Справа № 826/21963/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, комунальне підприємство «Голосіїво-будінвест», ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень, визнання недійсними свідоцтв, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень інд. № 23404136 від 04.08.2015 р. та визнання недійсним свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 04.08.2015 р. на АДРЕСА_1 загальною площею 336,1 м.кв. на ОСОБА_3 Видавник: управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції м. Києва; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень інд. № 25323884 від 16.10.2015 р. та визнання недійсним свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 16.10.2015 р. на АДРЕСА_1 загальною площею 515 м.кв. на ОСОБА_3 Видавник: управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2016 р. позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просять апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на її думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Голосіївської районної в місті Києві ради від 27.10.2005 р. № 39/16 «Про залучення інвесторів до переобладнання горищ будинків та заміни дахів на мансардні поверхи у будинках Голосіївського району м. Києва» було визнано громадянку ОСОБА_2 інвестором по переобладнанню горищного приміщення площею 1000 кв. м. у будинку АДРЕСА_1.

Пунктом 2 вищевказаного рішення було надано згоду на відчуження з комунальної власності і передачу у власність ОСОБА_2 мансардного приміщення площею 1000 кв. м. у будинку АДРЕСА_1 та укладено між інвестором, Голосіївською районною в місті Києві радою та КП «Голосіїво - будінвест» Інвестиційний контракт № 97 від 18.11.2005 р. «Про переобладнання горища житлового будинку АДРЕСА_1 та заміни даху на мансардний поверх».

За умовами вказаного договору, інвестор за власні кошти забезпечує здійснення переобладнання горища житлового будинку АДРЕСА_1 у мансардний поверх у межах площі, зазначеної п. 1.1. контракту та на умовах контракту.

Згідно з вимогами п. 5.2 договору дія інвестиційного контракту припиняється при умові повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

В подальшому, Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у місті Києві замовнику будівництва - ОСОБА_2 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт із реконструкції квартири №50 з приєднанням частини горища (без зміни конфігурації) на АДРЕСА_1 № КВ 11 від 16.04.2015 р.

Водночас, Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у місті Києві замовнику будівництва - гр. ОСОБА_3 було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт із реконструкції квартири № 48 з влаштуванням жилих приміщень у просторі горища на АДРЕСА_1 № КВ 56 від 23.10.2014 р.

ОСОБА_3 30.07.2015 р. звернулася до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Разом із заявою було подано наступні документи:

- копія паспорта громадянина України та ІНН;

- технічний паспорт та його копія;

- витяг та його копія, серія та номер: 35046021, виданий 02.08.2012 р., видавник: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна;

- договір дарування та його копія;

- витяг та його копія, серія та номер: 11543742, виданий 07.07.2012 р., видавник: посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дудко Ю.А.;

- декларація про готовність об'єкта до експлуатації, серія та номер: б/н, виданий 22.07.2015 р., видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві;

- згода та її копія, серія та номер: кв. 49, виданий 30.07.2015 р.;

- згода та її копія, серія та номер: кв. 55, виданий 30.07.2015 р.;

- згода та її копія, серія та номер: кв. 50, виданий 30.07.2015 р.;

- згода та її копія, серія та номер: б/н, виданий 30.07. 2015 р..

За результатом розгляду вказаних документів, 04.08.2015 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дворак Русланом Володимировичем, проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 площею 336,1 м2.

09.10.2015 р. ОСОБА_3 подано заяву № 13732877 про державну реєстрацію права власності, до якої останньою було подано:

- копія паспорта України та ІНН;

- технічний паспорт та його копія;

- свідоцтво про право власності та його копія, серія та номер НОМЕР_2, видавник: управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, серія та номер 41739918, видавник: управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

- декларація про готовність об'єкта до експлуатації, та його копія від 30.09.2015 р., видавник: Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції у м. Києві;

- чотири заяви на згоду від 22.07.2015 р.

За результатом розгляду вказаних документів, відповідачем 16.10.2015 р. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25323884.

На підставі таких реєстраційних дій державним реєстратором відповідача видано свідоцтва про право власності на спірне приміщення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952 державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

У відповідності до ст. 15 Закону № 1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (що була чинною на момент вчинення оскаржуваних реєстраційних дій, далі - Порядок № 868), для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

У відповідності до п. 37 Порядку № 868 Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 р. № 417-VIII (набрав чинності 01.07.2015 р., далі - Закон № 417) співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об'єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об'єднань співвласників багатоквартирних будинків.

До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі, про розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним.

Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування («за», «проти», «утримався»), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики.

На момент вчинення реєстраційної дії 16.10.2015 року форма протоколу була затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 25.08.2015 р. № 203, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2015 р. за № 1083/27528.

В той же час, досліджуючи матеріали справи, колегією суддів було встановлено, що при подачі державному реєстратору документів, перелічених вище, ОСОБА_3 не було подано документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно - горище, що перебуває у спільній сумісній власності власників квартир будинку № 85, яким, на думку колегії суддів, має бути рішення співвласників.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 417 частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відтак, згоди квартир № № 55, 50 (квартира позивача), 49, б/н (а. с. 74 - 77 Т. 1) при першій перевірці реєстратором заявлених прав та № № 26, 25, 23, 24 (а. .с 164 - 167 Т. 1) при другій перевірці не могли бути прийняті державним реєстратором в якості документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з:

- невідповідністю цих документів вимогам діючого законодавства,

- відсутністю у державного реєстратора даних, що зазначені у заявах особи є власниками приміщень у будинку по вулиці Саксаганського, 85,

- відсутністю серед поданих документів волевиявлення всіх власників житла у будинку (зважаючи на нумерацію квартир).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції на вказані обставини справи уваги не звернув, що призвело до помилкового вирішення справи.

В той же час, як вбачається з листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» від 03.12.2015 р. № 431-4064, до ЖЕД - 101 надходять численні скарги мешканців будинку про негативні наслідки від ремонтно - будівельних робіт з втручанням в простір горища (а. с. 4 - 6 Т. 2).

Вказаним листом адресант, як обслуговуюча компанія будинку, звернувся до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві з проханням провести перевірку дій ОСОБА_3 на предмет самоуправства.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції та необхідність відновлення порушених прав позивача як співвласника горища будинку № 85, розташованого по вул. Саксаганського.

Відтак рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав на нерухоме майно є протиправними та підлягають скасування.

Разом з цим, статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено внесення записів до Державного реєстру прав.

Відповідно до цієї статті записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

В той же час, у відповідності до ст. 15 Закону № 1952 до повноважень державного реєстратора входить видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що при видачі свідоцтв державний реєстратор діяв як суб'єкт владних повноважень, а відтак вирішення питання по визнання їх недійсними належить до компетенції судів адміністративної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена ВАС України в ухвалі від 31.05.2016 р. у справі № 819/2128/14-а.

В той же час, у відповідності до ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зважаючи на те, що свідоцтва на право власності є правовстановлюючими документами, що засвідчують факти реєстрації права власності, що нівелюються цим рішенням, колегія суддів для повного захисту порушених прав позивача вважає вказані позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

У відповідності до ст. 94 КАС України вирішенню також підлягає питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, комунальне підприємство «Голосіїво-будінвест», ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень, визнання недійсним свідоцтва задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дворака Руслана Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23404136 від 04 серпня 2015 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 04 серпня 2015 року, виданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції м. Києва, на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 336,1 квадратних метрів ОСОБА_3.

Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дворака Руслана Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25323884 від 16 жовтня 2015 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 16 жовтня 2015 року, виданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції м. Києва, на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 515 квадратних метрів ОСОБА_3.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 487 грн. 60 коп. (чотириста вісімдесят сім гривень 60 копійок).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.