Справа № 820/600/16
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 р. Справа № 820/600/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2016р. по справі № 820/600/16

за позовом ОСОБА_1

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі за текстом Центральна ОДПІ м. Харкова, відповідач), в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 31.08.2015 року за № 589-1704 про визначення ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) суму податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 року адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області форми "Ф" від 31.08.2015 року за № 589-1705 про визначення суми податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 267 Податкового кодексу України, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем не виконано обовязку щодо сплати в установлений податковим законодавством строк транспортного податку, а задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що автомобіль позивача вже не є об'єктом оподаткування відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України, оскільки календарні роки рахуються з моменту випуску автомобіля, а не з моменту його реєстрації.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що гр. ОСОБА_1 є власником автомобілю "TOYOTA LAND CRUISER 150", реєстраційний номер НОМЕР_2, колір сірий, об'єм двигуна 3956 кубічних сантиметрів, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серія СХХ 492847.

Центральною ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у відношенні позивача було сформовано та направлено податкове повідомлення - рішення форми "Ф" №589-1705 від 31.08.2015 на сплату транспортного податку за автомобіль "TOYOTA LAND CRUISER 150", 2010 року випуску в сумі 25 000,0 грн.

Не погодившись з правомірністю зазначеного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що належний на праві власності ОСОБА_1 легковий автомобіль з обємом циліндрів двигуна понад 3000 кубічних сантиметрів, використовувався ним більш ніж пять років, а тому не підпадає під обєкт оподаткування транспортного податку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, між тим, вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо мотивів та підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-Ш «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України «Транспортний податок» (Розділ XII "Податок на майно").

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

За приписами пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Отже, об'єктом оподаткування є автомобілі, що використовуються до 5 років.

При цьому, згідно пп. 14.1.251 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Відповідно до п.п. 14.1.163 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Таким чином, використання транспортного засобу пов'язується з його реєстрацією.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб, а саме, автомобіль марки "TOYOTA LAND CRUISER 150", 2010 р.в. з об'ємом двигуна 3,956 зареєстрований за позивачем 18.01.2011 р.

Враховуючи дату реєстрації транспортного засобу позивача, а саме, 18.01.2011 року, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, що належний на праві власності ОСОБА_1 легковий автомобіль з обємом циліндрів двигуна понад 3000 кубічних сантиметрів, станом на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення використовувався позивачем більш ніж пять років.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що внаслідок використання автомобілю позивачем більш ніж пять років, вказаний транспортний засіб не підпадає під обєкт оподаткування транспортним податком.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з інших підстав та мотивів виходячи з наступного.

Приписи пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Податкового кодексу України відносять до місцевих податків податок на майно.

Відповідно до пп. 265.1.2. п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається зокрема з транспортного податку.

Відповідно до п. 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України місцеві ради обовязково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.12.3.1 п. 12.3 ст.12 Податкового кодексу України).

Статтею 8 Податкового кодексу України в Україні передбачено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Отже, з аналізу наведених норм випливає, що транспортний податок, який відноситься до місцевих податків, встановлюється рішеннями сільських, селищних і міських рад в межах граничних розмірів ставок, визначених Податковим кодексом України.

01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 Податкового кодексу України, було введено новий податок - транспортний податок.

Згідно п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Висновки податкового органу про те, що у позивача у 2015 році виник обовязок зі сплати транспортного податку у розмірі ставки передбаченої п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України, оскільки із набранням чинності вказаними положеннями Податкового кодексу України 01.01.2015 року власники транспортних засобів віком до 5 років та об'ємом більше 3000 куб. см є платниками транспортного податку є помилковими, оскільки виходячи з приписів ст.ст. 8, 10 Податкового кодексу України ставка транспортного податку лише визначається Податковим кодексом, а повноваження щодо її встановлення на території певних громад належать до відповідних сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до пп. 12.3.4 п. 12.3 ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Пунктом 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Виходячи з аналізу вказаних норм колегія суддів зазначає, що рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, яке прийнято та оприлюднено до 15 липня поточного року набирає чинності з наступного року.

Зазначені норми кореспондуються з принципом стабільності, на якому ґрунтується податкове законодавство, що проголошений у статті 4 Податкового кодексу України (підпункт 4.1.9 пункту 4.1). Відповідно до цього принципу зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки.

Як вбачається з матеріалів справи Рішення 36 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 21.01.2015 року №1793/15 Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 року№126/11 "Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України», яким встановлений розмір транспортного податку у 2015 році, офіційно оприлюднене Харківською міською радою в газеті "Харьковские известия" від 22.01.2015 за № 6/1 (2915).

Пунктом 5.1 розділу ІІ додатка до 36 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 21.01.2015 року №1793/15 встановлено ставку податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1. пункту 267.2. статті 267 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладені норми, колегія суддів зазначає, що оскільки рішення ради про встановлення транспортного податку прийнято у 2015 році та оприлюднено до 15 липня 2015 року, то виходячи з вимог п. 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України воно набирає чинності з 01.01.2016 року, а тому встановлені таким рішенням місцеві податки підлягають застосуванню не раніше наступного бюджетного періоду, тобто, не раніше 2016 року.

При цьому рішення Харківської міської ради про встановлення транспортного податку у 2014 році не приймалось.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 31.08.2015 року за № 589-1704 про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн. прийнято Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з порушенням норм чинного законодавства України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1, але з інших мотивів та підстав, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміни в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 року по справі №820/600/16 змінити в частині мотивів та підстав задоволення позову ОСОБА_1.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2016р. по справі № 820/600/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 25.07.2016 р.