Справа № 823/211/16
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 липня 2016 року м. Київ К/800/19666/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 травня 2016 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року

у справі № 823/211/16

за позовом ОСОБА_1

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 подав дану касаційну скаргу, з матеріалів касаційної скарги вбачається, що в порушення частини другої та п'ятої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, у касаційній скарзі не зазначені обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та до неї не додано документ про сплату судового збору. У разі, якщо особа звільнена від сплати судового збору, до касаційної скарги повинна додаватися копія документу, який би засвідчував цей факт.

Разом з тим, до касаційної скарги, скаржником надано копію посвідчення № 134173, з якого неможливо встановити чи має право скаржник на пільги, щодо звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Отже додана копія посвідчення не може бути прийнята як належний доказ звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI із змінами і доповненнями, внесеними Законами України, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Крім того, відповідно до статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України мова адміністративного судочинства визначається статтею 14 Закону України "Про засади державної мовної політики".

Згідно з частиною третьою статті 14 Закону України "Про засади державної мовної політики" № 5029-VI від 03 липня 2012 року (далі - Закон № 5029-VI) сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Статтею 10 Конституції України та статтею 6 Закону № 5029-VI визначено, що державною мовою України є українська мова.

Оскільки подана касаційна скарга викладена не українською мовою, вона не відповідає вимогам статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вказані обставини та положення частини третьої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, є підстави для застосування правил, передбачених статтею 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтею 15, частиною першою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом 15 днів з моменту отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед