Справа № 819/713/16
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/713/16

13 липня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Косюк О.П.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Курило В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області, третьої особи Департамент соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3, Позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області (надалі - МВС, Відповідач), третьої особи Департамент соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що її батько ОСОБА_5 в 2011 році згідно договору дарування від іноземного донора та відповідного рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України для своєї соціальної реабілітації отримав легковий автомобіль MERCEDES-BENZ С-200, номер кузова НОМЕР_2, 2004 року випуску. Після смерті батька Департамент соціального захисту населення Тернопільської облдержадміністрації за рішенням Комісії з питань Гуманітарної допомоги Міністерства соціальної політики України передав вказаний автомобіль їй у власність, знявши його зі свого обліку, та видав довідку для перереєстрації в органах МРЕВ ДАІ (після реорганізації - Регіональний сервісний центр в Тернопільській області МВС України). Проте Регіональний сервісний центр в Тернопільській області відмовив у перереєстрації даного автомобіля.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти заявленого позову та пояснив, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відтак, враховуючи що позивач посилається на чинні акти законодавства, а не на ті, що були чинні на момент виникнення правовідносин просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

ОСОБА_5 в 2011 році згідно договору дарування від іноземного донора та відповідного рішення Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України для своєї соціальної реабілітації отримав легковий автомобіль MERCEDES-BENZ С-200, номер кузова НОМЕР_2, 2004 року випуску.

Автомобіль розмитнений за нульовою ставкою податків, мита і зборів та переданий йому у власність відповідно до ч. 2 п. «ґ» ст.1 ст.6 Закону України «Про гуманітарну допомогу», Постанови КМУ від 19.07.2006 року № 999 «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» з усіма наступними змінами, ч.1 ст. 43 та ст. 188 Митного Кодексу України та п.8 Порядку митного оформлення вантажів гуманітарної допомоги, затвердженого Постановою КМУ від 22.03.2000 р. №544. На підставі наданих документів ВРЕР УДАІ УМВС України в Тернопільській області видано правовстановлюючий документ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від. 07.07.2011р де власником зазначений батько позивача - ОСОБА_6

На час смерті ОСОБА_6, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року, позивач проживала та була зареєстрована разом з ним і успадкувала все належне йому рухоме та нерухоме майно.

30 грудня 2015 року Департамент соціального захисту населення Тернопільської облдержадміністрації за рішенням Комісії з питань Гуманітарної допомоги Міністерства соціальної політики України Наказом від 25.12.2015р. №1254 передав ОСОБА_3 вказаний автомобіль у власність, знявши його зі свого обліку, та видав довідку для перереєстрації транспортного засобу в органах МРЕВ ДАІ (після реорганізації - Регіональний сервісний центр в Тернопільській області МВС України).

24.03.2016 року ОСОБА_3 направила на адресу Регіонального сервісного центру МВС заяву про перереєстрацію транспортного засобу MERCEDES-BENZ С-200, номер кузова НОМЕР_2, 2004 року випуску. Проте, листом від 29.03.2016 р. № 31-19 С-137о/и Регіональний сервісний центр в Тернопільській області відмовив у перереєстрації автомобіля. Підставою такої відмови слугувала несплата податків та зборів на ввезення автомобіля в України, тобто розмитнення автомобіля.

Позивач не погодилась з таким висновком суб'єкта владних повноважень та звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 8 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затверджених Постановою КМУ від 19.07.2006р. №999, після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через головне управління соціального захисту населення, за бажанням членів сімей, спадкоємців інвалідів передається їм у власність безоплатно за рішенням Мінсоцполітики.

06 червня 2015 року набрав чинності Закон України № 426-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня соціального захисту окремих категорій ветеранів війни» від 14.05.2016 року, (далі - Закон № 426-VIII) яким внесено зміни в частину третю статті 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» та викладено в такій редакції: «Після смерті інваліда, дитини-інваліда, автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через органи соціального захисту населення, за бажанням членів їхніх сімей, спадкоємців передається їм у власність безоплатно за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Аналогічну позицію виклала Тернопільська митниця Державної фіскальної служби України в своєму листі-відповіді на заяву ОСОБА_3 № б/н від 13.06.2016 року. Так, Тернопільська митниця ДФС України пояснила, що у зв'язку з набранням чинності Закону №426-VIII після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким даний інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту населення, за бажанням членів його сім'ї, спадкоємців, може передаватись їм у власність безоплатно за рішенням Мінсоцполітики без сплати податків та зборів.

Відтак, незрозумілим є те, що відповідач для подальшої перереєстрації транспортного засобу запропонував ОСОБА_3 звернутись до Тернопільської митниці ДФС для сплати належних митних платежів, оскільки митниця в своїй відповіді вказала на безпідставність такої сплати.

Щодо твердження відповідача, щодо застосування законодавства чинного на момент виникнення правопорушень суд звертає увагу на те, що відповідно до абзацу 2 ст. 2 Прикінцевих положень Закону № 426-VIII встановлено, що: «норми цього Закону щодо передачі безоплатно у власність членів сім'ї, спадкоємців автомобіля, визнаного гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через органи соціального захисту населення, поширюються також на випадки, коли смерть інваліда, дитини-інваліда та звернення членів сім'ї до органів соціального захисту населення про залишення їм автомобіля без сплати податків і зборів відбулися до набрання чинності цим Законом».

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлюється Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (далі - Правила)

Відповідно до п. 11 Правил державна реєстрація, у тому числі, конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, які ввезені на митну територію України без сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що передбачені законодавством під час імпорту таких засобів, проводиться за умови подання документів про внесення таких податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком безоплатно переданих конфіскованих транспортних засобів та транспортних засобів, які згідно з податковим законодавством звільнені від їх сплати, із внесенням відповідного запису у свідоцтво про реєстрацію.

Даним пунктом Правил встановлений вичерпний перелік видів транспортних засобів, реєстрація яких має здійснюватись за умови обов'язкової сплати податків і зборів в разі їх ввезення із-за кордону без сплати мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів.

Абзацом 6 п. 41 Правил передбачено, що забороняється зняття з обліку для подальшого відчуження та/або перереєстрація на нового власника переданих безоплатно транспортних засобів, які зареєстровані відповідно до вимог пункту 11 цього Порядку без сплати мита та інших податків і зборів (обов'язкових платежів), передбачених законодавством під час імпорту автомобілів, без подання документів про внесення зазначених платежів.

Однак п. 11 Правил не регулює питання пов'язані з перереєстрацією автомобіля згідно виданого дозволу органу соціального захисту населення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до абзаців 2, 4 п. 41 Правил також забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, що одержані через органи соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, без письмового розпорядження зазначених органів.

Як вже зазначалося, позивач отримав дозвіл Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації від 30 грудня 2015 року про зняття з обліку та перереєстрацію транспортного засобу.

Пунктом 33 передбачено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Беручи до уваги те, що відчуження або передання у володіння або (та) у користування або (та) у розпорядження автомобіля, який визнаний гуманітарною допомогою, від попереднього власника до позивача не здійснювалося а позивач отримав довідку Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації 30 грудня 2015 року про зняття з обліку та перереєстрацію транспортного засобу на своє ім'я суд вважає, що у відповідача не було підстав для відмови у перереєстрації транспортного засобу.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства а тому підлягають до задоволенняю

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити.

2. Зобов'язати Регіональний сервісний центр в Тернопільській області МВС України вчинити дії по переєстрації на ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 ідн. код НОМЕР_1) легкового автомобіля марки MERCEDES-BENZ C-200, 2004 року випуску кузов НОМЕР_5 номер НОМЕР_4.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 15.07.2016р.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.