Справа № 804/275/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 р. Справа № 804/275/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Степаненко В.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Державна фіскальна служба України про подовження дії спеціальної санкції, -
Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр» про подовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр» наказом Мінекономрозвитку від 27.02.2015 р. №186.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» до відповідача за порушення зовнішньоекономічного законодавства відповідним наказом Мінекономіки застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності. У зв'язку з тим, що обставини, які зумовили застосування до відповідача згаданої санкції, ним не усунуті, позивач вважає за доцільне в судовому порядку подовжити дію спеціальної санкції, застосованої до відповідача.
Ухвалою суду від 08.02.2016 року у якості третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, залучена Державна фіскальна служба України.
Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Позивач просив суд розглянути адміністративний позов в без його участі, третя особа не заперечувала проти розгляду справи в порядку письмового провадження. Відповідач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення повістки рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте на адресу суду повернувся конверт у зв'язку із неврученням. Заяв, клопотань або заперечень на позов до суду не надходило. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи із його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частинами 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
На підставі подання Державної фіскальної служби України від 08.09.2014 року №2710/5/99-99-22-04-02-16, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.02.2015 р. №186 «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб'єктів господарської діяльності» за порушення статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», відповідно до статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом, зокрема, до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр» застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» встановлено, що за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції: накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб'єктами господарської діяльності своїх обов'язків згідно з цим або пов'язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України; застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій; тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.
Частина друга статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначає, що санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду.
Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.
Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №459, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Як підтверджується матеріалами справи, до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр» застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України на підставі подання Державної фіскальної служби України від 08 вересня 2014 року №2710/5/99-99-22-04-02-16.
Зазначене подання Державної фіскальної служби України вмотивоване порушенням товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр» статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: допущення перевищення законодавчо встановлених строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за зовнішньоекономічним контрактом від 23.09.2013 року №09/2013 на суму 7 402,60 тис. дол. США з іноземною компанією «FINKOM LLP» (Сполучене Королівство), що підтверджено повідомленнями публічного акціонерного товариства «КБ «Аксіома» від 27.12.2013 р. №04/1279-1 та публічного акціонерного товариства «Інтеркредитбанк» від 05.02.2014 року №10/174, від 06.03.2014 року №10/376, від 07.04.2014 року №10/185.
Статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Частина 3 статті 1 вказаного Закону передбачає право Національного банку України запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
Постановою Національного банку України від 14.11.2013 року №453 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені у статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Пунктом 3.2 Інструкції про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними, імпортними та лізинговими операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 року, передбачено, що відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після здійснення операцій.
У відповідності до 5.7 зазначеної Інструкції банк, клієнтом якого був резидент, при закритті резидентом рахунку в цьому банку і переході його на обслуговування в інший або в разі закриття банком рахунку клієнта (пункт 4.8 цієї Інструкції) протягом трьох банківських днів з дня закриття рахунку в довільній формі надає інформацію про незавершені експортні, імпортні операції цього резидента податковому органу.
Відповідно до частини шостої статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб'єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування.
Частина сьома статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачає, що подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду.
Згідно з частиною восьмою статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики на підставі інформації ініціатора застосування даної санкції звертається з позовною заявою до суду.
Відповідно до абзацу другого пункту 4.9 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року №52, на підставі отриманих матеріалів (у разі, якщо допущені порушення законодавства України не усунуто й виникає доцільність подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності) відділ контролю за зовнішньоекономічною діяльністю разом із відділом правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності та/або відділом правового захисту інтересів Міністерства в судових та інших органах готують відповідну позовну заяву до суду.
- загальна сума незавершених операцій за зовнішньоекономічним контрактом від 23.09.2013 року №09/2013 з іноземною компанією «FINKOM LLP» (Сполучене Королівство) складає 7 402,60 тис. дол. США;
- податкову звітність товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр» не подає з дати державної реєстрації;
- перевіркою встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр» та його посадові особи за юридичною адресою не знаходяться, фактичне місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр» не встановлено, що підтверджується актом від 27.03.2014 року №1144/22-06/386000254;
- інформація щодо погашення простроченої заборгованості нерезидентами відсутня.
У зв'язку із зазначеним, Державна фіскальна служба вважає за доцільне подовжити дію спеціальної санкції, застосованої до відповідача.
До матерів справи доказів усунення порушень вимог статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» відповідачем не надано.
Відповідно до частини дев'ятої статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» при прийнятті рішення щодо подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суд зазначає термін, на який подовжено дію цієї санкції.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для подовження дії спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка застосована наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27 лютого 2015 року №186, на термін до усунення товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр» порушення статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушень статті Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» щодо заборгованості за зовнішньоекономічними операціями з іноземною компанією «FINKOM LLP» (Сполучене Королівство) за зовнішньоекономічним контрактом від 23.09.2013 року №09/2013 на суму 7 402,60 тис. дол. США, у зв'язку з чим, викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр» про подовження дії спеціальної санкції - задовольнити у повному обсязі.
Подовжити дію спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка застосована наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27 лютого 2015 року №186, на термін до усунення товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічний центр» порушення статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушень статті Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» щодо заборгованості за зовнішньоекономічними операціями з іноземною компанією «FINKOM LLP» (Сполучене Королівство) за зовнішньоекономічним контрактом від 23.09.2013 року №09/2013 на суму 7 402,60 тис. дол. США.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко