Справа № 826/7243/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 липня 2016 року № 826/7243/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, за участю третіх осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про визнання протиправним та скасування наказу в частині,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної судової адміністрації України (далі - відповідач) та просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ голови Державної судової адміністрації України №84 від 28.04.2016 в частині застосування до ОСОБА_1 - начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В судовому засіданні 07.07.2016 судом протокольною ухвалою залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15.

Позивач в обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу порушено строк для застосування дисциплінарного стягнення. При цьому, порушення, які встановлені при здійснені аудиту територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, на думку позивача, є необґрунтованими.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

В судове засідання 18.07.2016 треті особи не прибули, про дату, та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Разом з цим, у своїх заявах про вступ у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, останні просили суд розглянути справу за їх відсутності та адміністративний позов задовольнити.

У зв'язку з вищевикладеним, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наказом Державної судової адміністрації України від 22.09.2014 №566/к призначено ОСОБА_1 на посаду начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області з 22.09.2014 за переведенням з територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області з посадовим окладом згідно штатного розпису, із збереженням сьомого рангу державного службовця.

В подальшому наказом Державної судової адміністрації України від 28.04.2016 №84 «Про результати проведення планового аудиту відповідності, ефективності та фінансового аудиту в територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Київській області від 25.03.2016 №6-16/2» (далі - оскаржуваний та/або спірний наказ) відповідно до частини п'ятої статті 150 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підпункту 4 пункту 4 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Ради суддів України від 22.10.2012 №12 (зі змінами), статей 147-149 Кодексу законів про працю України, статті 14 Закону України «Про державну службу України» та з метою забезпечення усунення та недопущення в подальшому порушень і недоліків, виявлених в ході проведення планового аудиту відповідності, ефективності та фінансового аудиту в територіальному управління Державної судової адміністрації України в Київській області за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 вирішено застосувати до начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання службових обов'язків, відсутність внутрішнього контролю за станом фінансово - господарської діяльності територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, що призвело до численних порушень, виявлених у ході проведеного аудиту, а саме:

- до порушення вимог пункту 10 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», начальником територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області ОСОБА_1 неправомірно видано наказ від 10.02.2015 №13, внаслідок чого зайво виплачена суддівська винагорода в сумі 919, 6 тис. гривень;

- до порушення вимог пункту 7 Заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів передбачених для утримання місцевих та апеляційних судів загальної юрисдикції, Державної судової адміністрації України та її територіальних управлінь, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, затверджених наказом ДСА України від 23.05.2014 №81 (зі змінами), та до порушень вимог частини третьої статті 26 Бюджетного кодексу України внаслідок відсутності внутрішнього контролю з боку начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області ОСОБА_1 зайво виплачено заробітної плати на загальну суму 1,1 тисяч гривень;

- до порушення вимог підпункту «з» пункту 2 Наказу Міністерства праці України від 02.10.1996 №77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих з обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» та до порушення вимог частини третьої статті 26 Бюджетного кодексу України внаслідок відсутності внутрішнього контролю з боку начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області ОСОБА_1 зайво виплачено матеріальної допомоги робітникам, зайнятим обслуговуванням апаратів судів у сумі 43,7 тисяч гривень;

- до порушення вимог статті 114 Кодексу законів про працю України, внаслідок відсутності внутрішнього контролю з боку начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області ОСОБА_1 працівниками апаратів судів недоотримано заробітної плати в сумі 0,3 тисяч гривень;

- до порушення вимог ДСТУ БД 1.1-1:213 та частини третьої статті 26 Бюджетного кодексу України внаслідок відсутності внутрішнього контролю з боку начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області ОСОБА_1 завищено вартість виконаних робіт з поточного ремонту на суму 12,1 тисяч гривень;

- до порушень вимог частини третьої статті 148 та частини четвертої статті 149 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами), пункту сьомого Положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 05.04.2011 №82, пунктів 14, 15 Типового положення про апарат місцевого, апеляційного судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 28.09.2012 №115 (зі змінами), пункту сьомого Типового положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 15.07.2015 №104, та пункту сьомого Положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, затвердженого Головою ДСА України 25.09.2015 начальником територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області ОСОБА_1 внаслідок перевищення свої службових повноважень, протягом 2015 року видавалися накази про преміювання, встановлення рангів, надбавок працівникам апаратів судів тощо.

Підставою для прийняття спірного наказу був звіт Державної судової адміністрації України №6-16/2 від 25.03.2016, складений за результатами проведення планового аудиту відповідності ефективності та фінансового аудиту в територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Київській області.

ОСОБА_1 не погоджується з оскаржуваним наказом, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулює Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону №3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Статтею 10 Закону №3723-XII визначено, що основними обов'язками державних службовців є, серед іншого, додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції.

При цьому, державні службовці мають право, зокрема, захищати свої законні права та інтереси у вищестоящих державних органах та у судовому порядку (ст. 11 Закону №3723-XII).

Відповідно до ст. 14 Закону №3723-XII дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Для окремих категорій державних службовців законом можуть бути визначені особливості визнання дисциплінарного проступку підставою для припинення державної служби.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Поряд з цим, правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України.

Статтею 1 Кодексу законів про працю України визначено, що останній регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Згідно ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарне стягнення, в контексті ст. 148 Кодексу законів про працю України застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

При цьому, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» звернуто увагу на необхідність неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України, КзПП і інших актів законодавства України.

Пунктом 22 вказаної постанови, зокрема, визначено, «…що судам необхідно з'ясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема чи не закінчився встановлений для цього строк…».

Аналіз вказаного в сукупності дає суду підстави дійти висновку, що при вирішенні спору по суті слід з'ясувати безпосереднє дотримання власником або уповноваженим ним органом строк застосування дисциплінарного стягнення та строк його накладення.

Так, позивач у позовній заяві зазначає, що місячний строк застосування до нього дисциплінарного стягнення було пропущено, оскільки звіт Державної судової адміністрації України №6-16/2 за результатами проведення планового аудиту відповідності ефективності та фінансового аудиту в територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Київській області був складений та підписаний 25.03.2016, а відтак, сплив строку для застосування дисциплінарного стягнення слід обраховувати саме з дати підписання зазначеного звіту.

Натомість, відповідач у письмових запереченнях на позовну заяву, як і судовому засіданні 18.07.2016 наполягав, що строки застосування дисциплінарного стягнення до позивача Державною судовою адміністрацією України було дотримано, оскільки відповідачем розглядалися заперечення ОСОБА_1.

В подальшому, як стверджує відповідач, з огляду на необхідність прийняття рішення щодо доцільності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та обрання виду дисциплінарного стягнення, Головою Державної судової адміністрації України ОСОБА_17 26.04.2016 за вих. №6-3138/16 було направлена на адресу начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області ОСОБА_1 вимогу щодо надання письмових пояснень з приводу порушень, виявлених під час проведення планового аудиту.

Письмові пояснення, надані позивачем були 27.04.2016, які, в свою чергу, надійшли до Державної судової адміністрації України 28.04.2016.

На думку відповідача, днем виявлення проступку, з якого починається сплив місячного строку, вважається день, коли керівнику стало відомо про вчинення проступку, який у даному випадку вважається 27.04.2016.

Суд, оцінивши доводи як позивача, так і відповідача в цій частині, звертає увагу на наступне.

Так, ст. 148 Кодексу законів про працю України визначено імперативні строки застосування дисциплінарного стягнення, а саме місячний строк з дня виявлення проступку.

До цього місяця не зараховується час звільнення працівника з роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням працівника у відпустці.

Суд зазначає, що ст. 148 Кодексу законів про працю України передбачає обчислення місячного строку для застосування стягнення з дня виявлення не факту (дії, бездіяльності), а саме проступку. Виявлення проступку означає не тільки виявлення факту (дії), але і встановлення працівника, який порушив трудові обов'язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв'язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника.

В даному випадку, на думку суду, днем виявлення проступку позивача є 25.03.2016, тобто дата складання звіту Державної судової адміністрації України №6-16/2 за результатами проведення планового аудиту відповідності ефективності та фінансового аудиту в територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Київській області, оскільки зі змісту останнього чітко слідує встановлення факту (дії) (видача наказів), встановлення працівника, який порушив трудові обов'язки (позивач), характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв'язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника.

Суд зазначає, що доведення до відома Голови Державної судової адміністрації України про складений звіт лише 26.04.2016 та затребування останнім пояснення від позивача щодо порушень, які встановлені звітом не можуть продовжувати імперативний строк встановлений чинним законодавством для застосування дисциплінарного стягнення.

Суд вважає, що дії власника або уповноваженого ним органу щодо отримання від порушника трудової дисципліни письмових пояснень не можуть вчинятися останніми поза межами місячного строку.

Тобто, на думку суду, затребування відповідачем пояснень аж 26.04.2016 не може штучно продовжувати строк для накладення дисциплінарного стягнення, а відтак суд погоджується з доводами позивача в частині порушення Державною судовою адміністрацією України ч. 1 ст. 148 Кодексу законів про працю України.

Що ж стосується доводів позивача про порушення відповідачем ч. 2 ст. 148 Кодексу законів про працю України суд зазначає наступне.

Так, приписами вказаної норми визначено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що накази позивача, які, на думку Державної судової адміністрації України є проступком останнього, були видані більше ніж шість місяців, а в деяких випадках більше ніж рік тому назад до моменту накладання дисциплінарного стягнення.

Вказане свідчить, про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 після спливу шести місяців з дня вчинення проступку, а тому доводи позивача в цій частині є обґрунтованими.

Разом з цим, судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача щодо не можливості перевірки діяльності територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, у тому числі його керівника - позивача раніше, оскільки така перевірка здійснюється відповідно до плану діяльності внутрішнього аудиту на перше півріччя 2016, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 29.12.2015 №243, з огляду на те, що ч. 2 ст. 148 Кодексу законів про працю України є імперативною нормою і не ставить в залежність обставини порядку застосування дисциплінарного стягнення до плану проведення перевірок тощо.

При цьому, слід зазначити, що деякі накази, які були предметом аудиту, були видані позивачем 10.02.2015, 06.07.2015, 24.04.2015, 10.04.2015, 26.06.2015, 27.05.2015. Ані в письмових запереченнях, ані під час розгляду справи відповідачем не надано обґрунтованих пояснень щодо неможливості проведення перевірки територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області протягом 2015 року.

Отже, за підсумком наведеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу порушено ч. 2 ст. 148 Кодексу законів про працю України, що в свою чергу, є підставою для скасування спірного наказу.

Аналогічну позицію підтримує Вищий адміністративний суд України в своїх ухвалах від 28.01.2016 №К/9991/31840/11, від 03.02.2016 №К/9991/34886/12, від 09.03.2016 №К/800/8923/15.

Крім того, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене в сукупності суд дійшов до висновку про порушення відповідачем при прийняті оскаржуваного наказу приписів ст. 148 Кодексу законів про працю України.

Вказане, в свою чергу, свідчить про невідповідність спірного наказу критеріям ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому наявні підстави для задоволення адміністративного позову.

При цьому, слід звернути увагу, що судом по суті не оцінювалися порушення, викладені в наказі голови Державної судової адміністрації України №84 від 28.04.2016 в частині застосування до ОСОБА_1 - начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області дисциплінарного стягнення у вигляді догани, оскільки строки для застосування дисциплінарного стягнення та порядок його застосування до позивача дотримані відповідачем не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши наявні докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов до висновку, що оскаржувані рішення не відповідають критеріям встановленим ч. 3 ст. 2 КАС України, а відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.

Поряд з цим, позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги, у той час коли, відповідачем на підставі ч. 2 ст. 71 КАС України доводи позивача не спростовано.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, то судові витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної судової адміністрації України №84 від 28.04.2016 в частині застосування до ОСОБА_1 - начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної судової адміністрації України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов