Справа № 826/10253/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 липня 2016 року № 826/10253/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (далі -ПАТ "ДПЗКУ" позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві (далі - ДПІ у Печерському районі, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 липня 2014 року № 7 та від 15 липня 2014 року № 7.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту від 23.06.2014 № 549/26-55-22-07/37243279 "Про результати документальної планової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого з 01.04.2012 по 31.12.2014" є необґрунтованими та спростовуються наявними матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання в судове засідання не прибув, а також з огляду на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлень від 11.03.2014 №№ 472/26-55-22-07, 473/26-55-22-07, 474/26-55-22-07, 475/26-55-22-07, 476/26-55-22-07 та від 08.04.2014 №№ 764/26-55-22-07, 763/26-55-15-02 Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого з 01.04.2012 по 31.12.2014 за результатом якої складено акт від 23.06.2014 № 549/26-55-22-07/37243279 (далі - акт перевірки).

Як вбачається з акту перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10, ст. 201, п. 15 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України внаслідок чого зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 79 541 488 грн.; п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 п. 201.1, п. 201.6 ст. 201, п. 15 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України внаслідок чого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 728 028 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 15.07.2014:

- № 7, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 79 541 488 грн.;

- № 7, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 728 028 грн. (за основним платежем 485 352 грн. та штрафні санкції - 242 676 грн.).

Підставою для висновку податкового органу про наявність порушень були наступні обставини, які відображені в акті, а саме: ПАТ "ДПЗКУ" до податкового кредиту згідно декларацій з ПДВ та первинних документів за звітні податкові періоди травень, липень, серпень, вересень та грудень 2013 року включено суми податку на додану вартість по операціям з придбання зернових культур (пшениці, кукурудзи, ячменю) у підприємств, які не є виробниками реалізованої сільськогосподарської продукції згідно переліку. Зокрема відповідачем встановлено, що контрагентом позивача, а саме Аграрним фондом здійснювалось придбання у ТОВ "Хліб Інвестбуд" зерна врожаю 2011 року. При цьому, невиконання контрагентом позивача Аграрним фондом з яким укладено договір № 664АБ/1211 від 29.04.2013 року вимог пунктів 7.2 та 9.2.1 Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України" призвело до завищення податкового кредиту позивачем за травень 2013 року в розмірі 21 964 868 грн., за липень 2013 року в розмірі 28 913 155 грн., за серпень 2013 року 15 435 747 грн., за вересень 2013 року 4 690 135 грн., за грудень 2013 року 4 454 559 грн.

Також, податковий орган в акті перевірки вказує, що відносно постачальників ПАТ "ДПЗКУ" зерна українського походження, а саме ТОВ "Глобал-Ресурс", ТОВ "Агромарк", ТОВ "ДОЙЧЕ АГРО КОМПАНІ", ТОВ "АГРОПРОДУКТ-СЕРВІС ЛТД", ТОВ "КМК ЮГ" відповідачем отримані Акти про неможливість проведення зустрічних звірок вказаних товариств, що свідчить про відсутність реальності вчинених операцій.

Також, актом перевірки ДПІ у Печерському районі встановлено, що філія ПАТ "ДПЗКУ" "Миколаївський портовий елеватор" в листопаді 2012 року сформувала податковий кредит за рахунок ТОВ "Профінструмент - Україна". У зв'язку з неможливістю підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з контрагентами постачальниками та покупцями за жовтень 2013 року перевіркою встановлено безпідставне формування податкового кредиту філія ПАТ "ДПЗКУ" "Миколаївський портовий елеватор" в листопаді 2012 року у сумі 1629 грн., за жовтень 2013 року у сумі 1433 грн.

Щодо посилання податкового органу в акті перевірки на неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача, а саме: ТОВ "Глобал-Ресурс", ТОВ "Агромарк", ТОВ "ДОЙЧЕ АГРО КОМПАНІ", ТОВ "АГРОПРОДУКТ-СЕРВІС ЛТД", ТОВ "КМК ЮГ" як на доказ відсутності реальності вчинених операцій, суд вказує, що зазначені посилання відповідача на акти інших податкових органів стосовно контрагентів позивача не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на наступне.

Чинним законодавством не передбачено відображення суджень податкового органу відносно неправильності справляння платником податків сум податків та зборів за відображеними в податковій звітності показниками господарських операцій в акті про неможливість проведення перевірки або акті про неможливість проведення зустрічної звірки, де мають зазначатись лише обставини, котрі спричинили таку неможливість. В даному випадку, суд звертає увагу, що в зазначених вище актах предметом дослідження не були безпосередньо господарські операції між позивачем та даними контрагентами, по яких формувався податковий кредит та валові витрати, а тому вказані документи жодним чином не є належними доказами підтвердження безтоварності господарських операції позивача з його контрагентами.

Також суд зауважує, що співставлення даних податкової звітності з бази автоматизованого контролю, як етапу контроль-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

У податковому праві визначається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.02.2013 року по справі № К/9991/74156/12.

Таким чином, вище згадані акти не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами вчинення платником податків порушення податкового законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Аграрним фондом укладено договір від 29.04.2013 №664АБ/1211, відповідно до якого Аграрним фондом реалізовано позивачу пшеницю 3 класу 2011 року на суму ПДВ 21 964 868, 64 грн.

На підтвердження реального виконання умов вказаного договору позивачем надано суду копії актів приймання-передачі (т. 9 а.с. 245-249, т. 10 а.с. 1-10, т. 19 а.с. 66-122), зі змісту яких вбачається, що на підставі біржового контракту Аграрної біржі від 29.04.2013 №664АБ/1211 Аграрний фонд передає, а позивач приймає об'єкт державного цінового регулювання (пшеницю 2 та 3 класу урожаю 2008-2012).

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України: податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 нього та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.4 ст. 198 Податкового кодексу України якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу.

Згідно п. 200.1. ст. 200 Податкового кодексу України: сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2. ст. 200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї етапі, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 197.21. статті 197 Податкового Кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання на митній території України та вивезення в митному режимі експорту зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 згідно з УКТ ЗЕД крім постачання та вивезення в митному режимі експорту таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників, а також крім постачання таких зернових та технічних культур Аграрним фондом у разі їх придбання з податком на додану вартість.

Пунктом 15 Розділу XX Податкового кодексу України визначено, що тимчасово до 31 грудня 2014 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників, а також крім постачання таких зернових та технічних культур Аграрним фондом у разі їх придбання з податком на додану вартість.

Зробивши аналіз вказаної норми кодексу, можна дійти висновку, що від оподаткування податком на додану вартість не звільняються операції з першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що позивачем не надано ні суду, ні для проведення експертизи податкової накладної від 30.04.2013 №994 на суму ПДВ 21 964 868,84 грн, яка є підставою для формування податкового кредиту з ПДВ, а відтак не підтверджено належними первинні бухгалтерські документи правомірність формування податкового кредиту з ПДВ на зазначену суму по фінансово-господарським операціям з Аграрним фондом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було укладено наступні договори поставки за 2013 рік з: ТОВ «Дніпромлин», ДП «Регіональний стабілізаційний фонд», ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», ТОВ «Злата-Трейд», ТОВ «Трайгон-Експорт», ПП «Оріон Вектор», ТОВ «Укрфорвард», ТОВ «Агроальянс», ПП «Східпроект», ТОВ «Павлоградзернопродукт»,ТОВ «Агрометал-Трейд», ТОВ «Колос». ТОВ «Агро Капітал», ПП «ВОБ», ПП «Касмет», ТОВ «АПК Гермес», ТОВ «Хорсагро-Юг», ТОВ «Реал-Трейдінг», ТОВ «Украгроком», ТОВ ТД «Агросвіт», ТОВ «Сталь», ТОВ «Агролент Плюс», ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Кусто Агро Трейдінг», ТОВ «Юліс Агро», ТОВ «Пром-Оптима», ПП «Промислова фірма «Поліант Плюс», ПП «Сан-кор», ТОВ «Агросток», ТОВ «Клор Агро», ПП «Поділляагрохімсервіс», ПП «Оріон Вектор», які є ідентичними за змістом та умовами яких передбачено, що позивачу передається у власність зерно врожаю 2013 року (товар).

Відповідно до пп. 6.1 п. 6 Договорів постачальник зобов'язується передати покупцю одночасно з товаром наступні документи: оригінал видаткової накладної, оригінал податкової накладної.

Згідно п. 10.11 п. 10 Договорів постачальник/продавець підтверджує, що він є підприємством, яке безпосередньо придбало такий товар у сільськогосподарських підприємств - виробників відповідно до положень п. 15 розділу ХХ ПК України. Якщо в подальшому виявиться, що така інформація не відповідає дійсності і внаслідок чого до покупця буде застосовано санкції з боку державних органів постачальник зобов'язується відшкодувати покупцю суми сплачених податкових зобов'язань, штрафів, збитків.

На підтвердження реальності виконання умов вказаних вище договорів позивачем надано суду копії: видатковий та податкових накладних, складських квитанцій, карток аналізу зерна, які долучено до матеріалів справи. Факт оплати товару не заперечується сторонами, отже не досліджується судом.

Зазначені вище накладні, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять всі обов'язкові реквізити.

Враховуючи, що предметом спірних договорів є закупівля позивачем товару, звільненого від оподаткування податком на додану вартість відповідно до пункту 15 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, оскільки позивачем не надано суду належних доказів, що в даному випадку має місце поставка товару, який безпосередньо придбано вказаними контрагентами у сільськогосподарських підприємств - виробників (перших товаровиробників), отже висновок податкового органу про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10, ст. 201, п. 15 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України внаслідок чого зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 53 493 600 грн. є обґрунтованим.

Крім того, к зазначено вище, за умовами спірних договорів контрагенти позивача зобов'язані відшкодувати покупцю (позивачу) суми сплачених податкових зобов'язань, штрафів, збитків, якщо буде встановлено, що контрагенти позивача не є підприємствами, які безпосередньо придбало такий товар у сільськогосподарських підприємств - виробників відповідно до положень п. 15 розділу ХХ ПК України. Отже, позивач має право на відшкодування нарахованих спірним податковим повідомленням-рішенням податкових зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи між ПАТ "ДПЗКУ" та ТОВ "Глобал-ресурс" укладено договір № 60 від 08.05.2013, предметом якого було надання транспортно-експедиційних послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

06.12.21013 між ПАТ "ДПЗКУ" (покупець) та ТОВ "Агромарк" (постачальник) укладено договір поставки № SO38HRS-S, відповідно до умов якого постачальник зобов'язувався передати у власність покупця зерно українського походження врожаю 2013 року, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору.

17.12.2013 між ПАТ "ДПЗКУ" (покупець) та ТОВ "Дойче агро компані" (постачальник) укладено договір поставки № К172DNP-S, відповідно до умов якого постачальник зобов'язувався передати у власність покупця зерно українського походження врожаю 2013 року, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору.

Також 05.07.2013 між ПАТ "ДПЗКУ" (покупець) та ТОВ "Агропродукт-сервіс ЛТД" (постачальник) укладено договори поставки від 05.07.2013 № P003KIR-S, від 25.06.2013 № Y001KIR-S, відповідно до умов яких відповідно до умов яких постачальник зобов'язувався передати у власність покупця зерно українського походження врожаю 2013 року, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити товар відповідно до умов договорів.

На підтвердження факту реального виконання умов вказаних договорів позивачем надано суду копії: видаткових та податкових накладних, прибуткових ордерів та платіжних доручень, які долучено до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06.05.2015 у справі № 757/14897/15-к звільнено від кримінальної відповідальності підозрювану, а саме головного бухгалтера ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України. Зокрема, вказаним рішенням встановлено, що головним бухгалтером ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" вчинено дії щодо заниження об'єкту оподаткування за 2013 рік в розмірі 273 864 673 грн., що призвело до заниження податку на прибуток у розмірі 52 007063 грн. шляхом укладення кредитного договору з резидентом Китаю "Експортно-Імпортний банк Китаю" від 26.12.2012 на суму 1 500 000 000 доларів США та безпідставним включенням до складу валових витрат податкової декларації з податку на прибуток ПАТ "ДПЗКУ" за 2013 рік відсотків за вказаним договором, нарахування яких припадало на січень 2014 року, що в свою чергу призвело до заниження об'єкту оподаткування за 2013 рік в розмірі 273 864 673,00 грн. Аналіз викладеного свідчить, що саме в 2013 році, судовим рішенням встановлено факт заниження об'єкту оподаткування ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України", тобто в перевіряємий контролюючим органом період дотримання позивачем податкового, валютного та іншого законодавства.

Крім того, вищевказаним судовим рішенням встановлено, що головним бухгалтером ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" до складу валових витрат підприємства включено витрати, які пов'язані з ремонтом та поліпшенням основних засобів не підтверджені відповідними первинними документами, чим занижено податок на прибуток в розмірі 24 692 грн. та безпідставно віднесено до складу валових витрат підприємства за 2013 рік, вартість отриманих товарів від ТОВ "Глобал-Ресурс", ТОВ "Агромарк", ТОВ "Дойче Агро Компані", ТОВ "Агропродукт-Сервіс ЛТД", ТОВ "КМК Юг" в розмірі 7 849625,9 грн., що призвело до ненадходження до бюджету податку на прибуток на загальну суму 52 007 063 грн., що є особливо великим розміром, оскільки вказана сума більше ніж в п'ять тисяч разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

В силу положень ст. ст. 284, 285 Кримінального процесуального кодексу України звільнення головного бухгалтеру ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України не є реабілітуючою обставиною.

За приписами частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, факт безпідставного віднесення позивачем до складу валових витрат підприємства за 2013 рік, вартість отриманих товарів від ТОВ "Глобал-Ресурс", ТОВ "Агромарк", ТОВ "Дойче Агро Компані", ТОВ "Агропродукт-Сервіс ЛТД", ТОВ "КМК Юг" та формування податкового кредиту з ПДВ по зазначеним контрагентам не потребує повторного доказування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем отримано від ТОВ «Будхіменерго», ТОВ «Парліс», ПП « АФ Приват Агро», продукцію відповідно до видаткових накладних, копії яких долучено до матеріалів справи.

Крім того на підтвердження факту реального виконання господарських операцій з ТОВ «Будхіменерго» позивачем надано суду копії податкових накладних та платіжних доручень, які долучено до матеріалів справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем укладено наступні договори поставки, предметом яких є постачання зерна українського:

- з ТОВ «Лозанна-Юг» договір поставки від 07.11.2013,

- з ПП «Юг Транзит Інвест» від 07.11.2013,

- З ФОП ОСОБА_5 від 14.10.2013, від 25.10.2013,

- З ТОВ «Поларіс» від 04.10.2013

На підтвердження реальності виконання умов вказаного договору позивачем надано суду копії видаткових та податкових накладних, копії яких долучено до матеріалів справи.

Також судом встановлено, що позивачем укладено договір підряду:

з ТОВ «Фінстрой», предметом якого є виконання ремонтних робіт кабінету 308 в адміністративній будівлі по вул Саксаганського 1;

з ПП «Монтаж М» від 23.01.2013 №1, предметом якого є виконання проектних та передпроектних робіт по створенню Автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії на об'єктах замовника;

На підтвердження факту виконання умов спірних договорів позивачем надано суду копії актів приймання виконаних робіт, довідок про вартість виконаних робіт, податкових накладних, які долучено до матеріалів справи.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було укладено наступні договори поставки:

- з ПП «СФГ Нікопольске» від 25.06.2013 №25/06-1,

- з ТОВ «Паритет Агро» від 08.04.2013 №18,

- з ТОВ «Юта-Агро» від 04.03.2013 №15,

- з ТОВ «КВК -Мерсер» від 17.01.2013 №01/17,

- з ТОВ «Перший Лідер» від 30.01.2013 №300113-01.

На підтвердження реальності виконання умов вказаного договору позивачем надано суду копії видаткових та податкових накладних, копії яких долучено до матеріалів справи.

Також, з матеріалів справи вбачається, що між позивач мав фінансово-господарські відносини з ПП «АФ Приват-Агро», ТОВ «Промислова компанія «СДВ-Сервіс» на підставі податкових накладних, копії яких міститься в матеріалах справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між позивач мав фінансово-господарські відносини з ПП «Фрост -М», ТОВ «Асоціація «Харків-Екоцентр», ТОВ «Укржелдорремонтсервіс» на підставі актів здачі приймання виконаних робіт та податкових накладних, копії яких міститься в матеріалах справи.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Податкове законодавство не містить конкретного переліку документів, які слугують підставою для відображення витрат платника у податковому обліку. Втім відповідні документи повинні бути достовірними та достатніми для встановлення змісту господарської операції та її учасників, а тому їх перелік визначається у кожному конкретному випадку в залежності від виду операції та характеру договірних правовідносин.

При цьому, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

У своїй постанові від 27.03.12р. Верховний Суд України зазначив, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

Також, у постанові Верховного Суду України від 22.09.15р. у справі за позовом ТОВ "Ампір СВ" до ДПІ у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, Верховний Суд України вказав, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару.

Отже, у даному випадку надані позивачем вищевказані документи (рахунки, податкові накладні та акти) є не достатніми доказами, які відображають реальність господарських операцій, приймаючи до уваги надані податковим органом докази та відсутність інших доказів виконання спірних договорів, як-то: доказів транспортування, зберігання, використання у власній господарській діяльності.

На виконання вимог ухвали від 04.09.2015 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України проведено судово-економічну експертизу у справі №826/10253/15, за результатом якої складено висновок від 31.03.2016 №18115/15-45/5230-5234/16-45, зі змісту якого вбачається, що експерти дійшли наступних висновків:

- визначена та включена до складу податкового кредиту ПАТ «ДПЗКУ» сума податку на додану вартість у розмірі 21 964 865,84грн. по операціям з придбання зернових культур у Аграрного фонд за травень 2013 року, відповідає вимогам Податкового кодексу України.

- Визначені та включені до складу податкового кредиту ПАТ «ДПЗКУ» суми податку на додану вартість у розмірі 53 493 600,00грн. по операціям з придбання зернових культур у підприємств, які безпосередньо придбали такі зернові культури у сільськогосподарських підприємств-виробників за липень, серпень, вересень та грудень 2013 року, відповідають наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України.

- Висновки акту від 01.04.2014 року №0)0021/01-22/37568435, стосовно віднесення ПАТ «ДПЗКУ» сум ПДВ до складу податкового кредиту за грудень 2013 року у сумі 22 352грн. філією ПАТ «ДПЗКУ» «Бровківське хлібоприймальне підприємство», підтвердити чи спростувати не видається за можливе з причин, наведених у дослідженні.

- Висновки акту від 23.06.2014 року № 549/26-55-07/37243279 «Про планову виїзну перевірку ПАТ «ДПЗКУ» питань дотримання вимого податкового законодавства за період з 01.04.1 012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за тріод з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року», стосовно віднесення ПАТ «ДПЗКУ» до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Глобал-Ресурс», ТОВ «Агромарк», ТОВ «Дойче Агро Компані», ТОВ «Агропродукт-Сервіс-ЛТД», ТОВ «КМК КГ», ТОВ «Будхіменерго», ТОВ «Парліс», ТОВ «Лозанна-Юг», ПП «Юг Транзнт Інвест» жовтень 2013 року, ОСОБА_5, ТОВ «Парліо серпень 2013 року, ТОВ «Агропродукт-Сервіс ЛТД», ТОВ «Фінстрой», червень 2013 року ПП «СФГ Нікопольське», ТОВ «Глобал Ресурс» травень 20 3 року, ПП «АФ Приват Арго» квітень 2013 року ТОВ «Глобал Ресурс», ТОВ (Паритет Арго» березень 2013 року ПП «Фрост-М», ПП «АФ Приват Арго», Виробнича компанія «Мерсер», січень 2013 року ТОВ «Перший Лідер-ЄН», ПП «АФ Приват Арго», грудень 2012 року Асоціація «Харків-Екоцентр», листопад 201 року ПП «Фрост-М», жовтень 2012 року ПП «Приват Арго», серпень 2012 рої у ТОВ «Промислова компанія «СВД-Сервіс», ТОВ «Укржелдорремонтсервіс», документально та нормативно не підтверджуються на загальну суму 4 450 649,5 1грн.

- Визначена та включена до складу податкового кредиту ПАТ «ДПЗКУ» сума податку на додану вартість у розмірі 21 964 865,84грн. по операціям з придбання зернових культур у Аграрного фонд за травень 2013 року, відповідає вимогам Податкового кодексу України.

- Визначені та включені до складу податкового кредиту ПАТ «ДПЗКУ» суми податку на додану вартість у розмірі 53 493 600,00грн. по операціям з придбання зернових культур у підприємств, які безпосередньо придбали такі зернові культури у сільськогосподарських підприємств-виробників за липень, серпень, вересень та грудень 2013 року, відповідають наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України.

- Висновки акту від 01.04.2014 року №0)0021/01-22/37568435, стосовно віднесення ПАТ «ДПЗКУ» сум ПДВ до складу податкового кредиту за грудень 2013 року у сумі 22 352грн. філією ПАТ «ДПЗКУ» «Бровківське хлібоприймальне підприємство», підтвердити чи спростувати не видається за можливе з причин, наведених у дослідженні.

- Висновки акту від 23.06.2014 року 549/26-55-07/37243279 «Про планову виїзну перевірку ПАТ «ДПЗКУ» з питань дотримання вимого податкового законодавства за період з 01.04.: 012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за тріод з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року», стосовно віднесення ПАТ «ДПЗКУ» до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Глобал-Ресурс», ТОВ «Агромарк», ТОВ «Дойче Агро Компані», ТОВ «Агропродукт-Сервіс-ЛТД», ТОВ «КМК КГ», ТОВ «Будхіменерго», ТОВ «Парліс», ТОВ «Лозанна-Юг», ПП «Юг Транзит Інвест» жовтень 2013 року, ОСОБА_5, ТОВ «Парліо серпень 2013 року, ТОВ «Агропродукт-Сервіс ЛТД», ТОВ «Фінстрой», червень 2013 року ПП «СФГ Нікопольське», ТОВ «Глобал Ресурс» травень 20 3 року, ПП «АФ Приват Арго» квітень 2013 року ТОВ «Глобал Ресурс», ТОВ «Паритет Арго» березень 2013 року ПП «Фрост-М», ПП «АФ Приват Арго», Виробнича компанія «Мерсер», січень 2013 року ТОВ «Перший Лідер-ЄН», ПП «АФ Приват Арго», грудень 2012 року Асоціація «Харків-Екоцентр», листопад 201 року ПП «Фрост-М», жовтень 2012 року ПП «Приват Арго», серпень 2012 року у ТОВ «Промислова компанія «СВД-Сервіс», ТОВ «Укржелдорремонтсервіс», документально та нормативно не підтверджуються на загальну суму 4 450 649, 51грн.

Відповідно до ч. 5 ст 82 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не є обов'язковим, однак незгода суду з ним повинна бути вмотивована в постанові або ухвалі.

Суд не погоджується з висновком експертів по першому, четвертому п'ятому та шостому питаннях, оскільки з мотивувальної частини висновку від 31.03.2016 №18115/15-45/5230-5234/16-45 вбачається, що експертом надано правову оцінку висновкам податкового органу зазначеним акті перевірки, що є компетенцією суду та не надано оцінку правомірності розрахунку (нарахування) податкового кредиту з ПДВ у визначених у податкових деклараціях з ПДВ позивачем сумах.

Згідно ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, а також з огляду на наявність встановленого факту заниження податку на прибуток ПАТ "ДПЗКУ" та безпідставного віднесення до складу валоваих витрат підприємства вартість отриманих товарів від ТОВ "Глобал-Ресурс", ТОВ "Агромарк", ТОВ "Дойче Агро Компані", ТОВ "Агропродукт-Сервіс ЛТД", ТОВ "КМК Юг" за 2013 рік, суд вважає обґрунтованими висновки контролюючого органу стосовно безпідставного зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 79 541 488 грн. та зменшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 728 028 грн.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда