Справа № 820/1813/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 липня 2016 р. № 820/1813/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Мельниченка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд:

- визнати дії начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області Єремейчук Р.А., які виражені у безпідставному поверненні виконавчого документа, - протиправними;

- зобов'язати начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області виконати виконавчий документ про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, спричинену незаконним затриманням в розмірі 4000 грн., витрати на оплату експертизи в сумі 4512 грн., юридичну допомогу 452 грн., поштові витрати в сумі 6,15 грн., а всього 8970,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.09.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова прийнято рішення у справі № 2-2246/08, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, спричинену незаконним затриманням в розмірі 37800 грн., витрати на оплату експертизи в сумі 4512 грн., юридичну допомогу в сумі 452 грн., поштові витрати в сумі 6 грн. 15 коп., а всього 42815 грн. 27 коп. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11.11.2008 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, спричинену незаконним затриманням в розмірі 4000 грн., витрати на оплату експертизи в сумі 4512 грн., юридичну допомогу 452 грн., поштові витрати в сумі 6 грн. 15 коп., а всього 8970 грн.15 коп. 22.06.2015 року позивачем отримано виконавчий лист, Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у справі № 2-2245/08, який в подальшому разом із відповідною заявою було направлено до Державної казначейської служби України. Рішенням Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області № 12-18/189-2530 від 24.03.2016 року оригінал виконавчого документа було повернуто на підставі п. 2 абз. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки строк пред'явлення виконавчого листа закінчився, так як виконавчі документи можуть бути пред'явлені протягом трьох років. Позивач вважає рішення Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області № 12-18/189-2530 від 24.03.2016 року незаконним та необґрунтованим, таким, що порушує права позивача, норми Конституції України, прийняте безпідставно, з порушенням норм матеріального права.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача з позовними вимогами не погодився, в обґрунтування заперечень зазначив, що 21.03.2016р. від Державної казначейської служби України до Казначейства надійшла заява ОСОБА_3 від 22.02.2016р. про виконання судового рішення разом із супровідними документами. 24.03.2016р. Казначейство, своїм листом, повідомило позивача, що оскільки виконавчий документ містить не вірну назву боржника (замість Державної казначейської служби України зазначено УДКСУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова), не вірний рахунок, а також те, що строк пред'явлення виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м.Харкова, який виданий 22.06.2015р., по справі №2-2246/08, закінчився 12.11.2011р., було повернуто оригінал виконавчого документа разом із додатками. Відповідач вважає, що казначейство правомірно повернуло виконавчий документ позивачу, посилаючись на норму статті 21 Закону України „Про виконавче провадження", яка діяла на час набрання рішення суду законної сили. В судовому засіданні представник відповідача у позові просив відмовити.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

В судовому засіданні встановлено наступне.

08.09.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова прийнято рішення у справі № 2-2246/08, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, спричинену незаконним затриманням в розмірі 4000 грн., витрати на оплату експертизи в сумі 4512 грн., юридичну допомогу в сумі 452 грн., поштові витрати в сумі 6 грн. 15 коп., а всього 42815 грн. 27 коп. Рішення набуло законної сили 11.11.2018 року та 22.06.2015 року було видано відповідний виконавчий лист.

23.02.2016 року позивач, ОСОБА_3, через засоби поштового зв'язку звернувся до УДКСУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова з заявою про виконання судового рішення, до заяви було додано виконавчий лист Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято по справі № 2-2246/08 (а.с.11).

21.03.2016р. від Державної казначейської служби України до Казначейства надійшла заява ОСОБА_3 від 22.02.2016р. про виконання судового рішення разом із супровідними документами.

24.03.2016 року листом № 12-18/189-2530 Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повідомило, що відповідно до п.п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб), місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код боржника (для юридичних осіб), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника, тощо. Згідно п.п.2, абз.1 ст.21 Закону, який діяв на час набрання рішення законної сили, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протагом трьох років. Відповідно до підпункту 1 пункту 9 Порядку виконання рішень про пгаення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (зі змінами) орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві уразі коли пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку та видано або оформлено з порушенням установлених вимог. Враховуючи, що виконавчий документ містить не вірну назву боржника (замість Державної казначейської служби України зазначено УДКСУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова), не вірний рахунок, а також те, що строк пред'явлення виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, який виданий 22.06.2015р., по справі №2-2246/08, скінчився 12.11.2011р., повернуто заявнику оригінал виконавчого документа із додатками (а.с.12-14).

Відповідно до пункту 3, підпункту 14 пункту 4 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України 12 жовтня 2011 року N 1280 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17 серпня 2015 року N 716) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2015 р. за N 1059/27504) основним завданням Головного управління Казначейства є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Казначейства відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює, зокрема, безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України „Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, тобто органами Державної казначейської служби України.

Відповідно до п.п.З ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-ХІУ (далі - Закон), у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб), місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код боржника (для юридичних осіб), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Виконавчий лист Орджонікідзевського районного суду м.Харкова по справі №2-2246/08, виданий 22.06.2015р., не відповідає вимогам Закону України „Про виконавче провадження", як це передбачено статтею 369 Цивільного процесуального кодексу України. Крім встановлених до виконавчого документа вимог в ньому зазначено, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання становить 3 роки (у редакції Закону України „Про виконавче провадження", який діяв на час набрання рішення законної сили).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, статтею 21 Закону України „Про виконавче провадження", який діяв на час набрання рішення законної сили, встановлено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення. Аналогічні норми містяться в статті 22 Закону України „Про виконавче провадження", який діє на даний час.

Виконавчий лист Орджонікідзевського районного суду м.Харкова по справі №2-2246/08 виданий 22.06.2015р. на виконання рішення суду, як це передбачено статтею 21 Закону України „Про виконавче провадження", а тому строк його пред'явлення становить 3 роки з моменту набрання рішення законної сили, узв'язку з чим Казначейство правомірно повернуло виконавчий документ, посилаючись на норму Закону, яка діяла на час набрання рішення суду законної сили.

Крім того, підставою для повернення Казначейством виконавчого документа стягувачу було: не вірна зазначена назва боржника, не вірний зазначений рахунок боржника.

Відповідно до п.2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (зі змінами) (далі-Порядок) безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно із п. 35, 38 Порядку Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Державній казначейській службі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Державною казначейською службою України за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

В Державній казначейській службі України передбачені бюджетні призначення по КБКВ 3504030 згідно із Додатком 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та відкритий рахунок щодо відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду та інших.

Рахунок 0009 по КБК 22030001 відкритий в управлінні Державної казначейської служби України у Орджонікідзевському районі м.Харкова і призначений для зарахування коштів по сплаті судового збору (Додаток 1 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»).

Пункт 8 ст. 7 Бюджетного кодексу України зазначає, що бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Згідно із ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України.

Крім того, Управління Державної казначейської служби України у Орджонікідзевському районі м.Харкова не було стороною по справі №2-2246/08, а тому не може бути боржником згідно виконавчого документа суду.

Тому, виконавчий документ, поданий ОСОБА_3 до Казначейства, містить невірні реквізити рахунку і боржника, повернення коштів з рахунку, передбаченого для зарахування судового збору, є порушенням бюджетного законодавства відповідно до п.24 ч. 1 ст.116 Бюджетного кодексу України «Нецільове використання бюджетних коштів» та буде підставою для порушення кримінального провадження відповідно до ст. 210 КК України «Нецільове використання бюджетних коштів, здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням»

Відповідно до підпункту 1 пункту 9 Порядку орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку та видано або оформлено з порушенням установлених вимог.

Враховуючи вищезазначене, Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області правомірно відмовило ОСОБА_3 у задоволенні його заяви від 22.02.2016р., у зв'язку із тим, що позивачем було пропущено строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а також невірним зазначенням рахунку та боржника у виконавчому документі.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обгрунтованими, а тому вбачає достатньо підстав для відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 25.07.2016 р.

Суддя Тітов О.М.