Справа № 463/1493/16-а
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби у місті Львові, Інспектора ПС 6-ї роти 3-го батальйону УПС МВС у місті Львові про скасування протоколу про адміністративне правопорушення, визнання дій незаконними,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просить скасувати протокол про адміністративне правопорушення від 06 жовтня 2015 року серії АП2 №179521; визнати незаконними дії інспектора ПС 6-ї роти 3-го батальйону УПС МВС у місті Львові ОСОБА_2 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 06 жовтня 2015 року серії АП2 №179521.

В судовому засіданні судом ініційовано питання про закриття провадження у справі. Позивач не заперечив проти закриття провадження в частині вимог про скасування протоколу, в іншій частині вважає, що позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Разом з тим, судом встановлено, що провадження у даній справі підлягає закриттю виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Згідно вимог п. 1 ч. 2 цієї статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач оскаржує протокол про адміністративне правопорушення та просить визнати незаконними дії працівника ДАІ, як службової особи, під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення від 06.10.2015р.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наведеного випливає, що протокол працівника ДАІ за своєю природою, є лише одним з доказів скоєння правопорушення, він встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов'язків.

А тому, при складанні протоколу повноважним працівником ДАІ здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні, законність яких може бути предметом розгляду лише при розгляді справи про адміністративне правопорушення або оскарження правового акта індивідуальної дії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У звязку із цим, в розумінні положень ст.ст.2,17 КАС України вбачається переконливим висновок про те, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на зазначені правовідносини, протокол про адміністративне правопорушення та дії інспектора ДАІ щодо складання протоколу не можуть бути самостійним предметом оскарження, а відтак наявні правові підстави для закриття провадження у адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 157 ч.1 п.1, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби у місті Львові, Інспектора ПС 6-ї роти 3-го батальйону УПС МВС у місті Львові про скасування протоколу про адміністративне правопорушення, визнання дій незаконними.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя: Леньо С. І.