Справа № 742/1766/16-а
Суддя: Циганко М. О.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/99/16
Єдиний унікальний № 742/1766/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Циганка М.О.,

при секретарі Чміль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов»язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивує тим, що з 25 липня 2006 року перебував на обліку в Прилуцькому об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за вислугу років. З 23 вересня 2014 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивач працював на посаді Малодівицького селищного голови та в зв»язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02 березня 2015 року, з 01 квітня 2015 року виплата пенсії йому не здійснювалася у період роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». В зв»язку із звільненням, з 05 листопада 2015 року управлінням було поновлено виплату пенсії за віком. 01 грудня 2015 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та надав довідку про складові заробітної плати по посаді селищного голови станом на 01 грудня 2015 року. Проте, відповідачем листом від 07 грудня 2015 року №131/10/Ф-3 було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та включення для розрахунку пенсії вищезазначених сум мотивуючи, тим, що згідно Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02 березня 2015 року, з 01 травня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу». Оскільки, вказану відмову позивач вважає неправомірною, та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, він і звернувся з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях (а.с.21-22).

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав:

Згідно листа Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України від 07 грудня 2015 року №131/10/Ф-3, ОСОБА_1 з 25 липня 2006 року перебував на обліку в управлінні як отримувач пенсії за вислугу років. З 23 вересня 2014 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (а.с.11).

Відповідно до копії трудової книжки, ОСОБА_1 з 23 січня 1986 року обраний Малодівицьким селищним головою. З 04 листопада 2015 року звільнений з посади Малодівицького селищного голови в зв»язку із закінченням строку повноважень та виходом на пенсію (а.с.8-10).

Згідно листа Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України від 07 грудня 2015 року №131/10/Ф-3, оскільки позивач працював на посаді Малодівицького селищного голови та в зв»язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02 березня 2015 року, з 01 квітня 2015 року виплата пенсії йому не здійснювалася у період роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». В зв»язку із звільненням, з 05 листопада 2015 року управлінням було поновлено ОСОБА_1 виплату пенсії за віком (а.с.11).

01 грудня 2015 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та надав довідку про складові заробітної плати по посаді селищного голови станом на 01 грудня 2015 року, що підтверджується як самим позивачем в позовній заяві так і листом Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України від 07 грудня 2015 року №131/10/Ф-3.

Проте, відповідачем листом від 07 грудня 2015 року №131/10/Ф-3 було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та включення для розрахунку пенсії вищезазначених сум мотивуючи, тим, що згідно Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02 березня 2015 року, з 01 травня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу».

Суд погоджується з доводами відповідача, що вказане рішення ґрунтується на положеннях закону, з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (далі Закон № 213-VIII), п.9 розділу І якого внесені зміни до ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", згідно яких:

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються".

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911 -VIII, дію частини сьомої статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» продовжено з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 року.

При цьому, у відповідності до п.5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України №213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Проте, у вказаний в п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213, строк щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнятий не був.

З 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працював позивач, дійсно, передбачала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», у зв»язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Оскільки, у зазначений у п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України №213- VIII від 02 березня 2015 року, строк, тобто до 01 червня 2015 року, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, прийнятий не був, то із вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим законом посадовим особам не призначаються, тому позивач, який був посадовою особою органу місцевого самоврядування, перестав бути особою, яка має право на призначення пенсії, у порядку передбаченому спеціальним законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 6, 8, 9, 17-18, 69, 104-106, 158-163, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов»язання здійснити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О.Циганко