Справа № 823/474/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 липня 2016 року справа № 823/474/16
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

при секретарі Шалько І.П.,

за участю:

представника позивача Бодашка О.О.,

представника відповідача Петровського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 полковника А.О. Соломахи №218 від 13.10.2014 про продовження строку дії контракту від 13 жовтня 2011 року стосовно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за закінченням дії строку контракту від 13.10.2011 та за станом здоров`я.

В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи в адміністративній справі №823/474/16, оскільки на його думку позивача медичні працівники військової частини НОМЕР_2 м. Біла Церква не провели належного медичного огляду ВЛК на предмет визначення придатності ОСОБА_1 до військової служби за контрактом у зв`язку із захворюванням. Проведення експертизи доручити експертам КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення даного клопотання та проведення вказаної експертизи, просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши клопотання представника позивача про призначення комісійної судово-медичної експертизи, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначені способи забезпечення доказів, один з яких призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 81 КАС України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд може призначити експертизу. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначаються судом. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд призначити експертизу і доручити її проведення відповідній експертній установі або конкретному експерту. Якщо сторони домовилися про залучення експертами певних осіб, суд повинен призначити їх відповідно до цієї домовленості.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 81 КАС України, вбачається, що призначення судом експертизи є правом, а не обов`язком.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Отже, експертиза - це дослідження на вимогу суду поданих ним об`єктів, яке провадиться експертами на базі спеціальних знань і на науковій основі з метою одержання даних про факти, що мають значення для правильного вирішення справи. Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Тобто, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, суд має право, однак не зобов`язаний призначити проведення експертизи, при цьому, призначення експертизи доцільне лише у тому разі, якщо для з`ясування обставин у справі, що мають значення, дійсно потрібні спеціальні знання у певній галузі.

Судом встановлено, що начальником медичної служби військової частини НОМЕР_1 старшим прапорщиком ОСОБА_2 згідно медичної характеристики ОСОБА_1 направлено у військову частину НОМЕР_2 м. Біла Церква для проходження медичного огляду ВЛК на предмет визначення придатності до військової служби за контрактом в зв`язку із захворюванням.

У матеріалах адміністративної справи міститься копія виписного епікризу Білоцерківського військового госпіталю №842 (терапевтичне відділення), згідно якого старший солдат ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби (ст. 54 «в», «г», ст. 64 «г», ст. 83 «б» Графи ІІ додатку 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України «Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби»).

Як вбачається із поданого клопотання, підставою для призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи слугує незгода позивача та його представника із рішенням військово-лікарської комісії про придатність ОСОБА_1 до військової служби, оскільки на думку позивача медичні працівники військової частини НОМЕР_2 м. Біла Церква не провели належного медичного огляду ВЛК на предмет визначення придатності ОСОБА_1 до військової служби за контрактом у зв`язку із захворюванням.

Суд зазначає, пп. 2.4.10 та п. 20.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, визначено, що постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку. Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

Таким чином, позивач в праві оскаржити постанову ВЛК Білоцерківського військового госпіталю до ЦВЛК або у судовому порядку, однак незгода позивача з рішенням ВЛК щодо його придатності до військової служби за контрактом не може бути підставою для призначення у справі саме комісійної судово-медичної експертизи.

Крім того, пунктом «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби.

У матеріалах адміністративної справи відсутні докази оскарження та скасування постанови ВЛК Білоцерківського військового госпіталю до ЦВЛК або у судовому порядку.

Оскільки, припинення контракту та звільнення військовослужбовця з військової служби за станом здоров`я здійснюється лише на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби, тому призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи не вплине на порядок звільнення позивача зі служби за станом здоров`я.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про комісійної судово-медичної експертизи по справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання представника позивача про призначення комісійної судово-медичної експертизи в адміністративній справі №823/474/16 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст ухвали виготовлено 27.07.2016.