Справа № 808/8821/15
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2016 рокусправа № 808/8821/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року фізична особа-підприємиць ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Державною податковою інспекцією в Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 11.08.2015 року №.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року в адміністративній справі №808/8821/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення і прийняти у справі нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, у звязку з чим, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 22.06.2015 року по 13.07.2015 року ДПІ здійснено невиїзну планову документальну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 рік, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильність нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, за наслідками якої 20.07.2015 року був прийнятий акт перевірки №1888/08-27-17-2- (а.с.13-46).

За результатами перевірки встановлені порушення вчинені субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_1:

- п.138.8 ст.138, пп.139.1.3 п.139.1 ст. 139, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2014 рік на суму 72477,61 грн.;

- пп. «в» п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, встановлено перекручення даних наданих в декларації за 2014 рік. а саме завищення валових витрат;

-пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, а саме не своєчасне подання декларації про доходи та майновий стан за 2014 рік (граничний термін подання 09.02.2015 року, фактично подано 05.05.2015 року;

-п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року , а саме заниження сум єдиного внеску, на рахованого з чистого оподатковуваного доходу за ставкою 34.7% за 2014 рік, в загальній сумі 6921,17 грн.

11 серпня 2015 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, щодо донарахування грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 90597,01 грн., в тому числі за основним платежем 72477,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 18119,40 грн.

25 серпня 2015 року фізична особа-підприємиць ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ДФС у Запорізькій області з первинною скаргою, за результатами якої податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 11.08.2015 року залишено без змін та збільшено на 170 грн. штрафні санкції згідно п.120.1 ст. 120 ПК України.

23.10.2015 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким визначено суму штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 170 грн.

30.10.2015 року фізична особа-підприємиць ОСОБА_1 звернулась до ДФС України з повторною скаргою, за результатами якої податкові-повідомлення рішення ДПІ від 11.08.2015 року № та від 23.10.2015 року № залишені без змін.

Не погодившись з даними рішеннями позивачка звернулась до суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року прийнято відмову від частини позовних вимог і закрито провадження у справі в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.10.2015 року.

Приймаючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 138.8 ст. 138 ПК (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Підпунктом 138.8.1 п. 138.8 ст. 138 ПК (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Згідно з пп. 139.1.3 п. 139.1 ст. 139 ПК (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), не включаються до складу витрат суми попередньої (авансової) оплати товарів, робіт, послуг.

Платники податку зобовязані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обовязковим (пп. «в» п.176.1 ст. 176 ПК).

Відповідно до п.п. 177.1, 177.2 ст. 177 ПК (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 167.1 ст. 167 ПК ставка податку становить 15 відсотка бази оподаткування, щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у п.167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітньої плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п. 177.4 ст. 177 ПК (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

В суді першої інстанції встановлено, що у період з 01.01.2012 року по 30.09.2014 року ФОП ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність на загальній системі оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено ст. 177 ПК, сплачувала до бюджету самостійно розраховані авансовані платежі з податку на доходи фізичних осіб.

10.09.2014 року ФОП ОСОБА_1 подала заявку про застосування спрощеної системи оподаткування, відповідно до якої здійснювала діяльність в період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року на умовах сплати єдиного податку.

10.11.2014 року ФОП ОСОБА_1 подано до ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя податкову декларацію про майновий стан і доходи за 3 квартали 2014 року (а.с. 59-60). В додатку 5 до вказаної декларації в графі вартість документально підтверджених витрат, повязаних з господарською діяльністю зазначено суму 1478316,87 гривень (1461907,57 гривень в графі вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції та 16409,3 гривень в графі інші витрати усього).

05.05.2015 ФОП ОСОБА_1 подано до ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік (а.с.56-57). В додатку 5 до вказаної декларації в графі вартість документально підтверджених витрат, повязаних з господарською діяльністю в 4 колонці другого рядка зазначено суму 1842426,25 гривень (а.с.58).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірне віднесення ФОП ОСОБА_1 до суми витрат в 2014 році сум передплати у розмірі 426338,88 гривень, перерахованих постачальникам за товар, отриманий нею у період, коли вона перебувала на спрощеній системі оподаткування.

Тому, спірне податкове повідомлення-рішеня від 11 серпня 2015 року № НОМЕР_1 винесене ДПІ, щодо донарахування грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 90597,01 грн., в тому числі за основним платежем 72477,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 18119,40 грн. є правомірним.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова