Справа № 810/618/16
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/618/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, в якому просив зобов'язати Солом'янську районну в м. Києві державну адміністрацію здійснити подання до комісії при Київській обласній державній адміністрації відповідно до постанови КМУ від 26.09.2012 року № 886 згідно поданої заяви гр. ОСОБА_2 від 24.12.2015 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з наданням позивачу п'ятиденного строку для усунення недоліків з дня отримання копії даної ухвали шляхом приведення позовної заяви у відповідність вимогам ч. 1 та ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України та наведених в ухвалі висновків суду.

Згідно з ч. 2 ст. 107 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Як убачається із матеріалів справи, у повідомленні про вручення рекомендованого листа зазначено, що копію ухвали Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016 року про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 28.04.2016 року.

Проте, як зазначив представник позивача в апеляційній скарзі, ні він, ні позивач такої ухвали не отримували, а отже не мали змоги усунути недоліки у строк, визначений судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги, скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Із позовної заяви вбачається, що останню підготував, підписав та подав до суду представник позивача за довіреністю. Адреса для листування представника позивача зазначена у адміністративному позові.

Ухвала суду про залишення позову без руху направлена позивачу ОСОБА_2. У повідомленні про вручення поштового відправлення зазначено, що лист вручено 28.04.2016 року за довіреністю ОСОБА_2. Даних про те, якій саме особі вручено лист за довіреністю у повідомленні не зазначено.

Таким чином, колегія суддів не може вважати, що ухвала суду від 22 лютого 2016 року була вручена позивач у спосіб, визначений законом та, що останній її отримав, однак недоліки позовної заяви не усунув.

Вирішуючи питання законності та обґрунтованості прийнятого судом першої інстанції судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне перевірити, чи узгоджується воно з нормами міжнародного права та чи не буде у даному випадку порушено право особи на судовий захист.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до статті 199,204 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 199, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року скасувати, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області про зобов'язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає розгляду справи.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 27 липня 2016 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.