Справа № 826/10741/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

при секретарі: Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2016 у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС України у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС України у м. Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ПАТ «Київський річковий порт» про стягнення з розрахункових рахунків та за рахунок готівкових коштів ПАТ «Київський річковий порт» податкового боргу з плати за землю за період з листопада 2012 року по травень 2013 року в розмірі 1997588,10 грн, з ПДВ за період з листопада 2012 року по травень 2013 року в розмірі 1154625,00 грн, зі збору за спеціальне використання води за 2012 рік в сумі 48 147,91 грн, з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 3759184,06 грн, з податку на доходи фізичних осіб у сумі 222112,33 грн, всього - 7181657,40 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з розрахункових рахунків Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» на користь Державного бюджету України податковий борг в розмірі 7181657,40 грн. У задоволенні решти адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015, залишеної без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.11.2015 апеляційну скаргу ПАТ «Київський річковий порт» задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з розрахункових рахунків ПАТ «Київський річковий порт» на користь Державного бюджету України податковий борг в розмірі 3 839 599,00 грн скасовано, та ухвалено в цій частині нову постанову, якою у задоволенні даних позовних вимог відмовлено. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 залишено без змін.

28.01.2016 ПАТ «Київський річковий порт» до суду першої інстанції подано заяву про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що 28.12.2015 ПАТ «Київський річковий порт» подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2013 рік, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов'язання з плати за землю в розмірі 1597729,97 грн, із визначенням щомісячної суми до сплати в розмірі 133144,16 грн, дана обставина не була відомою ПАТ «Київський річковий порт» під час розгляду справи № 826/10741/13-а.

В зв'язку із зазначеним, борг ПАТ «Київський річковий порт» з плати податку за землю зменшився з 3255452,71 грн на рік до 1597729,97 грн, і відповідно з 271287,76 грн щомісяця до 133 144,16 грн щомісяця.

Отже, з урахуванням поданої уточнюючої декларації, стягненню з ПАТ «Київський річковий порт» зі сплати земельного податку у даній справі підлягає сума в розмірі 1302283,92 грн.

23.03.2016 ПАТ «Київський річковий порт» подано уточнення до заяви про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2016 заяву ПАТ «Київський річковий порт» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 у справі № 826/10741/13-а залишено без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 у справі № 826/10741/13-а та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судове засідання - 21.07.2016, з'явилися представники позивача та відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2016 скасуванню з постановленням нової постанови, якою заяву Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 за нововиявленими обставинами задовольнити, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Залишаючи без задоволення заяву ПАТ «Київський річковий порт», суд першої інстанції виходив з того, що обставини, що повідомлені заявником, не відповідають п. 1 частини другої ст. 245 КАС України, та не є нововиявленими.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями статті 245 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Пунктами 4, 5 частини 2 статті 248 КАС України передбачено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи; обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Згідно матеріалів справи, податковий борг у розмірі 7181657,40 грн виник у відповідача з плати за землю за період з листопада 2012 року по травень 2013 року в розмірі 1 997 588,10 грн, з ПДВ за період з листопада 2012 року по травень 2013 року в розмірі 1154625,00 грн, зі збору за спеціальне використання води за 2012 рік в сумі 48 147,91 грн, з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 3759184,06 грн, з податку на доходи фізичних осіб у сумі 222112,33 грн, всього - 7181657,40 грн.

Податковий борг з плати за землю у відповідача виник на підставі поданих ним податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 15.02.2012 (звітна за 2012 рік) на суму 3819378,52 грн (по 318281,54 грн щомісячно, за грудень 2012 року - 318281,58 грн); податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 19.02.2013 (звітна за 2013 рік) на суму 3239713,30 грн (по 269976,14 грн щомісячно, за грудень 2013 року - 269975,83 грн), податкової декларації з плати за землю земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 01.03.2013 (уточнююча за 2013 рік) на суму 3255452,71 грн (по 271287,76 грн щомісячно, за грудень 2013 року - 271287,45 грн), сума штрафу - 39,35 грн.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної звірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації: обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

28.12.2015 ПАТ «Київський річковий порт» подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов'язання з плати за землю в розмірі 1597729,97 грн, із визначенням щомісячної суми до сплати в розмірі 133 144,16 грн.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Колегія суддів вважає, що подання платником податків уточнюючої декларації може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, однак при цьому має значення коли платник податків дізнався або міг дізнатися про обставини, на підставі яких було визначено нову суму грошових зобов'язань у разі його добросовісного ставлення до своїх прав та обов'язків.

В апеляційній скарзі апелянтом зазначено про зміну складу правління та Наглядової ради на ПАТ «Київський річковий порт», у зв'язку чим було проведено інвентаризацію наявних матеріальних та нематеріальних активів.

За результатами проведеної інвентаризації встановлено:

- Договором купівлі-продажу від 27.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В.О. зареєстроване в реєстрі за № 1072, укладеного між ПАТ «Київпорт» та Компанією «Б.А.А.С. Ферніче Енд Еквіпмент Лімітед» (B.A.S.S. FURNITUI AND EQUIPMENT LIMITED), за яким ПАТ «Київпорт» є Продавцем зобов'язується передати у власність, а Компанія є Покупцем та зобов'язується прийняти нежилі будівлі: літ. «Е» - площею 12,8 кв. м., літ. «Ж» - площею 13,8 м., літера «З» - площею 13,7 кв. м. що знаходяться на бетонній площадці автодороги і вантажні майданчики (бетонні плити), загальною площею 10 232,0 кв. м., які розташовані по вулиці Електриків, 23-б у місті Києві. Відчуження вказаного нерухомого майна відбулося та право власності зареєстроване за Покупцем.

- Договором купівлі-продажу від 13.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В.О. та зареєстроване в реєстрі за № 1040, укладеного між ПАТ «Київпорт» та Компанією «ДіаМарк Венчепес Корп» (DiaMark Ventures Corp), за яким «Київпорт» є Продавцем та зобов'язується передати у власність, а Компанія є Покупцем та зобов'язується прийняти нежилі приміщення: гаражні бокси під № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10; загальною площею 217 кв. м, що знаходяться за адресою м. Київ, вулиця Верхній Вал, 70. Вказане нерухоме майно розташовується на земельній ділянці з інвентарним номером: 85:329:001 загальною площею 1 461 кв.м. Перехід права власності на нерухоме майно відбувся в день укладення договору.

- Договором купівлі-продажу від 15.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. та зареєстроване в реєстрі за № 42, укладеного між ПАТ «Київпорт» та Компанією «КардВілль Альянс Корп», за яким ПАТ «Київпорт» є Продавцем та зобов'язується прийняти передати у власність, а Компанія є Покупцем та зобов'язується прийняти нежитловий будинок: павільйон Спаський (літ А); загальною площею 106, 9 кв.м, що знаходиться за адресою м Київ, вулиця Набережно-Хрещатицька буд 8. Вказане нерухоме майно розташовується на земельній ділянці з інвентарним номером 85:329:019, загальною площею 972, 82 кв.м. Відчуження вказаного нерухомого майна відбулося та право власності зареєстроване за Покупцем в день укладення Договору.

- ПАТ «Київпорт» списано з балансу основні засоби (гідроспоруди), які належать державі та не підлягають приватизації на виконання спільного наказу Фонду державного майна України та Мінтрансзв'язку № 1211/614 від 19.07.2007 «Про передачу державного майна»; спільного наказу Фонду державного майна України та Мінтрансзв'язку № 1514/827 від 19.09.2007 «Про внесення змін до спільного наказу ФДМУ та Мінтрансу № 1211/614» від 19.07.2007; наказу Мінтрансзв'язку № 721 від 17.08.2007 «Про впорядкування управління державним майном»; наказу Мінтрансзв'язку № 830 від 19.09.2007 «Про продовження роботи комісії»; розпорядження Кабінету Міністрів України № 306-р від 23.05.2007 «Про передачу державного майна» (реєстраційний номер Мінтрансзв'язку № 374/0/16-07 від 25.05.2007).

- Підприємство користується земельними ділянками загальною площею 145,15 га на підставі правовстановлюючого документу - Державного акту на право користування землею № 51 від 25.04.1963, виданого Виконавчим комітетом Київської районної міської Ради депутатів трудящих. Приймаючи до уваги, що для гідротехнічних споруд (причалів) є нормативно встановлений розмір обслуговуючої земельної ділянки ПАТ «Київпорт» замовило виготовлення технічної документації та встановлення меж таких земельних ділянок, що в подальшому буде використано для приведення у відповідність порядку та розміру нарахування податку за землю шляхом подання уточнюючих декларацій з податку за землю.

В апеляційній скарзі апелянтом зазначено про те, що ПАТ «Київпорт» звернулось з листом № 01-29-569 від 13.10.2010 до податкового органу, в якому зазначило про вищевказані факти і про те, що товариством вчиняється ряд дій, направлених на подання уточнюючих декларацій з плати за землю.

У зв'язку з вищевикладеним, борг ПАТ «Київпорт» з плати податку за землю зменшився з 3255452,71 грн на рік до 1597729,97 грн, і відповідно з 271287,76 грн щомісяця до 133144,16 грн щомісяця.

Вищевказані обставини підтверджуються наданими ПАТ «Київпорт» протоколу № 3 Засідання Нагладової ради ПАТ «Київпорт» від 16.06.2015, наказу № 70-к від 16.06.2015, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 22.06.2015, листа № 01-29-569 від 13.10.2015, договору купівлі продажу від 27.12.2013, від 13.12.2013, від 15.01.2014 та Державного акту на право користування землею № 51 від 25.04.1963.

З врахуванням наведених правових норм та обставин, колегія суддів вважає, що відповідач має право подавати уточнюючі податкові декларації до податкових декларацій протягом 1095 днів, а тому вказана заявником обставина є істотною для справи, у зв'язку з чим наявні підстави для перегляду постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 за нововиявленими обставинами.

Згідно матеріалів справи, податковим органом відповідачу винесено першу податкову вимогу № 1/8 від 12.01.2010 на суму 409 313,90 грн, та другу податкову вимогу № 2/615 від 03.03.2010 на суму 1 340 171,35 грн. Адміністративний позов подано позивачем до суду 10.07.2013.

Законом, який регулював процедуру винесення податкових вимог станом на 12.01.2010 та 03.03.2010, був Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який втратив чинність 01.01.2011, у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України.

Відповідно частини першої розділу 19 Прикінцевих положень Податкового кодексу України встановлено, що цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2011 року, а ч.2 п.1 зазначеного розділу встановлено, що з 1 січня 2011 року визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Положеннями статей 1, 3 Податкового кодексу України передбачено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п. 59.1, 59.3, 59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно п.п.95.1, 95.2, 95.3 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За приписами пп.60.1.1 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо сума податкового боргу була погашена самостійно платником податків або органом стягнення. У зв'язку з цим із погашенням суми податкового боргу раніше надіслана платникові податків податкова вимога є відкликаною, а тому не може бути підставою для вжиття заходів із примусового стягнення податкового боргу.

Таким чином, лише у разі, якщо платником податків податковий борг був погашений, а через деякий час виник знову, органу державної податкової служби слід направити (вручити) йому нову податкову вимогу виходячи з виникнення нового грошового зобов'язання.

Однак, контролюючим органом не доведено безперервність податкового боргу з часу виникнення і до липня 2013 року, а відповідно і те, що податкові вимоги № 1/8 від 12.01.2010 на суму 409 313,90 грн та № 2/615 від 03.03.2010 на суму 1340171,35 грн є чинними, то згідно порядку надіслання податкових вимог, який визначений Податковим кодексом України, жодної податкової вимоги відповідачу пред'явлено не було, а відтак позивач не мав права звертатись до суду з відповідною позовною заявою, у зв'язку з тим, що останнім не було дотримано процедури стягнення податкового боргу.

Вказані обставини вже були встановлені в постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.04.2016, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі № 826/20954/14.

Згідно частини першої ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що обставини, на які відповідач посилається як на підставу для перегляду постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2013 за нововиявленими обставинами, є нововиявленими в розумінні ст. 245 КАС України.

Доводи представника позивача, зазначені в судовому засіданні - 21.07.2016, жодним чином не спростовують вищевикладених обставин.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а заява Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 за нововиявленими обставинами задоволенню.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2016 скасувати та постановити нову постанову, якою заяву Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 за нововиявленими обставинами задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2013 скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС України у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 26.07.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.