Справа № 804/1473/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 р. Справа № 804/1473/16
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_2,
секретаря судового засіданняОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_1 адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі Ліквідаційної комісії про стягнення коштів,
15 березня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_6 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення коштів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 30.03.2016.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративног суду від 30 березня 2016 року суд здійснив заміну первинного відповідача - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на належного відповідача ОСОБА_1 міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі Ліквідаційної комісії.
У судовк засідання 14.06.2016 позивач зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
У судове засідання 14.06.2016 представник відповідача зявився, адміністративний позов не визнав, та просив відмовити в його задоволенні.
Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до підпункту «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.
Згідно абзацу 2 пункту 56 вищенаведеного Положення особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.
Так, відповідно до наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 № 485о/с невикористана частина чергової відпустки ОСОБА_6 за 2015 рік складає 12 діб.
Згідно розяснення Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС України від 12.11.2013 № 15/2-6455 «Про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку» підставою для проведення виплати грошової компенсації є наказ про звільнення особи з органів внутрішніх справ із зазначенням кількості невикористаних днів щорічної відпустки в році звільнення, тобто за фактично відпрацьований період у робочому році. Нарахування грошової компенсації здійснюється з місячного грошового забезпечення, встановленого на момент звільнення.
Пунктом 3 наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» від 31.12.2007 № 499 установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до розрахункового листа ОСОБА_6 за листопад 2015 року на день звільнення позивача розмір посадового окладу останнього становив 800,00грн.; окладу за спеціальним званням 125, 00грн.; надбавки за вислугу років 277, 50грн.; надбавки за виконання особливо важливих завдань 601, 25грн.; надбавки за оперативно-розшукову діяльність 400, 00грн., премія в розмірі 19% за листопад 2015 року 418, 71грн.
Отже, загальний розмір грошового забезпечення за листопад 2015 року, тобто встановлений на момент звільнення ОСОБА_6 становить 2622, 46 грн. Середньомісячна кількість календарних днів у 2015 році становить 30, 4 дня (365 днів / 12 місяців).
Враховуючи вищенаведене, грошова компенсація за невикористану частину відпустки позивача становить (2622, 46 грн. / 30, 4 дня) х 12 днів = 1035, 18 грн., а отже вірно визначена відповідачем.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що у разі звільнення зі служби за віком, у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у звязку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у звязку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Відповідно до розяснення Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС України від 22.03.2010 № 15/2-1150 «Про порядок нарахування грошової допомоги при звільненні» особам рядового та начальницького складу ОВС, які звільняються зі служби, у встановлених випадках виплачується одноразова грошова допомога у відповідному відсотку місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби. При цьому в розрахунок включається посадовий оклад, оклад за спеціальне звання, надбавка за вислугу років та додаткові види грошового забезпечення постійного характеру в розмірах, що були встановлені наказами керівника органу чи підрозділу внутрішніх справ на день звільнення зі служби.
Посилання позивача на застосування для розрахунку компенсації за невикористану відпустку та одноразової грошової допомоги розміру середньої заробітної плати, яка розраховується відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100 є безпідставним, оскільки таке поняття як середня заробітна плата стосується службовців та не розповсюджується на осіб, які проходять службу, та відповідно отримують грошове забезпечення.
Крім того, спеціальним законодавством, яке регулює виплати саме грошового забезпечення, а також згідно розяснень Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС України для визначення розміру грошової компенсації за невикористану відпустку та нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні застосовується розмір грошового забезпечення, встановлений на день звільнення, а не середньомісячний розмір грошового забезпечення.
Відповідно пункту 3.4.8. вищезазначеної Інструкції особам рядового і начальницького складу, звільненим з посад у звязку з скороченням штатної посади, з дня, наступного за днем звільнення із займаних посад (скорочення штатної посади), протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке особа отримувала за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення).
Грошове забезпечення в цьому випадку обчислюється, виходячи з окладу за спеціальним званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, розмір якої визначається за рішенням керівника та оголошується наказом.
Після закінчення двох місяців грошове забезпечення виплачується тільки за рішенням Міністра внутрішніх справ України.
Після закінчення перших двох місяців (та в разі неприйняття відповідних рішень щодо продовження виплати грошового забезпечення) особам рядового і начальницького складу виплачуються тільки оклади за спеціальними званнями.
Під час визначення права на грошове забезпечення у строки, передбачені цією Інструкцією, не зараховуються періоди перебування особи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоровя.
За бажанням особи їй надається чергова відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку в разі звільнення з органів внутрішніх справ відповідно до законодавства.
Положення наведеної норми розповсюджуються лише на тих осіб рядового і начальницького складу, які звільнені з посади у звязку із скороченням штатної посади, але залишені (перебувають) на службі в органах внутрішніх справ.
З урахуванням всього вищенаведеного та виходячи з норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі Ліквідаційної комісії про стягнення коштів.
Керуючись ст. ст. 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 до Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі Ліквідаційної комісії про стягнення коштів відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 червня 2016 року.

Суддя ОСОБА_2