Справа № 815/3008/16
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2016 року 10год.05хв. м. Одеса Справа № 815/3008/16
Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

за участю: секретаря Сакара М.М., позивача ОСОБА_1 , представників: відповідача Пелиха Е.М. третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участі третьої особи Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі В/ч НОМЕР_1 , відповідач) в якому просить суд зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо звільнення позивача з військової служби за підпунктом «б» пункту 3 частини 8 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку з прийняттям Указу Президента України від 25.03.2016 року №115/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року №607, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15», та відповідно до умов контракту; зобов`язати відповідача виконати пов`язані з цим дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на військову службу позивач був призваний у добровільному порядку Наказом Міністра Оборони України від 15.09.2015 року №695 та 15.09.2015 позивачем укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, строк дії якого до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію. В березні 2016 року Президентом України підписано Указ № 115/2016 " Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року №607, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15". Позивач вважає, що він підлягає звільненню з військової служби за вказаним Указом Президента України, та на нього поширюється дія даного нормативно-правового акту, про що він рапортом повідомив керівництво В/ч НОМЕР_1 . Враховуючи наведене, позивач вважає, що його позовні вимоги є обгрунтованими та просить їх задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та надав до суду заперечення у письмовому вигляді, які мотивовані тим, що звільнення позивача на підставі рапорту від 30.05.2016 на підставі Указу № 115/2016 " Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року №607, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15" є не можливим, так як позивач призваний на службу за контрактом. За таких обставин, дія вищевказаного Указу на нього не поширюється. Крім того, в укладеному контракті чітко прописано строк дії контракту до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації. Оскільки оголошення останньої не відбувалось, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав пояснення представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та представника третьої особи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд доходить наступних висновків.

Наказом Міністра Оборони України від 15.09.2015 року №695 позивача у добровільному порядку було призвано на військову службу та 15.09.2015 позивачем укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (а.с. 9-10).

На час звернення до суду позивач проходить військову службу в В/ч НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 17.06.2016 року №15/2/ц/1116 (а.с. 7).

Відповідно до п. 3 контракт є строковим та укладається на термін до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Пунктом 9 контракту передбачено, що умови контракту можуть бути змінені або доповнені тільки за згодою сторін у письмовій формі.

Президентом України видано Указ № 115/2016 "Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року №607, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15".

Позивач 31.05.2016 року подав на ім`я начальника штабу першого заступника командира В/ч 4362 рапорт, відповідно до якого просив звільнити його із Збройних Сил України за підпунктом «б» пункту 3 частини 8 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку з прийняттям Указу Президента України від 25.03.2016 року №115/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року №607, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15» (а.с. 8).

Листом командування Військово-морських сил Збройних сил України від 13.06.2016 року №15/1/1859 позивачу відмовлено в проханні, оскільки підстав для звільнення офіцера за пунктом 3 частини 8 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» немає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу та прийняття громадян України на військову службу за контрактом (ч. 1 ст. 4 Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Тобто, законом чітко визначено два різні види проходження служби в Збройних Силах України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

На військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби, а саме: особи рядового складу, які проходять строкову військову службу або військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту, військовозобов`язані, резервісти, які не мають військових звань сержантського, старшинського і офіцерського складу, та жінки з відповідною освітою віком від 18 до 40 років - на військову службу за контрактом осіб рядового складу (ч. 1 ст. 20 Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" строки строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюються: для громадян, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану та призначаються на посади, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Звільнення з військової служби військовослужбовців, призваних під час мобілізації, в особливий період, у разі оголошення демобілізації здійснюється відповідно до підпункту "ґ" частини другої статті 26 цього Закону (ч. 1 ст. 39 Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно абзацу третього ч. 1 ст. 1 Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Суд звертає увагу на те, що Указом Президента від 25.03.2016 №115/2016 чітко визначено коло осіб, які підпадають під його дію, а саме: військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призвані відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року №607 та Указу Президента України від 14.01.2015 року.

Таким чином оскільки позивач має статус військовослужбовця військової служби за контрактом, то дія данного Указу на нього не поширюється.

Згідно із ч. 6 ст. 26 Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби:

а) у зв`язку із закінченням строку контракту;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби;

в) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

г) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі;

д) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких встановлено Кабінетом Міністрів України;

е) через службову невідповідність;

є) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;

ж) у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;

з) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця);

и) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

і) у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого військовослужбовця притягнуто до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції";

ї) у зв`язку з неможливістю переведення на іншу посаду у разі безпосереднього підпорядкування близькій особі;

й) у зв`язку із встановленням за результатами спеціальної перевірки, яка здійснюється під час доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці України, відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади (прийому на військову службу);

к) у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем - жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років;

л) у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Тобто, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для звільнення з військової служби військовослужбовців за контрактом.

Оскільки в контракті позивача за погодженням сторін, встановлено строк його закінчення - до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та з врахуванням того, що остання не була оголошена, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що Указом Президента від 25.03.2016 №115/2016 чітко визначено коло осіб, які підпадають під його дію, а саме: військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призвані відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року №607 та Указу Президента України від 14.01.2015 року, позивач має статус військовослужбовця військової служби за контрактом та не підпадає під дію даного Указу, в контракті чітко встановлений строк його закінчення - до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 28 липня 2016 року.

Суддя Іванов Е.А.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

28 липня 2016 року.