Справа № 500/6986/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2016 р. м.Київ К/800/9846/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Горбатюк С.А.,

Швед Е.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову від 12 січня 2016 року, просив: визнати неправомірними дії щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку №1; скасувати рішення від 29 вересня 2015 року №84 про відмову в нарахуванні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку №1; зобов'язати провести нарахування пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку №1 та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах з 29 липня 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про неправомірність відмови відповідача у призначені та виплаті пенсії з підстав відсутності відомостей про проведення чергової атестації з 22 серпня 1992 року по 25 квітня 2000 року, оскільки з 22 серпня 1992 року він продовжував працювати на посаді терміста і його умови праці не покращилися, атестація робочого місця не проводилась з вини адміністрації підприємства, на якому працював, відсутність атестації робочого місця не може обмежувати його право на призначення та отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 січня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив із правомірності відмови відповідача у призначені та виплаті позивачу пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю відомостей про проведення чергової атестації робочого місця з 22 серпня 1992 року по 25 квітня 2000 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2; постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 січня 2016 року скасовано; прийнято нову постанову, якою задоволено позовні вимоги ОСОБА_2; визнано неправомірними дії Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку №1; скасовано рішення Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 29 вересня 2015 року №84 про відмову у призначені пенсії за віком - Список №1 ОСОБА_2; зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку №1 та нарахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку №1 та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах з 29 липня 2015 року.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, виходив із безпідставної відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, оскільки періоди роботи з 22 серпня 1992 року по 29 лютого 2000 року підтверджені записами у трудовій книжці, тому вони підлягають включенню до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, апеляційним судом зазначено, що законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення або відсутність відомостей про її проведення не може позбавити позивача його права на отримання пенсії.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016 року, постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 січня 2016 року залишити без змін.

У касаційній скарзі відповідач зазначає про відсутність факту протиправних дій Управління щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно Списку №1. При розгляді питання про призначення пенсії позивачу норм чинного законодавства та прав позивача не порушено.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно даних трудової книжки загальний стаж роботи ОСОБА_2 складає 37 років 5 місяців 3 дні; з 23 травня 1988 року позивач переведений учнем терміста на інструментальну ділянку Ізмаїльського заводу ремонтно-технологічного обладнання, 19 липня 1988 року позивачу присвоєна спеціальність і кваліфікація терміста 2 розряду інструментальної ділянки Ізмаїльського заводу ремонтно-технологічного обладнання, 01 червня 1995 року присвоєно 5 розряд терміста Ізмаїльського заводу ремонтно-технологічного обладнання, 27 листопада 1995 року Ізмаїльський завод ремонтно-технологічного обладнання реорганізовано у відкрите акціонерне товариство, 25 квітня 2000 року позивач звільнений за власним бажанням.

29 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся з письмовою заявою до Управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області від 29 вересня 2015 року № 84 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком за Список № 1 у зв'язку з тим, що відсутні відомості про проведення чергової атестації робочих місць, пільговий стаж складає: 3 роки 8 місяців 21 день.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно п.«а» ч.1 ст.13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на момент звернення позивача за призначенням пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць-після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, та мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Постановою Ради Міністрів РСР від 22 серпня 1956 року № 1173 затверджено Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Згідно розділу XI Металообробка до Списку № 1 відноситься професія: терміста на нагрівальних печах і їх підручні і помічники.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, на підземних роботах, на роботах з особо шкідливими та особо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до Списку № 1 віднесено: 1100000 розділ ХІ Металообробка, код 1110300а- 19100 термісти, постійно зайняті у печей на гарячих роботах.

Таким чином, посада терміста станом до 21 серпня 1992 року відносилась до Списку № 1 і період роботи позивача на посаді терміста з 23 травня 1988 року по 21 серпня 1992 року (4 роки 2 місяці 29 днів) підлягає зарахуванню до пільгового стажу без проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації №41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п.1 Порядку № 442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно п.4 Порядку №442 та п.п.1.5 п.1 Методичних рекомендацій №41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.4.2 цього Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно п.4.3 Порядку у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось (п.4.5 Порядку).

З урахуванням встановлених обставин, норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

За вказаними обставинами, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, висловленої зокрема у постановах від 10 березня 2015 року у справі №21-51а15, від 17 березня 2015 року у справі № 21-585а14 року, від 10 лютого 2016 року №21-5432а15 та від 12 квітня 2016 року №21-3501а15, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах внаслідок непроведення атестації посади є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

З урахуванням встановлених обставин суд першої інстанції прийняв вірне рішення про відмову в позові з підстав його необґрунтованості.

Висновки суду апеляційної інстанції про задоволення позову щодо визнання неправомірними дії Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку №1, а також скасовання рішення від 29 вересня 2015 року №84 про відмову у призначені пенсії за віком - Список №1 ОСОБА_2 є помилковими.

У відповідності із ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016 року скасувати, постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 січня 2016 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді