Справа № 805/28/16-а
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 р. Справа №805/28/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Крилової М.М., при секретареві судового засідання Піскурєвій Ю.А., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Маріупольського міського управління Головного управління МВС України в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління ДКС України у Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоду в розмірі 5000 грн., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог від 29.06.2016) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (відповідач 1), Маріупольського міського управління Головного управління МВС України в Донецькій області (відповідач 2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління ДКС України у Донецькій області про:

- зобов`язання виплатити винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш між 3000 гривень, у розрахунку на місяць, за участь у АТО, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2014 року № 158, починаючи з травня 2014 року;

- зобов`язання виплатити недоотриману суму грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби з урахуванням стажу роботи 16 років, 3 місяці, 3 дні у сумі 16838,79 грн. (без урахування податків);

- зобов`язання виплатити компенсацію за несвоєчасну видачу трудової книжки в розмірі 4510,40 грн. (без урахування податків);

- зобов`язання виплатити грошову допомогу, відповідно до п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 у розмірі 220,0 грн. (без урахування податків);

- зобов`язання виплатити грошове забезпечення відповідно до п. 3.4.8 Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» у розмірі 11839,72 грн. (без урахування податків);

- стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив службу в м. Маріуполі, що відповідно до розпорядження КМУ від 30.10.2014 №1053-р вважався зоною АТО, отже позивач вважає себе таким, що брав участь у реалізації її проведення. 06.11.2015 позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил, із постановкою на військовий облік, за п. 64 «г» (через скорочення штатів) відповідно до наказу Головного управління МВС України в Донецькій області від 06.11.2015 № 395 о/с. Постановою КМУ від 04.06.2014 №158 передбачено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ зокрема, починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Ці виплати повинні були початися з травня 2014 року, але фактично не були зроблені.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсії за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку, зокрема із скороченням штатів, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. З урахуванням нарахованої та сплаченої відповідачем суми в розмірі 30520,09 грн. (без урахування податків), позивач вважає, що йому не донараховано грошову допомогу в розмірі 16838,79 грн.

Крім того, позивач зазначив, що трудову книжку ОСОБА_1 після звільнення видано лише 01.12.2015. У відповідності до п. 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. У випадку з позивачем, кількість робочих днів, коли позивач був у вимушеному прогулі, становить 16 днів, тому позивач вважає, що розмір компенсації за несвоєчасну видачу трудової книжки має бути 4510,40 грн.

Щодо моральної шкоди позивач зазначив, що протиправною поведінкою відповідача, позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягала в завданні душевних страждань, пов`язаних з недостачею коштів для утримання себе та своєї родини, у неможливості забезпечити свої потрібності, та у неможливості знайти нову роботу за відсутністю трудової книжки.

У відповідності до п.2 розділу ІІІ наказу МВС України від 23.04.2015 № 475 позивачу повинна виплачуватися щомісячна грошова допомога відповідно до чинного законодавства в розмірі окладу за спеціальним званням протягом одного року після звільнення.

Відповідно до п. 11 Постанови КМУ від 17.07.1992 №393 особам, звільненим із служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення із служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням. Особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги були зареєстровані в установленому порядку в державній службі занятості, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місцем реєстрації. Позивач вважає, оскільки він став на облік до державної служби зайнятості 29.12.2015, тому грошова допомога повинна була йому виплачуватись з 07.11.2015 до 01.01.2016. Тому відповідач повинен виплатити ОСОБА_1 суму в розмірі 220,00 грн.

Стосовно виплати грошового забезпечення протягом двох місяців, відповідно до наказу МВС України № 453 від 20.04.2015 у розмірі двох середньомісячних заробітних плат, позивач зазначає, що у відповідності до п.п.3.4.8 Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» особам рядового і начальницького складу, звільненим з посад у зв`язку з скороченням штатної посади, з дня, наступного за днем звільнення із займаних посад (скорочення штатної посади), протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке особа отримувала за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення). Оскільки позивач був звільнений з посади за скороченням штатів, тому грошове забезпечення повинно становити 11839,72 грн.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його та його представника відсутністю у зв`язку з виїздом позивача за межі країни та провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та Маріупольського міського управління Головного управління МВС в Донецькій області надіслала на адресу суду письмові заперечення проти уточнених позовних вимог позивача, в обґрунтування яких зазначила, що позивач при складанні адміністративного позову та заяви про уточнення позовних вимог помилково користувався нормами цивільного та трудового законодавства у зв`язку з тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, а порядок проходження служби регламентується спеціальними законодавчими актами. Стосовно виплат, які позивач просить зобов`язати виплатити відповідачів, представник відповідачів зазначила наступне.

Стосовно невиплаченої частини винагороди, яка передбачена п.2 постанови КМУ № 158 зазначила, що на підставі документів, які регламентують вказані виплати та на підставі наданих рапортів керівництва Маріупольського МУ про залучення до безпосередньої участі у антитерористичної операції позивачеві нараховувалась та виплачувалась грошова винагорода. На теперішній час заборгованість перед позивачем відсутня.

Щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби представник зазначила, що у відповідності до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» позивач згідно наказу від 07.12.2015 ГУМВС України в Донецькій області № 80 о/с станом на 06.11.2015 має вислугу 16 років 03 місяці 04 дні, тобто одноразова грошова допомога складає 30520,09 грн., у тому числі компенсація податку з доходів 4655,61 грн. 15.04.2016 на банківський рахунок ОСОБА_1 було перераховано вихідну допомогу в розмірі 25476,51 грн. (за відрахуванням 1,5 % військового збору) та компенсацію податку з доходів в розмірі 4655,61 грн.

Стосовно виплати компенсації за несвоєчасну видачу трудової книжки представник відповідача зазначила, що у зв`язку із проведенням АТО та з метою збереження особистих документів працівників ОВС, керівництвом ГУМВС України в Донецькій області у грудні 2014 року було прийнято рішення щодо евакуації особових справ за межі Донецькій області. У зв`язку з чим своєчасна видача трудової книжки була неможлива.

Щодо виплати ОСОБА_1 протягом року щомісячної грошової допомоги, передбаченої ч. 1 ст. 9 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначила, що відповідно до постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги були зареєстровані в установленому порядку в держаній службі зайнятості, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем реєстрації. Головним управління МВС України в Донецькій області 07.09.2016 до Маріупольського міського центру зайнятості для постановки на облік, оформлення державної допомоги по безробіттю, вирішення питання щодо подальшого працевлаштування, а у випадку існування проблем з працевлаштуванням щодо проведення перепідготовки. У зв`язку із знаходженням на обліку в центрі зайнятості позовні вимоги в цій частині, як вважає представник відповідача не підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення моральної шкоди представник відповідача пояснила, що позивач не надав належних обґрунтувань та доказів заподіяння йому моральної шкоди, а посилання лише на сам факт протиправної бездіяльності відповідача не може бути визнано достатньою підставою для стягнення моральної шкоди.

Щодо виплати грошового забезпечення протягом двох місяців, починаючи з 07.11.2015 згідно з п.3.4.8 Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» представник відповідача зазначила, що посилання позивача на п. 3.4.8 Інструкції регулює відносини з виплати грошового забезпечення лише тим особам рядового і начальницького складу, які звільнені з посад, однак і надалі перебувають на службі та залишилися у розпорядженні МВС України у зв`язку з тим, що не були перепризначені на іншу посаду. У зв`язку з тим, що позивач був звільнений з органів внутрішніх справ, позивач не має права на виплату грошового забезпечення, передбаченого п. 3.4.8 Інструкції.

З вказаних підстав, представник відповідачів просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

У відповідності до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування за допомогою звукозаписуючого технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ України з 02.08.1999.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 06.11.2015 №395 о/с згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) майора міліції ОСОБА_1 (М-251136) оперуповноваженого сектора кримінальної міліції у справах дітей Орджонікідзевського районного відділу Маріупольського міського управління з 06 листопада 2015 року (том І а.с.97).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 07.11.2015 №80о/с внесено зміни до наказу Головного управління МВС в області від 06.11.2015 №395о/с у частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 (М-251136) оперуповноваженого сектора кримінальної міліції у справах дітей Орджонікідзевського районного відділу Маріупольського міського управління. Вважати вислугу років на 06.11.2015 у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги 16 років 03 місяці 04 дні, встановивши йому у листопаді премію у розмірі 115% (том І а.с.96).

Відповідно до акту № 19 від 12.11.2015, складеного начальником відділу Маріупольського ВП підполковником поліції Шабановою О.О. у присутності ст.інспектора Маріупольського ВП майора поліції Нечаєвої В.В., інспектора Маріупольського ВП лейтенанта поліції Афансьєва В.В. про те, що 12.11.2015 ОСОБА_1 було запропоновано отримати дублікат трудової книжки, у зв`язку відсутністю можливості видати оригінал, посилаючись на те, що всі особові справи працівників були евакуйовані за межі Донецької області у грудні 2014 року. Однак, від отримання дублікату трудової книжки ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що бажає отримати тільки оригінал у зв`язку з тим, що окрім служби в ОВС, в трудовій книжці маються, ще інші записи та повідомив, що буде чекати на отримання оригіналу.

Листом Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 20.11.2015 №10/603 ОСОБА_1 повідомлено про те, що на підставі наказу Головного управління МВС України в Донецькій області від 09.11.2015 №80о/с йому оголошено вислугу років у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги 16 років 03 місяці 04 дні. З питання отримання дублікату трудової книжки в зручний час, роз`яснено про прибуття до Маріупольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (том І а.с.14).

Відповідно до довідки Маріупольського ВП ГУ НП в Донецькій області від 01.12.2015, ОСОБА_1 отримав оригінал трудової книжки та військовий квиток 01.12.2015, тому що ці документи знаходилися в його особовій справі, яка була вивезена за межі міста Маріуполя. При прибутті вищевказаних документів до ВКЗ Маріупольського ВП, ОСОБА_1 одразу ж їх отримав (том І а.с.13).

Зазначені обставини також підтверджуються розпискою ОСОБА_1 від 01.12.2015 про отримання оригіналу трудової книжки (том І а.с.98).

Наказом Маріупольського МУ ГУ МВС України в Донецькій області від 26.11.2015 № 74 о/с «Про виплату премії» за загальними результатами роботи у листопаді 2015 року встановлено і виплачено у листопаді 2015 року премію зокрема, оперуповноваженому ОСОБА_1 у розмірі 115%.

Згідно з довідкою Маріупольського міського управління Головного управління МВС України в Донецькій області від 19.02.2016 №103-лк, Маріупольське міське управління 19.11.2015, в рамках виділених асигнувань по коду економічної кваліфікації видатків 2112 «Грошове утримання», отримало фінансування в розмірі 3 282 430 грн. та 23.11.2015 провела касові видатки за листопад 2015 року в повному обсязі. Тобто затримки в виплаті грошового забезпечення за листопад 2015 року не вбачається (том І а.с.94).

Відповідно до довідки Маріупольського міського управління Головного управління МВС України в Донецькій області від 10.03.2016 № 120-лк, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби складається з посадового окладу 600 грн.; оклад за військове звання 125 грн.; надбавка за вислугу років 30 % - 217,5 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 90 грн.; надбавка за особові умови служби 50% - 471,25 грн.; премія 115% - 1729,31 грн. х 50% = 25 864,48 грн. + компенсація податку з доходів 4655,61 грн. Всього нараховано 30 520,09 грн. Станом на 10.03.2016 фінансування не надходило (том І, а.с.95).

Довідкою Управління фінансового забезпечення бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в Донецькій області від 30.03.2016 № 290/01/26-2016 визначено, що ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ через скорочення в зв`язку з ліквідацією Маріупольського МУ ГУМВС України, згідно з постановою КМУ від 16.09.2015 №730, через що він не набув права на виплату грошових коштів в розмірі двох середньомісячних заробітних плат. Відповідно до п. 3.4.8. наказу МВС України від 31.12.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» грошове забезпечення виплачується тільки тим особам рядового і начальницького складу, які були звільнені з посад у зв`язку з організаційно-штатними змінами. Виплати грошових коштів в розмірі двох середньомісячних заробітних плат ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась (том І а.с.127).

Довідкою Маріупольського МУ УМВСУ в Донецькій області від 19.04.2016 № 159-лк щодо розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги підтверджено, що 15.04.2016 на банківський рахунок ОСОБА_1 було перераховано вихідну допомогу в розмірі 25 476,51 (за відрахуванням 1,5% військового збору) (том І а.с.176).

З довідки Маріупольського МУ УМВСУ в Донецькій області № 161-лк від 19.04.2016 про нарахування та виплату грошової винагороди за безпосередню участь у антитерористичній операції колишньому працівнику ОВС ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 відповідно рапортів та статті 5 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» був задіяний, як сили та засоби антитерористичного центру при Службі безпеки України, для участі в заходах в: лютому 2015 року, березні 2015 року, квітні 2015 року, травні 2015 року, липні 2015 року, серпні 2015 року, вересні 2015 року, жовтні 2015 року та листопаді 2015 року. За період грудень 2014 року січень 2015 року рапорти керівництвом не готувались. Нарахування проводилось за повний місяць, за виключенням знаходження на лікарняному, чи у плановій відпустці. ОСОБА_1 з 13.11.2014 по 22.12.2014 знаходився у черговій відпустці за 2014 рік та відповідно йому було нараховано грошову винагороду за 9 днів у грудні 2014 року та 31 день у січні 2015 року.

З цієї довідки також вбачається, що відповідно до п. 2 наказу МВС України від 23.07.2014 № 719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу ОВС, резервістам та працівникам (не військовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) наказів вищих командирів (начальників), начальників органів внутрішніх справ.

Відповідно до документів, які регламентують вказані виплати та згідно з наказами Головного управління МВС України в Донецькій області, які були видані на підставі рапортів керівництва Маріупольського МУ ОСОБА_1 отримував грошову винагороду за безпосередню участь в АТО, здійснення заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технічкою.

В матеріалах справи містяться накази Головного управління МВС України в Донецькій області, відповідно до яких ОСОБА_1 виплачено винагороду особам рядового і начальницького складу органів та підрозділів ГУМВС України в Донецькій області за безпосередню участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Так, наказом Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції» від 19.03.2015 № 590 за грудень 2014 року ОСОБА_1 за 9 днів було нараховане та виплачено 1026,55 грн. (том І а.с.184, 185).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції» від 19.03.2015 № 589 за січень 2015 року ОСОБА_1 за 31 днів було нараховане та виплачено 3000 грн. (том І а.с.186, 187).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції» від 02.04.2015 №738 за лютий 2015 року ОСОБА_1 за 3 дня було нараховане та виплачено 321 грн. (том І а.с.188, 189).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції» від 02.04.2015 №739 за березень 2015 року ОСОБА_1 за 5 днів було нараховане та виплачено 484 грн. (том І а.с.190, 191).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції» від 06.07.2015 №1495 за квітень 2015 року ОСОБА_1 за 5 днів було нараховане та виплачено 500 грн. (том І а.с.192, 193).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції» від 06.07.2015 №1496 за травень 2015 року ОСОБА_1 за 5 днів було нараховане та виплачено 497 грн. (том І а.с.194, 195).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції» від 16.09.2015 №2013 за липень 2015 року ОСОБА_1 за 4 дня було нараховане та виплачено 404 грн. (том І а.с.196, 197).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції» від 16.09.2015 №2014 за серпень 2015 року ОСОБА_1 за 13 днів було нараховане та виплачено 1305 грн. (том І а.с.198, 199).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції» від 06.11.2015 №2456 за вересень 2015 року ОСОБА_1 за 13 днів було нараховане та виплачено 1590 грн. (том І а.с.200, 201).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції» від 06.11.2015 №2457 за жовтень 2015 року ОСОБА_1 за 31 день було нараховане та виплачено 4917 грн. (том І а.с.202, 203).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції» від 06.11.2015 №2456 за період з 01.11.2015 по 06.11.2015 ОСОБА_1 за 6 днів було нараховане та виплачено 647 грн. (том І а.с.204, 205).

Приймаючи рішення по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі з боку органів державної влади.

За правилами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

Розглядаючи позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідачів виплатити винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш між 3000 гривень, у розрахунку на місяць, за участь у АТО, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2014 року № 158, починаючи з травня 2014 року, суд зазначає наступне.

Як визначено довідкою Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області №161-лк від 19.04.2016, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», наказів Міністерства оборони України від 02.02.2015 №49 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2015 № 123 «Про деякі питання відрядження до зони АТО», від 23.07.2014 № 719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України», доручення Головного управління МВС України в Донецькій області від 27.03.2015 №1485/Аб «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу ОВС за безпосередню участь в антитерористичних операціях» працівникам ОВС виплачувалася винагорода за безпосередню участь в АТО.

Також зазначено, що винагорода за безпосередню участь в АТО, здійснення заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою здійснювалося на підставі вмотивованих рапортів керівників підрозділів, погоджених керівником або заступником керівника АТЦ при СБУ, із зазначенням конкретних місць несення служби та бойових зіткнень.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (чинної на час перебування позивача на службі в ОВС) встановлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», нарахування та виплата коштів здійснюється лише при безпосередній участі в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції (далі по тексту - АТО), у разі одночасного дотримання наступних умов: залучення до проведення АТО, перебуванні у підпорядкуванні (виконання завдання) керівництва штабу АТО, перебування в районі проведення АТО.

При цьому, безпосередня участь в АТО підтверджується наступними документами: журналом ведення оперативної обстановки; бойовим донесенням (підсумковим, терміновим та позатерміновим), рапортом керівника підрозділу, який виконував завдання; бойовим наказом командира військової частини для виконання поставлених завдань охорони об`єктів (несення служби на блокпостах, звільнення об`єктів, які захоплені, тощо), письмовим наказом командира військової частини, який виконував завдання; постовою відомістю під час охорони об`єктів (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку, тощо), де зазначений особовий склад, який залучається до охорони, час, місце, порядок виконання завдань, книга служби нарядів та подій, що відбувалися.

Відповідно до пункту 2 наказу МВС України від 23.07.2014 №719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників), начальників органів внутрішніх справ.

Як встановлено судом вище, наказами Головного управління МВС України в Донецькій області ОСОБА_1 виплачено винагороду, яка передбачена особам рядового і начальницького складу органів та підрозділів ГУМВС України в Донецькій області за безпосередню участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Так, наказами Головного управління МВС України в Донецькій області «Про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ГУМВС в області за участь в антитерористичній операції»: від 19.03.2015 № 590 за грудень 2014 року ОСОБА_1 за 9 днів було нараховане та виплачено 1026,55 грн. (том І а.с.184, 185); від 19.03.2015 № 589 за січень 2015 року ОСОБА_1 за 31 днів було нараховане та виплачено 3000 грн. (том І а.с.186, 187); від 02.04.2015 №738 за лютий 2015 року ОСОБА_1 за 3 дня було нараховане та виплачено 321 грн. (том І а.с.188, 189); від 02.04.2015 №739 за березень 2015 року ОСОБА_1 за 5 днів було нараховане та виплачено 484 грн. (том І а.с.190, 191); від 06.07.2015 №1495 за квітень 2015 року ОСОБА_1 за 5 днів було нараховане та виплачено 500 грн. (том І а.с.192, 193); від 06.07.2015 №1496 за травень 2015 року ОСОБА_1 за 5 днів було нараховане та виплачено 497 грн. (том І а.с.194, 195); від 16.09.2015 №2013 за липень 2015 року ОСОБА_1 за 4 дня було нараховане та виплачено 404 грн. (том І а.с.196, 197); від 16.09.2015 №2014 за серпень 2015 року ОСОБА_1 за 13 днів було нараховане та виплачено 1305 грн. (том І а.с.198, 199); від 06.11.2015 №2456 за вересень 2015 року ОСОБА_1 за 13 днів було нараховане та виплачено 1590 грн. (том І а.с.200, 201); від 06.11.2015 №2457 за жовтень 2015 року ОСОБА_1 за 31 день було нараховане та виплачено 4917 грн. (том І а.с.202, 203); від 06.11.2015 №2456 за період з 01.11.2015 по 06.11.2015 ОСОБА_1 за 6 днів було нараховане та виплачено 647 грн. (том І а.с.204, 205).

На підставі викладеного, суд вважає, що Головним управління МВС України в Донецькій області правомірно, згідно норм чинного законодавства, нараховано та виплачено грошову винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, з огляду на що позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідачів виплатити недоотриману суму грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби з урахуванням стажу роботи 16 років, 3 місяці, 3 дні у сумі 16838,79 грн. (без урахування податків), суд зазначає таке.

Відповідно до абз. 3 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. При цьому згідно абз. 8 цього ж пункту строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Судом встановлено, що наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 07.11.2015 №80о/с внесено зміни до наказу Головного управління МВС в області від 06.11.2015 №395о/с у частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 (М-251136) оперуповноваженого сектора кримінальної міліції у справах дітей Орджонікідзевського районного відділу Маріупольського міського управління. Вважати вислугу років на 06.11.2015 у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги 16 років 03 місяці 04 дні, встановивши йому у листопаді премію у розмірі 115% (том І а.с.96).

Відповідно до п.п. «є» та «л» п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується, зокрема, у випадках виплати вихідної допомоги; у інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно абз. 3 п. 2 цього Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати (крім обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток та для виплати компенсації за невикористані відпустки) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 06.11.2015 №395 о/с згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) майора міліції ОСОБА_1 (М-251136) оперуповноваженого сектора кримінальної міліції у справах дітей Орджонікідзевського районного відділу Маріупольського міського управління з 06 листопада 2015 року (том І а.с.97).

Таким чином, останні два (повних) місяця роботи (служби), які передували звільненню позивача це вересень та жовтень 2015 року.

Спір зазначений ОСОБА_1 полягає саме в правильності розрахунку цього грошового забезпечення.

Згідно з копією довідки Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виданої ОСОБА_1 від 21.12.2015 № 928, грошове забезпечення за вересень 2015 року складало 5378,15 грн., за жовтень 2015 року 4917,26 грн. (том І а.с.24).

Таким чином, середньомісячне грошове забезпечення позивача за ці два місяця складало 5147,71 грн. ((5378,15 грн. + 4917,26 грн.)/2).

Отже, розмір грошової допомоги, що мала бути нарахована та сплачена позивачу під час його звільнення за скороченням штатів відповідно до абз. 3 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 складає 41 181,76 грн. (5147,71 грн. / 2 х 16 років).

Згідно довідки Маріупольського МУ УМВСУ в Донецькій області від 19.04.2016 №159-лк щодо розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги, 15.04.2016 на банківський рахунок ОСОБА_1 було перераховано вихідну допомогу в розмірі 25 476,51 (за відрахуванням 1,5% військового збору) (том І а.с.176).

Суд критично ставиться до доводів Маріупольського ГУМВС України в Донецькій області щодо здійснення розрахунку одноразової грошової допомоги виходячи із суми 3233,06 грн., яка складається з посадового окладу 600 грн., окладу за військове звання 125,00 грн., надбавка за вислугу років 30 % - 217,50 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15 % - 90 грн., надбавка за особові умови служби 50 % - 471,25 грн., премія 115 % - 1729,31 грн.), яке відповідачем 2 застосовувалось на підставі п. 3 наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», оскільки у випадках виплати вихідної допомоги та інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати застосовується саме Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Як встановлено судом та підтверджується довідкою Маріупольського МУ УМВСУ в Донецькій області від 19.04.2016 № 159-лк щодо розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги підтверджено, відповідачем 2 було нараховано та виплачено позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 25 864,48 грн.

За таких обставин, з урахуванням нарахованої та виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 25 864,48 грн., відповідачу 2 необхідно до нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову допомогу в розмірі 15 317,28 грн.

Суд вважає, що позивач в уточненій позовній заяві від 24.06.2016 (зареєстрованій в суді 29.06.2016) не вірно зазначив своє середньомісячне грошове забезпечення в розмірі 5919,86 грн., виходячи з розміру нарахованого грошового забезпечення, зазначеного в розрахункових листах за вересень 2016 року (в розмірі 6184,87 грн.) та жовтень 2016 року (в розмірі 5654,85 грн.), оскільки в нараховану суму включено компенсацію податку з доходів за вересень 2016 року (комПН 550,37 грн., та комАТ 256,35 грн.) та за жовтень 2016 року (компПН 737,59 грн.), що не є складовою місячної заробітної плати (грошового забезпечення).

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області до нарахувати та виплатити позивачу недоотриману суму грошової допомоги в розмірі 15 317,28 грн., з огляду на що суд частково задовольняє позовні вимоги в цій частині позовних вимог.

Щодо зобов`язання відповідачів виплатити компенсацію за несвоєчасну видачу трудової книжки в сумі 4510,40 грн. (без урахування податків) суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2005 № 1276 «Про затвердження Інструкції з організації обліку кадрів в системі Міністерства внутрішніх справ України» затверджена Інструкція з організації обліку кадрів в системі Міністерства внутрішніх справ України (далі Інструкція № 1276), яка введена в дію з 01.01.2006.

Порядок ведення трудових книжок регламентований розділом 6 цієї Інструкції.

Так, відповідно до п. 6.1. Інструкції № 1276 трудова книжка видається та оформлюється відповідно до Інструкції № 58, і є головним документом, що підтверджує трудову діяльність громадян та служить для встановлення загального, безперервного й спеціального стажу.

Згідно з п. 6.2. Інструкції № 1276 трудова книжка працівників органів внутрішніх справ зберігається в особовій справі і повертається особі у зв`язку з її звільненням, виходом на пенсію.

Відповідно до пп. 6.3.3. п. 6.3. Інструкції № 1276 у разі затримки видачі трудової книжки з вини керівництва органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в таку разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше зроблений запис про день звільнення визначається недійсним у встановленому порядку.

Судом встановлено, що у зв`язку із складною обстановкою у регіоні внаслідок проведення антитерористичної операції за вказівкою Міністерства внутрішніх справ України особові справи працівників, в яких відповідно до п. 6.2. Інструкції № 1276 зберігаються трудові книжки, в тому числі особова справа позивача, були вивезені на зберігання за межі області.

Позивач звільнений з 06.11.2015. 12.11.2015 позивачу було запропоновано отримати дублікат трудової книжки у зв`язку з відсутністю можливості видати оригінал, так як всі особові справи працівників були евакуйовані за межі Донецької області у грудні 2014 року та так як у працівників Маріупольського МУ доступ до архіву міста дислокації особових справ відсутній, видача оригіналу трудової книжки на момент звільнення була неможлива. Від отримання дублікату трудової книжки ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що бажає отримати тільки оригінал у зв`язку з тим, що окрім служби в ОВС, в трудовій книжці маються, ще інші записи та повідомив, що буде чекати на отримання оригіналу, про що був складений акт № 19 від 12.11.2015 (том ІІ а.с.3).

Також, листом Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 20.11.2015 №10/603 ОСОБА_1 повідомлено про те, що на підставі наказу Головного управління МВС України в Донецькій області від 09.11.2015 №80о/с йому оголошено вислугу років у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги 16 років 03 місяці 04 дні. З питання отримання дублікату трудової книжки в зручний час, роз`яснено про прибуття до Маріупольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (том І а.с.14).

Крім того, як зазначала представник відповідача 2 у попередніх судових засіданнях, в період часу з 12.11.2015, відповідач 2 пропонував позивачу тимчасово, на час очікування доставки оригіналу трудової книжки з місця зберігання в архіві, отримати дублікат трудової книжки, але позивач відмовився. Тобто, відповідач 2 не ухилявся від видачі трудової книжки ОСОБА_1 та вжив всі можливі заходи для дотримання передбачених чинним законодавством України трудових прав позивача.

Тобто, затримка видачі трудової книжки сталася не з вини відповідача, а внаслідок виникнення непередбачуваних обставин, а саме проведення антитерористичної операції, що спричинило необхідність вивозу трудових книжок співробітників міліції в інший регіон з метою збереження особистих документів працівників ОВС.

Так, 01.12.2015 при прибутті вищевказаних документів до ВКЗ Маріупольського ВКЗ позивач отримав оригінал трудової книжки та військовий квіток, що підтверджується довідкою Маріупольського ВП ГУ НП в Донецькій області від 01.12.2015 та розпискою ОСОБА_1 від 01.12.2015 про отримання оригіналу трудової книжки (том І, а.с.98).

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо обґрунтування позову в цієї частині позовних вимог, оскільки затримка видачі трудової книжки, як і військового квитка сталась не з вини відповідача.

Крім того, суд вважає зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

З позовними вимогами про зміну дати звільнення внаслідок затримки видачі трудової книжки позивач не звертався.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідачів виплатити позивачу грошову допомогу відповідно до п. 11 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 в розмірі 220,00 грн. (без урахування податків) суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон №2262-XII), особам, які звільнені зі служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби виплачується щомісячна грошова допомога в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Пунктом 11 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі за текстом Постанова № 393) визначено, що особам, звільненим із служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення із служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Щомісячна грошова допомога виплачується тим особам, що під час служби мали право на отримання окладу за військовим (спеціальним) званням.

Річний строк для виплати щомісячної грошової допомоги особам, зазначеним у абзаці першому цього пункту, обчислюється з дня звільнення їх із служби. Допомога виплачується з дня, що настає за датою, по яку особі нараховано грошове забезпечення при звільненні.

Виплата щомісячної грошової допомоги здійснюється Міністерством оборони, Міністерством надзвичайних ситуацій, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Міністерством транспорту та зв`язку, Державною податковою адміністрацією, Державною прикордонною службою, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Державною кримінально-виконавчою службою, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Державною інспекцією техногенної безпеки, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Управлінням державної охорони через уповноважені ними органи.

Особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги: знову прийняті (призвані) на службу або поновлені на службі (посаді), виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем прийняття (призову) на службу або поновлення на службі (посаді); були зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем реєстрації; набули право на пенсію, зокрема від органів соціального захисту населення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем призначення пенсії. Якщо виплату пенсії припинено відповідно до законодавства протягом одного року після звільнення, виплата допомоги поновлюється з місяця, що настає за місяцем припинення виплати пенсії.

Про прийняття (призов) на службу або поновлення на службі (посаді), реєстрацію в державній службі зайнятості, призначення пенсії особа, якій виплачувалася щомісячна грошова допомога, зобов`язана у тижневий строк повідомити органу, який здійснює її виплату.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено поясненнями позивача у попередніх судових засіданнях, що ОСОБА_1 з 29.12.2015 став на облік до державної служби зайнятості.

З наведеного вбачається, що позивач на обліку в центрі зайнятості перебуває з 29.12.2015, вихідна допомога при звільненні виплачена йому по 06 листопада 2015 року включно, тому у відповідності до норм Закону № 2262-XII та Постанови № 393, позивач має право на отримання грошової допомоги за військовим (спеціальним) званням з дня, що настає за датою, по яку особі нараховано грошове забезпечення при звільненні по місяць, що настає за місяцем реєстрації в установленому порядку в державній службі зайнятості, тобто з 07.11.2015 по 31.12.2015.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі за текстом Постанова КМУ №1294), затверджено оклади військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу за військовим (спеціальним) званням. Відповідно до додатку № 24 зазначеної постанови, оклад майора міліції складає 125 грн.

Таким чином, позивачу підлягає виплаті грошова допомога за військовим (спеціальним) званням за два календарні місяці після звільнення зі служби: з 07.11.2015 включно по місяць, що настає за місяцем реєстрації в установленому порядку в державній службі зайнятості, тобто за грудень 2015 року включно. Отже, виплаті позивачеві підлягає сума грошових коштів в розмірі 225,08 грн. (125 грн./31*24 календарних днів = 100,08 грн. + 125 грн.) за період з 07.11.2015 по 31.12.2015.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача 2 нарахувати та виплатити грошову допомогу відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 в розмірі 225,08 грн.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідачів виплатити грошове забезпечення відповідно до п. 3.4.8 Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» у розмірі 11839,72 грн. (без урахування податків) суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до п. 3.4.8 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої Наказом МВС України № 499 від 31.12.2007 (далі Інструкція № 499) особам рядового і начальницького складу, звільненим з посад у зв`язку з скороченням штатної посади, з дня, наступного за днем звільнення із займаних посад (скорочення штатної посади), протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке особа отримувала за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення).

Грошове забезпечення в цьому випадку обчислюється виходячи з окладу за спеціальним званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, розмір якої визначається за рішенням керівника та оголошується наказом. Після закінчення двох місяців грошове забезпечення виплачується тільки за рішенням Міністра внутрішніх справ України. Після закінчення перших двох місяців (та в разі неприйняття відповідних рішень щодо продовження виплати грошового забезпечення) особам рядового і начальницького складу виплачуються тільки оклади за спеціальними званнями. Під час визначення права на грошове забезпечення у строки, передбачені цією Інструкцією, не зараховуються періоди перебування особи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. За бажанням особи їй надається чергова відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку в разі звільнення з органів внутрішніх справ відповідно до законодавства.

З аналізу наведеної норми вбачається, що законодавством передбачена виплата грошового забезпечення за два місяця лише в разі скорочення певної штатної посади (а не скорочення штатів або ліквідації установи) та за умови перебування особи рядового, начальницького складу (штатна посада якої скорочена) в розпорядженні органів внутрішніх справ.

Судом встановлено, що позивача наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 06.11.2015 №395 о/с «По особовому складу» було звільнено з органів внутрішніх справ згідно положень Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв`язку з ліквідацією установи, а не з займаної посади, саме через скорочення штатів.

Отже, суд вважає обґрунтованим заперечення відповідачів щодо правомірності не нарахування та невиплати позивачу грошового забезпечення за два місяці після звільнення, з огляду на що в задоволенні позовних вимог в цій частині має бути відмовлено.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000 грн., суд зазначає таке.

Позивач обґрунтовує ці позовні вимоги тим, що у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача йому було заподіяно моральної шкоди, що полягала в тому, що позивачу було завдано душевних страждань, пов`язаних з недостачею коштів для утримання себе та своєї родини, у неможливості забезпечити свої потрібності, та у неможливості знайти нову роботу за відсутністю трудової книжки.

Спеціальне законодавство, яке регламентує проходження служби в органах внутрішніх справ, не передбачає відшкодування моральної шкоди. Положення ст. 237-1 КЗпП України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ч. 1 ст.1167 Цивільного кодексу України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Особливості відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, передбачені ч. 1 ст. 1173 Цивільного кодексу України, згідно з якою шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

В порушення вимог ч. 1 ст. 71 КАС України позивач не довів належними та допустими доказами факту спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями чи бездіяльністю відповідачів та завданими позивачу моральними стражданнями, з огляду на що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Маріупольського міського управління Головного управління МВС України в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління ДКС України у Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоду в розмірі 5000 грн.

Повний текст постанови виготовлений 19 липня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8-11, 94, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Маріупольського міського управління Головного управління МВС України в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління ДКС України у Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоду в розмірі 5000 грн. задовольнити частково.

Зобов`язати Маріупольське міське управління Головного управління МВС України в Донецькій області до нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в розмірі 15 317,28 грн.

Зобов`язати Маріупольське міське управління Головного управління МВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням за період з 07.11.2015 по 31.12.2015 в розмірі 225,08 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини постановлені 14 липня 2016 року. Повний текст постанови буде виготовлений у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Крилова М.М.