Справа № 404/3374/16-а
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/3374/16-а
Номер провадження 2-а/404/1011/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

Головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Козубенко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправним рішення про відмову в перерахунку пенсії і зобов»язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати Рішення № 820364 Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області від 31.03.16 року про відмову в перерахунку пенсії, яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (№ 1790-ХІІ зі змінами зазначеними у законах № 3668-УІ від 08.07.2011 року та №1166-VІІ від 27.03.2014 року), постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012, № 1013 від 09.12.2015, на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 31.03.16 за №18 - 195 вих-16 (всього для перерахунку пенсії 12160,72 грн.), виходячи з 70 % від суми заробітку; зобов'язати Кіровоградське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру (№ 1790- XII зі змінами зазначеними у законах № 3668-УІ від 08.07.2011 року та №1166- VІІ від 27.03.2014 року), постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012, № 1013 від 09.12.2015, у зв'язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам, на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 31.03.16 за №18 - 195 вих-16 виходячи з 70% заробітної плати у розмірі 12160,72 грн. з 31.03.2016 р., без обмеження граничного розміру пенсії з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 19.09.2014 року він є пенсіонером та перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, пенсія призначена за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 05.11.1991 року, чинного на час призначення пенсії (№ 1790- XII зі змінами зазначеними у законах № 3668-УІ від 08.07.2011 року та №1166-УП від 27.03.2014 року) в розмірі 70 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включені всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (пенсійне посвідчення видане 13.11.2014 року Пенсійним фондом України (УПФУ в м. Кіровограді) № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2). В подальшому продовжував працювати в органах прокуратури по 24.03.2015 року (наказом прокурора Кіровоградської області № 242ц від 24.03.2015 р. звільнений з посади старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»). На час призначення йому пенсії за вислугу років (19.09.2014 р.) він мав стаж роботи в органах прокуратури понад 21 рік 6 місяців, у тому числі стаж роботи на посадах прокурора і слідчого прокуратури понад 15 років (10.01.1995 - 19.09.2014 р.р.). 31 березня 2016 року він звернувся з письмовим зверненням до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо здійснення йому перерахунку та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (№ 1790- XII зі змінами зазначеними у Іконах № 3668-УІ від 08.07.2011 року та №1166-УП від 27.03.2014 року), постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012, № 1013 від 09.12.2015 у зв'язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам, виходячи з 70% середньої заробітної плати у розмірі 12160,72 грн. на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 31.03.2016 за №18 - 195 вих-16 з дня звернення щодо перерахунку без обмеження граничного розміру пенсії. На його звернення від 31.03.2016 року, Рішенням за № 820364 Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про відмову в перерахунку пенсії від 31.03.2016 року Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області повідомило, що підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до довідки прокуратури Кіровоградської області від 31.03.2016 за № 18 - 195 вих-16 відсутні.

Позивач вважає неправомірними дії Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, оскільки вбачає в них порушення вимог Конституції України, чинного законодавства України про пенсійне забезпечення та загальнообов'язкове пенсійне страхування, Закону України «Про прокуратуру», тому просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Посилається на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений, надав суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.

Положення ст. 6 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває з 19.09.2014 року на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області і отримує пенсію за вислугою років, як працівник органів прокуратури.

31 березня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області з заявою, згідно якої просив здійснити йому перерахунок пенсії за вислугою років за правилами частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 р. № 2663-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», згідно поданої довідки прокуратури Кіровоградської області від 31.03.2016 р. № 18-195 вих. 16 про заробіток для здійснення перерахунку пенсії в розмірі 70 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років. Довідка для перерахунку пенсії надана позивачу у зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам прокуратури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області № 820364 від 31.03.2016 року позивачу було відмовлено в здійсненні перерахунку з наступних підстав: відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з цим, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються. Крім того, ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час в Україні така постанова відсутня, тому Управління зазначило, що законодавчі підстави проведення перерахунку відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування. Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Окрім того, відповідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Згідно частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001р. «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», за правилами якої ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугою років, передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 21 рік 6 місяців, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Відповідно до вказаного вище стажу ОСОБА_1 призначено пенсію в розмірі 70 % від заробітку.

Частиною 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001р.) встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001р.) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Позивачу пенсія неодноразово перераховувалася. На підставі частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим законом призначена пенсія, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Частину 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1 жовтня 2011 року замінено двома частинами відповідно до п. п. 4 п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011р. № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній з 01 жовтня 2011 р. та на час звернення із заявою про перерахунок пенсії, пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії та вводиться обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Цією ж статтею передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Закон в редакції на час призначення ОСОБА_1 пенсії не передбачають обмеження максимального (граничного) розміру пенсії, виплату при перерахунку пенсії різниці за минулий час не більше як за 12 місяців.

Змінами у статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які були внесені Законом України від 08.07.2011р. № 3668-VІ встановлено новий порядок призначення та визначення розміру пенсії за вислугою років прокурорам та слідчим, яка призначається після 08 липня 2011р. та до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються. Крім того, ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України. На сьогодні в Україні така постанова відсутня.

У п. 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, зазначено лише про призначення пенсій, тобто це стосується осіб, які звертаються вперше про призначення пенсії. Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами не поширюються на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Таким чином, нова редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (2011 року) та ст. 86 нового Закону України «Про прокуратуру» (2014 року) суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цих законів.

Верховний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Верховного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11жовтня 2005 року № 8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

У згаданих рішеннях Верховний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових, економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Також зазначено, що пільги, компенсації і гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесенням змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України недопустимі.

Крім того, Верховний Суд України в мотивувальній частині рішення від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали.

У рішенні Верховного Суду України у справі № 1-9/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частина перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державного захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України). Верховний Суд України зазначив, що Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункт 2 мотивувальної частини рішення від 20 червня 2001 року №10-рп/2001).

Виходячи із висловленого у рішеннях Верховного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція сформульована і Верховним Судом України, зокрема постановами в адміністративних справах від 10.12.2013 (справа №21-420-а-13), від 10.12.2013 (справа № 21-348-а-13), від 17.12.2013 (справа № 21-445-а-13), від 06.10.2015 (справа № 21-2432/15). Верховний Суд України вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії. Також зазначає, що процедури призначення пенсії та перерахунку різні за змістом і механізмом.

Верховною Радою України, 02.03.2015 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII у якому в Прикінцевих положеннях передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З 15 липня 2015 року введено в дію новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункти 1, 3 статті 116). Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

У випадку суперечності норм закону та Конституції України, які прийняті Верховною Радою України вона вирішується на користь Конституції, яка має найвищу юридичну силу. Такого висновку дійшов і Верховний Суд України у своєму рішенні у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року (пункти 2.1. та 2.2. мотивувальної частини рішення). З огляду на зазначене, визнання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Верховним Судом України вважається скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Керуючись ст.71 КАС України суд вважає, що відповідач належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій, які стосуються спірних правовідносин, не надано.

Таким чином, виходячи з наведених рішень Верховного Суду України та судів вищого рівня розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки позов є обґрунтованим, визнання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VІІ правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянин вважається скасуванням або обмеженням цих прав і свобод, а безпідставне поширення його на нове законодавство є порушенням ст. 58 Конституції України. Зміни внесені до Закону України «Про прокуратуру» стосуються нових призначень пенсії, а не перерахунку раніше призначеної пенсії. При перерахунку пенсії позивачеві має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, згідно частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001 р. «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», за правилами якої ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугою років, передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 21 рік 6 місяців, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Відповідно до вказаного вище стажу ОСОБА_1 на відповідних посадах, йому слід здійснити перерахунок пенсії виходячи з показника 70 % від заробітку.

Відповідно до ст. 94 КАС України, стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 1102,40 грн. понесених судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1, ч. 13, ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 2, 11, 17 -19, 69, 71, 94, 104-106,138, 158-163, 167, 185-186 КАС України, суд,

П О С ТА Н О В И В :

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення № 820364 Управління Пенсійного

фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області від 31.03.16 року про відмову в

перерахунку пенсії, яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (№ 1790-ХІІ зі змінами зазначеними у законах № 3668-УІ від 08.07.2011 року та №1166-VІІ від 27.03.2014 року), постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012, № 1013 від 09.12.2015, на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 31.03.16 за №18 - 195 вих-16 (всього для перерахунку пенсії 12160,72 грн.), виходячи з 70 % від суми заробітку.

Зобов'язати Кіровоградське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру (№ 1790- XII зі змінами зазначеними у законах № 3668-УІ від 08.07.2011 року та №1166- VІІ від 27.03.2014 року), постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012, № 1013 від 09.12.2015, у зв'язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам, на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 31.03.16 за №18 - 195 вих-16 виходячи з 70% заробітної плати у розмірі 12160,72 грн. з 31.03.2016 р., без обмеження граничного розміру пенсії з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку.

Допустити до негайного виконання постанову суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1102,40 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі прийняття постанови в порядку скороченого провадження апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Н. Ю. Іванова