Справа № 808/1274/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року 10:59Справа № 808/1274/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь»,

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь" (надалі - позивач або ПАТ "Запоріжсталь") до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (надалі - відповідач або СДПІ), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.04.2016.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Зокрема зазначив, що на підтвердження реальності вчинення господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Прайд Компані» є всі первинні бухгалтерські документи, що підтверджують вчинення операцій з контрагентом за період січень - червень 2015 р. Висновки Акту перевірки ґрунтуються лише на даних АІС «Податковий блок» без посилань на жодний первинний бухгалтерський документ. Просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив та пояснив, що під час проведення перевірки відповідачем встановлені порушення Податкового кодексу України, у зв'язку з чим позивачем безпідставно завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 у розмірі 2 500 918 грн. і завищено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 у розмірі 2 500 918 грн. В ході перевірки позивачем надані документи по взаємовідносинам з ТОВ «Прайд компані» щодо реалізації алюмінію вторинного. В наданих сертифікатах відсутня будь-яка інформація про дату виготовлення продукції та найменування підприємства-виробника, у зв'язку з чим, дані документи не можна вважати сертифікатами якості алюмінію вторинного в чушках АВ87. До того ж, за даними АІС «Податковий блок», АІС «Архів електронної звітності» ТОВ «Прайд компані» придбавало протягом півріччя 2015 року алюміній вторинний АВ87 у підприємств-постачальників, які не є виробниками такого товару та не придбавали вказаний товар у січні - червні 2015 року, який в подальшому був реалізований ПАТ «Запоріжсталь». Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

СДПІ з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на підставі направлень від 22.12.2015 №118, 119 та на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, відповідно до наказу СДПІ від 22.12.2015 №211 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Запоріжсталь» з питання правильності відображення в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Прайд Компані» () за період січень - червень 2015 року, результати якої оформлені актом перевірки №17/28-04-46/00191230 від 22.03.2016 (а.с. 10-29 том 1).

Як вбачається з акту перевірки відповідач дійшов висновку, про порушення позивачем вимог пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, ст.198, п. 200.1, п. 200.4, п. 200.114 ст.200 Податкового Кодексу України, в результаті чого ПАТ "Запоріжсталь":

- завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 у розмірі 2 500 918 грн., у т.ч. по періодам: січень 2015 року - 351 608 грн., лютий 2015 року - 446 540 грн., березень 2015 року - 682 816 грн., квітень 2015 року 306 411 грн., травень 2015 року - 437 069 грн., червень 2015 року - 276 474 грн.;

- завищено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 у розмірі 2 500 918 грн., у т.ч. по періодам: лютий 2015 року - 446 540 грн., березень 2015 року - 682 816 грн., квітень 2015 року 306 411 грн., травень 2015 року - 437 069 грн., червень 2015 року - 276 474 грн.

На акт перевірки позивач подав письмові заперечення, які відповідачем залишено без задоволення (а.с.30-39 том 1).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.04.2016, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 2 500 918 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 250 459 грн. (а.с.40 том 1).

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

З матеріалів позовної заяви та пояснень представників вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення став висновок контролюючого органу про відсутність підтвердження правомірності включення до складу податкового кредиту податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «Прайд Компані».

Разом з тим, суд не може погодитися з правомірністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з огляду на таке.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник повинен мати податкові накладні, первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Щодо висновків відповідача про неправомірність формування позивачем податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ "Прайд Компані" суд зазначає таке.

Перевіркою було встановлено, що ПАТ «Запоріжсталь» у періоді: січень-червень 2015 року мало взаємовідносини з ТОВ «Прайд Компані» відповідно до договорів №20/2014/1324 від 26.06.2014 та №20/2015/1171 від 15.06.2015.

Як свідчать матеріали справи, згідно наданої ПАТ «Запоріжсталь» до податкового органу податкової звітності з податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 встановлено включення до складу податкового кредиту податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «Прайд Компані», сума ПДВ за операціями з реалізації алюмінію вторинного складає 2 500 917 грн.

Судом встановлено, що 26.06.2014 між ПАТ «Запоріжсталь» (покупець) та ТОВ «Прайд-Компані» (постачальник) укладено договір №20/2014/1324 (а.с.54-59 т.1), за умовами якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити алюміній вторинний марки АВ-87 (Zn + Fe не більше 5%, в т.ч. Zn - не більше 3,3%) (далі - Ресурси) на умовах, передбачених цим договором. Кількість, якість та номенклатура Ресурсів вказуються у Специфікаціях до даного договору, що є його невід'ємною частиною. Гарантія відповідності Ресурсів вимогам вищезазначеного пункту підтверджується сертифікатом або паспортом якості Постачальника.

До перевірки були надані Специфікації №6 за термін постачання січень-лютий 2015 року, №7 за термін постачання лютий 2015 року, №8 за термін постачання березень 2015 року; №9 за термін постачання березень 2015 року; №10 за термін постачання квітень 2015 року; №11 за термін постачання квітень-травень 2015 року; №12 за термін постачання травень-червень 2015 року, (а.с. 60-69 т.1), в яких зазначена ціна ресурсів вказана з транспортними витратами; транспортні витрати несе Постачальник; ресурси постачаються автотранспортом на умовах DDP поставки склад покупця, відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс»; упаковку виробляють металевою пакувальною стрічкою; вантажопостачальником ресурсів є ТОВ «Прайд-Компані», вантажеотримувачем є ПАТ «Запоріжсталь».

Також, між ПАТ «Запоріжсталь» (покупець) та ТОВ «Прайд-Компані» (постачальник) укладено договір №20/2015/1171 від 15.06.2015 (а.с.206-212 т.1), за умовами якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити алюміній вторинний марки АВ-87 (Zn + Fe не більше 5%, в т.ч. Zn - не більше 3,3%) (далі - Ресурси) на умовах, передбачених цим договором. Кількість, якість та номенклатура Ресурсів вказуються у Специфікаціях до даного договору, що є його невід'ємною частиною. Гарантія відповідності Ресурсів вимогам вищезазначеного пункту підтверджується сертифікатом або паспортом якості Постачальника.

Під час перевірки надана Специфікація №1(а.с. 213 т.1), в якій ціна ресурсів вказана з транспортними витратами; транспортні витрати несе Постачальник; ресурси постачаються автотранспортом на умовах DDP поставки склад покупця, відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс»; упаковку виробляють металевою пакувальною стрічкою; термін постачання: червень - липень 2015 року; вантажопостачальником ресурсів є ТОВ «Прайд-Компані», вантажеотримувачем є ПАТ «Запоріжсталь».

До матеріалів справи підприємством ПАТ «Запоріжсталь» надані документи, складені на виконання договорів поставки №20/2014/1324 від 26.06.2014, №20/2015/1171 від 15.06.2015: податкові накладні з зазначенням номенклатури поставки, рахунки, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості, складені ТОВ «Прайд Компані» та відображені у бухгалтерському обліку ПАТ «Запоріжсталь» у періоді з 01.01.2015 по 30.06.2015.

Продукцію оприбутковано на склад позивача, в підтвердження чого надані витяги з книги реєстрації разових транспортних перепусток на поставку ТМЦ (а.с.9-41 т.2); приходні ордери (а.с. 42-64 т.2).

Продукцію придбану у ТОВ «Прайд Компані» за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 використано ПАТ «Запоріжсталь» у власній господарській діяльності, про що свідчать акти списання товарно-матеріальних цінностей (а.с. 65-116)

Крім того, ПАТ «Запоріжсталь» до перевірки надані документи у вигляді сертифікатів якості.

Як зазначив представник відповідача у наданих сертифікатах відсутня будь яка інформація про дату виготовлення продукції та найменування підприємства-виробника, у зв'язку з чим, дані документи не можна вважати сертифікатами якості алюмінію вторинного в чушках АВ87. Через це, відповідач зробив висновок, що позивачем оприбутковано на склад товар невідомого виробництва, так як ТОВ «Прайд Компані не є виробником зазначеного товару, а на запити до ДП «УкрНДІспецсталь» та до Державногозовнішньо експортного підприємства «Укркольорпром» отримані відповіді, що стандартні зразки, які застосовуються при вимірюванні хімічного складу металургійної продукції повинні бути атестовані (мати паспорт або сертифікат виробника стандартних зразків) проте підприємства від яких ТОВ «Прайд Компані» отримувало продукцію (ТОВ «Сістем Технолоджи», ТОВ «Профі Хаус», ТОВ «Сотес Груп», ТОВ «Тех Проект ЛТД», ТОВ «Вієн ЛТД», ПП «Адепт - Аудіт», ТОВ «Меркурі інновейшен», ТОВ «Оптіма плюс ЛТД», ТОВ «Кредо інвест лтд», ТОВ ТД «Дівес») атестацію не проходили, а також не здійснювалось обстеження цих підприємств із наданням довідки про відповідність підприємства вимогам спеціалізованого металургійного переробного підприємства.

До того ж, відповідач на підставі інформації в АІС «Податковий блок», АІС «Архів електронної звітності» зазначає, що ТОВ «Сістем Технолоджи», ТОВ «Профі Хаус», ТОВ «Сотес Груп», ТОВ «Тех Проект ЛТД», ТОВ «Вієн ЛТД», ПП «Адепт - Аудіт», ТОВ «Меркурі інновейшен», ТОВ «Оптіма плюс ЛТД», ТОВ «Кредо інвест лтд», ТОВ ТД «Дівес» не є виробниками такої продукції, до того ж, зазначає, що вказані підприємства не придбавали сплав алюмінію вторинного в чушках АВ87, який був в подальшому реалізований ПАТ «Запоріжсталь».

Крім цього, відповідач посилається на результати опрацювання Криворізькою північною ОДПІ зібраних податкових інформацій (стор.16 акту) з питання проведення фінансово-господарських операцій ТОВ «Прайд Компані» з контрагентами-постачальниками, якою виявлено, що у вищезазначених контрагентів-постачальників відсутні як трудові ресурси так і основні виробничі фонди для здійснення фінансово-господарської діяльності.

Тобто, саме на підставі вказаної інформації щодо підприємств-контрагентів, які постачали продукцію на адресу ТОВ «Прайд Компані» та у зв'язку з відсутністю інформації про дату виготовлення продукції та найменування підприємства-виробника в сертифікаті якості продукції, відповідачем зроблений висновок щодо не підтвердження від'ємного значення між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ та бюджетного відшкодування у розмірі 2 500 918 грн.

Проте, суд не погоджується з такою позицією відповідача з огляду на встановлені у справі обставини. Первинними документами підтверджені господарські операції між позивачем та його контрагентом ТОВ «Прайд Компані» протягом І півріччя 2015 року за договорами поставок №20/2014/1324 від 26.06.2014, №20/2015/1171 від 15.06.2015 придбаний алюміній використаний у господарській діяльності позивача.

В матеріалах справи також містяться договори поставок, які укладені між ТОВ «Прайд Компані» та його контрагентами на поставку продукції (алюмінію вторинного): з ТОВ «Торговий дім Дівес» договір від 01.12.2014 № ДВ-190; з ТОВ «Тітан Протекшн» договір від 01.09.2014 №23К/2; з ТОВ «Тех проект ЛТД» від 01.02.2015 №03К; з ТОВ «Валкос Груп» від 02.01.2014 №01К/2 (а.с. 221 - 233).

Слід відмітити, що як позивач, так і вищевказаний контрагент позивача на час здійснення спірних господарських операцій були зареєстровані як юридичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, що не заперечується відповідачем по справі, тобто, як позивач, так і його контрагент мав відповідний обсяг цивільної право - та дієздатності, а також обсяг прав як платника ПДВ для укладення спірних договорів, а тому формування позивачем податкового кредиту від цього підприємства є правомірним.

Щодо відсутності в сертифікатах якості інформації про дату виготовлення продукції та найменування підприємства-виробника, суд зазначає, що пунктом 6.4 договорів між ПАТ «Запоріжсталь» та ТОВ «Прайд-Компані» на поставку алюмінію вторинного передбачено, що постачальник зобов'язаних надати покупцю до початку приймання Ресурсів, зокрема, сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником). Тобто даними договорами передбачена можливість надання сертифікату якості як від постачальника так і від виробника. В даному випадку на адресу ПАТ «Запоріжсталь» були надані сертифікати якості від постачальника, тому будь-які порушення умов п.6.4 договорів поставки відсутні.

Слід зазначити, що сертифікати якості не є первинними документами і стосуються лише якості поставленого товару.

Така ж позиція висловлена і в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016 №К/800/48061/15 з цього питання (а.с.3-7 т.2).

Суд дійшов висновку, що наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо незаконності віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є необґрунтованим, що зумовлює відсутність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Вказані ж в Акті висновки є суто суб'єктивною думкою податкового органу яка ґрунтується на припущеннях.

Стосовно посилань відповідача на наявну податкову інформацію (від Криворізької північної ОДПІ), суд вважає за необхідне відмітити, що в силу закону отримання контролюючим органом акту перевірки, довідки зустрічної звірки, акту про неможливість проведення зустрічної звірки, або іншої податкової інформації, в яких викладені висновки про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє контролюючий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону. Акт перевірки контрагента, акт про неможливість проведення зустрічної звірки, інша податкова інформація не мають преюдиціального значення при розгляді справи судом та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.

Крім того, податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з вищевказаними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

До того ж, ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер відповідальності юридичної особи.

ПАТ «Запоріжсталь» не наділене повноваженнями здійснювати контроль та перевірку господарської діяльності своїх контрагентів, та не має можливості перевіряти обставини ведення їх господарської діяльності. При придбанні товару покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов'язаний врахувати дану суму в складі податкових зобов'язань відповідної звітності з податку на додану вартість і у встановленому порядку сплатити її до бюджету, а у випадку невиконання даних своїх обов'язків, понести за це правопорушення встановлену за законом відповідальність.

В даному випадку Актом перевірки не встановлено жодного фактичного порушення платником податків вимог норм законодавства, а отже відсутні підстави для позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування.

Крім того, відповідачем до суду не надано доказів наявності обвинувального вироку відносно посадових (службових) осіб ТОВ «Прайд Компані» та наявності рішення суду про визнання угод недійсними, а посилання на протоколи допиту засновника одного з підприємств по ланцюгу постачання, суд не вважає доказами фіктивності отримання позивачем послуг від контрагентів, оскільки на час прийняття спірних рішень та на час розгляду справи в суді відсутнє таке, що набрало законної сили рішення суду по кримінальній справі, у якій проводились допити зазначених свідків, яким би були встановлені відповідні обставини. Отже висновки перевіряючих наразі є передчасними та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду України, викладеною у постановах від 09 вересня 2008 року у справі № 21-500во08 та від 01 червня 2010 року у справі № 21-573во10.

Згідно ст.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції" ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковим для правозастосування органами правосуддя.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) визначено, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність свого рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в Акті, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прияйте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби № від 07 квітня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь» судовий збір у розмірі 56270 грн. 65 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова