Справа № 810/1763/16
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року 810/1763/16

приміщення суду за адресою:м. Київ, бул. Лесі Українки, 26

час прийняття постанови : 13 год. 40 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лиска І.Г.

при секретарі - Васковець М.С., за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю м'ясопереробний завод "Баварія" до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю м'ясопереробний завод "Баварія" з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №/141 від 10.05.2016 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 травня 2016р. ТОВ МПЗ "Баварія" отримало від Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкове повідомлення - рішення №/141 від 10.05.2016р. на загальну суму 130383грн..

У рішенні йдеться про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та штрафу на підставі Акту перевірки №231/17-2/36261826/16 від 18.03.16р., де встановлено порушення п.п. 170.1.1, п.п. 170.1.2 п. 170.1 ст. 170, п.п. п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. за неутримання, та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб з виплаченого доходу фізичній особі ОСОБА_2 за договором суборенди №12 від 01.11.2011р.

Позивач зазначає, що він повинен був сплати податок з доходів фізичних осіб по ОСОБА_2 одночасно під час виплати їй оподатковуваного доходу (в даному випадку суборендна плата згідно договору №12 від 01.11.2011р.). Але позивач не здійснював виплати доходу фізичній особі ОСОБА_2 в першому кварталі 2014р., а тому і не мав правових підстав здійснювати перерахування до бюджету податку з доходу фізичних осіб. Це підтверджується банківською випискою по рахунку позивача в період з 01.01.2014р. по 31.03.2014р., а сума вказана в розмірі 615000,00 грн. є заборгованістю попереднього періоду по договору суборенди №12. Ця сума в 615000,00 грн. була включена в податкову декларацію форми 1 ДФ, тому, що позивач здійснив розрахунок з фізичною особою ОСОБА_2 09.01.2014р. цінним папером - простим векселем, що не заборонено діючим законодавством України, а тому зобов'язання по ньому ще не виплачені і відповідно період сплати податку з доходів фізичних осіб ще не настав.

Також, сума зобов'язання в розмірі 615000,00 грн. по бухгалтерському обліку підприємства позивача до цих пір рахується в зобов'язаннях перед ОСОБА_2 про, що свідчать оборотно-сальдові відомості по рахунку 511.

Отже, з податковим повідомленням-рішенням №/141 від 10.05.2016 року позивач не погоджується, вважає, що вказане рішення прийняте з порушенням норм матеріального права та не відповідає вимогам закону, висновки податкового органу відносно факту вчинення правопорушень є помилковими.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач позову не визнав, надав до суду письмові заперечення проти позову. В обґрунтування заперечень податковий орган зазначив, що вважає податкове повідомлення-рішення обґрунтованим і правомірним, тому просив суд у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримала заперечення проти позову, просила відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача та представника відповідача, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 4 грудня 2010 р. (із змінами та доповненнями) відповідно до направлень на перевірку від 26.02.2016р. № 177, № 178, № 179, № 180 виданих Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на 1 квартал 2016року, у період з 26.02.2016 року по 12.03.2016року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, головними державними ревізорами-інспекторами відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю м'ясопереробний завод "Баварія" (код за ) (скорочена назва ТОВ МПЗ "Баварія") з питань правильності нарахування та сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.12.2015р., відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до акту перевірки.

ТОВ МПЗ "Баварія" проінформоване про проведення документальної планової виїзної перевірки письмовим повідомленням від 01.02.2016р. № 14/17-2, яке відправлено рекомендованим листом та, згідно поштового повідомлення, вручено 03.02.2016 року.

Копію наказу „ Щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ МПЗ "Баварія " від 01.02.16 року №121 відправлено поштою рекомендованим листом та, згідно поштового повідомлення, вручено 03.02.2016 року.

Направлення від 26.02.2016 року № 177, № 178, № 179, № 180 пред'явлене для ознайомлення та підпису директору ТОВ МПЗ "Баварія" ОСОБА_9 .

Під час перевірки встановлено порушення вимог п.п.170.1.1 , 170.1.2, п. 170.1 ст.170, п.п.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями) а саме: неутримання та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб з виплаченого доходу фізичній особі ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за суборенду в сумі 104306, 40 грн. .

За результатами перевірки складено Акт №231/17-2/36261826/16 від 18.03.2016р. "Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю м'ясопереробний завод «Баварія» щодо правильності обчислення та своєчасності сплати сум податку з доходів фізичних осіб, збору за першу реєстрацію транспортних засобів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 0 01.01.2013 року по 31.12.2015 року".

На підставі зазначеного Акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення №/141 від 10 травня 2016 року , яким за порушення вимог п.п. 170.1.1, п.п. 170.1.2 п. 170.1 ст. 170, п.п. п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України позивачу визначено сума грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб - 104306, 40грн. основного платежу та 26076, 60 за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом) .

Позивач не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням №/141 від 10 травня 2016 року оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

01 листопада 2011 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ТОВ м'ясопереробний завод «Баварія» було укладено Договір суборенди нерухомого майна №12.

09.01.2014р. позивач видав на користь фізичної особи ОСОБА_2 простий вексель серії НОМЕР_2 на суму 615000 грн..

Виданий вексель відповідає всім вимогам передбаченим ЗУ «Про обіг векселів в Україні» та ст. 75, 76, 77 Конвенції, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі від 07.06.1930 року, до якого Україна приєдналась 06.01.2000 року. Даний вексель є безстроковим , а тому зобов'язання по ньому ще не виплачені.

7 травня 2014 року позивачем було подано до Білоцерківської ОДПІ Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2014 року, де в графі 3 зазначено суму 615000 грн.

Оскільки, зобов'язання перед фізичною особою ОСОБА_2 є чинними у негрошовій формі, а в цінних паперах, та оскільки для даного виду зобов'язання в програмі фіскальної служби ознака доходу (звітності) не передбачена, 24.02.2016 року позивачем було подано Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2014 року (уточнюючий), у якому з графи 3 була виключена сума 615000 грн.

Відповідно до п. 170.1.1 ст. 170 ПК України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Пунктом 170.1.2 ст. 170 ПК України передбачено, що податковим агентом платника податку - орендодавця під час нарахування доходу від надання в оренду об'єктів нерухомості, інших, ніж зазначені в підпункті 170.1.1 цього пункту (включаючи земельну ділянку, що знаходиться під такою нерухомістю, чи присадибну ділянку), є орендар.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Зі змісту даного підпункту ПКУ слідує, що позивач повинен був сплати податок з доходів фізичних осіб по ОСОБА_2 одночасно під час виплати їй оподатковуваного доходу, в даному випадку суборендної плати згідно договору №12 від 01.11.2011р..

Як встановлено судом позивач не здійснював виплати доходу фізичній особі ОСОБА_2 в першому кварталі 2014р., а тому і не мав правових підстав здійснювати перерахування до бюджету податку з доходу фізичних осіб. Це підтверджується банківською випискою по рахунку позивача в період з 01.01.2014р. по 31.03.2014р.,

Сума в розмірі 615000,00 грн. була включена в податкову декларацію форми 1 ДФ, тому, що позивач здійснив розрахунок з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 09.01.2014р. цінним папером - простим векселем, що не заборонено діючим законодавством України.

Так 09.01.2014р. позивач видав на користь фізичної особи ОСОБА_2 простий вексель серії НОМЕР_2 та суму 615000грн. Виданий вексель відповідає всім вимогам передбаченим ЗУ «Про обіг векселів в Україні» та ст. 75, 76, 77 Конвенції, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі від 07.06.1930р. до якої Україна приєдналася 06.01.2000р.

Даний вексель є безстроковим (згідно ст.76 ч.2 Конвенції), а тому зобов'язання по ньому ще не виплачені і відповідно період сплати податку з доходів фізичних осіб ще не настав.

Також, сума зобов'язання в розмірі 615000,00 грн. по бухгалтерському обліку підприємства позивача на даний час рахується в зобов'язаннях перед ОСОБА_2, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 511, які містяться в матеріалах справи та є доказом невиплати оподаткованого доходу фізичній особі.

Разом з тим, 24.02.2016р. позивачем подано уточнюючу податкову декларацію за формою 1 ДФ за 1 квартал 2014р, оскільки, зобов'язання перед фізичною особою ОСОБА_2 є чинними у негрошовій формі, а в цінних паперах та оскільки для даного виду зобов'язання в програмі фіскальної служби ознака доходу (звітності) не передбачена

Отже, судом встановлено, що позивач не здійснював виплати доходу фізичній особі ОСОБА_2 в першому кварталі 2014р., а тому і не мав правових підстав здійснювати перерахування до бюджету податку з доходу фізичних осіб.

Таким чином, оскільки позивачем не було порушено вимог п.п.170.1.1 , 170.1.2, п. 170.1 ст.170, п.п.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, податкове повідомлення - рішення №/141 від 10.05.2016 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Представником позивача надано обґрунтовані пояснення та докази на їх підтвердження, щодо заявлених позовних вимог.

За таких обставин оспорюване податкове повідомлення-рішення є безпідставним і підлягає скасуванню як протиправне, отже, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області №/141 від 10.05.2016 року

Стягнути судовий збір у розмірі 1963 грн. 40 коп. (одна тисяча дев'ятсот шістдесят три гривні 40 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю м'ясопереробний завод "Баварія" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 20 липня 2016 р.