Справа № 2-а-6598/11
Суддя: Школа М. Г.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6598/11
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2011 року

Кролевецький районний суд Сумської області

в особі судді Школи М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Кролевці Сумської області справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Управління МВС України в Дніпропетровській області, старшого інспектора дорожньо-патрульної служби БДПС ВДАІ м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 29 серпня 2011 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що постановою старшого інспектора дорожньо-патрульної служби БДПС ВДАІ м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 серія AЕ1 №427450 в справі про адміністративне правопорушення від 29.08.2011 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що він 29 серпня 2011 року о 13 годині 10 хвилин у м.Дніпропетровськ по вул.Донецьке шосе, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний номер НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 103 км/год., при обмеженні 60 км/год., чим перевищив дозволену у населеному пункті швидкість руху на 43 км/год, швидкість руху вимірювалася приладом «Трукан» ТС 000462, чим порушив п.12.4 ПДР.

Позивач вважає, що постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 122 КупАП є незаконною, свою позицію обгрунтовує наступним чином.

29 серпня 2011 року о 13 годині 10 хв. у м.Дніпропетровськ по вул.Донецьке шосе він рухаючись на вказаному вище автомобілі дотримуючись встановленого швидкісного режиму на даній ділянці дороги, був зупинений інспектором ДПС ОСОБА_2, який запропонував йому надати документи. Після перевірки документів, до яких зауважень не виникло, інспектор повідомив його про те, що причиною зупинки було перевищення швидкості руху його автомобіля, на що позивач попросив інспектора показати дані приладу яким вимірювалася швидкість автомобіля. Інспектор Кривуля Д.О. відповів, що швидкість автомобіля позивача становила 103 км/год.

Що стосується фактичних обставин справи, позивач зазначає, що по вул.Донецьке шосе він рухався в межах дозволеної швидкості у щільному потоці автомобілів, в групі з 5-6 автомобілів. Яким чином інспектор встановив швидкість саме його автомобіля, йому не відомо. Співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується.

У відповідності до ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Таких документів йому співробітником ДАІ надано не було. Таким чином заміри було проведено із недотриманням вимог ст.ст. 1, 2, 4, 9, 15, 17-20, 29-31 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 року №113/98-ВР, що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Розміри похибок вимірювань співробітник ДАІ йому не повідомив, що у відповідності до вимог зазначеного закону, перешкоджає використанню результатів вимірювань. Результат вимірювання знаходиться у межах похибок вимірювань відносно величини, що перевищує дозволену швидкість на 20 км/год., а за таких умов наявність більшого перевищення (що необхідно для наявності складу зазначеного правопорушення) не може визнаватися доведеним.

Позивач не був згоден зі швидкістю, про яку йому повідомив інспектор ДПС, про що і зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення, але на його заперечення інспектор не відреагував. Вважає, що дані швидкості, які зафіксовані приладом Трукан ТС 000462, не можуть вважатись доказами скоєння правопорушення саме ним, оскільки неможливо встановити автентичності належності показань даної швидкості саме його автомобілю. Він також попросив знайти свідків скоєння ним правопорушення та вказати їх в протоколі, але інспектор таких знайти не зміг.

Отже єдиним доказом є складений 29.08.2011 року протокол, в якому міститься його заперечення щодо допущеного правопорушення.

У звязку з цим він вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню за недоведеністю та відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач, в судове засідання не зявився, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без їх участі не надали.

За таких обставин відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частина 6 статті 128 КАС України передбачає, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням зазначеного положення КАС України та клопотання позивача судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 122 КупАП передбачена відповідальність водіїв за порушення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху у виді штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (255-340 грн.).

Пунктом 12.4 ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

По справі встановлено, що на підставі протоколу серії АЕ1 № 498612 про адміністративне правопорушення від 29 серпня 2011 року, складеним старшим інспектором дорожньо-патрульної служби БДПС ВДАІ м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 (а.с. 5, 25) було винесено постанову серії АЕ №427450 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 6, 26).

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 29 серпня 2011 року о 13 годині 10 хвилин у м.Дніпропетровськ по вул.Донецьке шосе, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний номер НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 103 км/год., при обмеженні 60 км/год., чим перевищив дозволену у населеному пункті швидкість руху на 43 км/год, швидкість руху вимірювалася приладом «Трукан» ТС 000462, чим порушив п.12.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КупАП.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, як передбачено ст. 245 КУпАП.

При винесенні постанови посадова особа згідно ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України №185 від 22 лютого 2001 р., зокрема п. 2.6 Інструкції, яким встановлено, що у випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, імена та по батькові двох свідків правовопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків; відповідно до п. 2.7 вказаної Інстукції, згідно з яким, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, поясненя свідків правопорушення).

Відповідно до ст. 251 КУпАП до доказів по справі про адміністративне правопорушення відноситься протокол, пояснення особи, яка притягується до відповідальності, пояснення свідків та інш. Як вбачається з матеріалів справи, доказом по справі є складений 29 серпня 2011 року протокол, в якому міститься заперечення позивача щодо допущеного ним порушення вимог п.12.4 ПДР.

У винесеній старшим інспектором дорожньо-патрульної служби БДПС ВДАІ м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 постанові не взяті до уваги заперечення ОСОБА_1, його пояснення щодо незгоди з протоколом, тобто нічим не спростовані пояснення ОСОБА_1, не дана оцінка доказів, що суперечить положенням ст. 245, 252 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вказаних положень, слід зробити висновок про те, що відповідачі не довели правомірність свого рішення, обґрунтованості винесеної постанови від 29 серпня 2011 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому суд враховує, що інших доказів передбачених ст.251 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення складеного 29 серпня 2011 року, немає.

Таким чином, з урахуванням того, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються поясненнями ОСОБА_1 під час складання протоколу про адмінправопрушення - про незгоду з рішенням інспектора (а.с.5, 25), беручи до уваги, що відповідачем ОСОБА_2 в протоколі від 29 серпня 2011 року не зазначені свідки вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, при цьому відповідачами у справі без поважних причин не надано доказів на підтверження обставин зазначених у протоколі та не спростовані вищезазначені доводи позивача, суд прийшов до висновку про те, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог і скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КупАП, із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ст.ст. 287, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись п.10 ст.3, ст.ст. 4; 8, 11;71, ч.6 ст. 128, ст. 160-163, ст. 171-2, ст. 252 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити.

Скасувати постанову від 29 серпня 2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП ОСОБА_1, винесену старшим інспектором дорожньо-патрульної служби БДПС ВДАІ м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КупАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3