платежу може бути здійснена:

- за рахунок надміру сплачених сум такого платежу - без заяви платника;

-за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів - на підставі відповідної заяви платника.

Окрім викладеного представник відповідачів у судовому засіданні підтвердив, що на виконання Наказу Мінфіну України № 651 від 20 липня 2015 року з метою удосконалення бюджетної класифікації відбулося зарахування авансових внесків позивача з податку на прибуток до податку на прибуток.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України визначено,що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З урахуванням викладеного, у завязку з вчасно поданою позивачем до контролюючого органу заяв про проведення заліку надміру сплачених грошових зобов'язань по авансовим платежам по податку на прибуток в рахунок сплати податку на доходи нерезидентів , а саме від 18 травня 2015 року та 07 липня 2015 року суд вважає висновки податкового органу стосовно порушення позивачем термінів сплати самостійно визначених зобовязань помилковими, у звязку із чим нарахування штрафу з податкового зобовязання є передчасним, а податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, а отже судом першої інстанції правомірно прийнято постанову, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 року у справі № 805/4941/15-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 року у справі № 805/4941/15-а, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 27 липня 2016 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді С.В. Жаботинська

ОСОБА_2