Справа № 759/6391/16-а
Суддя: Семаніва Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6391/16-а
пр. № 2-а/759/169/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Семанівої Ю.В.,

при секретарі - Ярмощук К.А.,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Волинської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, у якому просить визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, які полягають у неналежному виконанні абзацу 2 пункту 9 «Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250, по заяві ОСОБА_2 від 01.02.2016 року про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям на наступний строк - з лютого 2016 року по липень 2016 року; визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації щодо вживання поняття «рівень забезпечення прожиткового мінімуму сім 'ї» при визначенні права ОСОБА_2 на державну соціальну допомогу, передбаченому статтею З Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», по його заяві від 01.02.2016 року про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям на наступний строк - з лютого 2016 року по липень 2016 року; визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації щодо не визнання права ОСОБА_2 у лютому 2016 року на державну соціальну допомогу, передбаченого статтею 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» та статті 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» з підстав зазначених в абзаці шостому листа Управління праці та соціального захисту населення від 04 лютого 2016 року № 131 8/35-03/12 «Про надання інформації щодо відмови гр. ОСОБА_2»; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації виконати абзац 2 пункт 9 «Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250. у зв'язку із заявою ОСОБА_2 від 01.02.2016 року про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям на наступний строк - з лютого 2016 року по липень 2016 року; заборонити Управлінню праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації при виконанні абзацу 2 пункту 9 «Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250, у зв'язку із заявою ОСОБА_2 від 01.02.2016 року про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям на наступний строк - з лютого 2016 року по липень 2016 року, - вживати поняття «рівень забезпечення прожиткового мінімуму сім'ї» як таке, що немає законодавчого визначення. Також, позивач просить звільнити його від сплати судового збору у зв'язку із малозабезпеченістю.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 01 лютого 2016 року він подав відповідачу заяву і документи для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям на наступний строк - з лютого 2016 року по липень 2016 року, а відповідач видав позивачу повідомлення про прийняття цієї заяви і документів із зазначенням дати прийняття. Зазначені дії позивача та відповідача узгоджуються з вимогами абзацу 9 пункту 6 та абзацу 2 пункту 8 «Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250, якими встановлено, що для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву і декларацію про доходи та майно, а орган соціального захисту населення видає уповноваженому представнику сім'ї повідомлення про прийняття заяви та документів із зазначенням дати прийняття. За результатами розгляду заяви відповідач листом від 04 лютого 2016 року № 1318/35- 03/12 «Про надання інформації щодо відмови гр. ОСОБА_2» повідомив позивача про відсутність законних підстав для призначення йому соціальної допомоги з лютого 2016 року, посилаючись на те, що середньомісячний сукупний дохід ОСОБА_2 «за період з серпня 2015 року по січень 2016 року становить 749 грн. 38 коп., що перевищує рівень забезпечення прожиткового мінімуму сім'ї 289 грн. 38 коп.».

Зазначені дії відповідача, на думку позивача, є протиправними, тому позивач вирішив звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти вимог даного позову заперечував, посилаючись на їх безпідставність. 02.06.2016 року представник відповідача подав до суду свої заперечення на позов, де зазначає, що управління ніяким чином не порушило права позивача так як діяло в межах чинного законодавства, тому вимоги позивача є безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до такогих висновків.

Згідно зі ст.6 КАС України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, 01 лютого 2016 року позивач подав відповідачу заяву і документи для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям на наступний строк - з лютого 2016 року по липень 2016 року. За результатами розгляду заяви відповідач листом від 04 лютого 2016 року № 1318/35- 03/12 «Про надання інформації щодо відмови гр. ОСОБА_2» повідомив позивача про відсутність законних підстав для призначення йому соціальної допомоги з лютого 2016 року, посилаючись на те, що середньомісячний сукупний дохід ОСОБА_2 «за період з серпня 2015 року по січень 2016 року становить 749 грн. 38 коп., що перевищує рівень забезпечення прожиткового мінімуму сім'ї 289 грн. 38 коп.».

Відповідно до довідки від 29.03.2016 року ОСОБА_2 на момент складання довідки навчався в Київському національному університеті культур иі мистецтва, та його дохід за вересень по березень 2016 року складає 6 179 грн. 39 коп. (а.с. 5).

Відповідно до довідки від 05.04.2016 року про призначення житлової субсидії ОСОБА_2 призначено житлову субсидію з жовтня 2015 року по вересень 2016 року (а.с. 8).

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», законодавство про державну соціальну допомогу складається з Закону України «Про прожитковий мінімум», цього Закону, інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини з надання державної соціальної допомоги.

Згідно ст.3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які постійно проживають на території України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї.

До стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму.

Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджет України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що у 2014 році рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) для призначення допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: для працездатних осіб - 21 відсоток 289 грн.38 коп., для дітей - 85 відсотків, для осіб, які втратили працездатність, та інвалідів -100 відсотків відповідного прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законами України про державні бюджети на відповідні роки визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Сукупний дохід сім'ї, яка складається з однієї особи - ОСОБА_2 з серпня 2015 по січень 2016 року складав - 749,38 грн. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму для сім'ї складає 289,38 грн. Тобто, середньомісячний сукупний дохід перевищував рівень забезпечення прожиткового мінімуму сім'ї.

Керуючись вищенаведеним та згідно розрахунків, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив заявнику в призначенні даної допомоги, оскільки середньомісячний сукупний дохід перевищував рівень прожиткового мінімуму для сім'ї.

Що стосується різних реквізитів рішень відповідача про відмову в наданні державної соціальної допомоги, слід зазначити, що в судовому засіданні позивач не заперечував, що під час особистого прийому йому було надано оригінал рішення №7056 від 01.02.2016 року. Відповідач повідомив, що позивачу було помилково надано оригінал рішення, замість копії, у зв'язку з чим, в матеріали особової справи було роздруковано копію вказаного рішення, в якому, з огляду на технічні особливості програми вказувалась дата повторного роздрукування. Оскільки, обидва рішення містять у собі єдину суть щодо відмови в наданні позивачу державної соціальної допомоги з підстави перевищення середньомісячного сукупного доходу рівня забезпечення прожиткового мінімуму сім'ї, суд вважає доведеним, що у даному випадку питання реквізитів рішення носить технічний характер.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у позові, не дають суду підстав для постановлення висновків, щодо наявності підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 6, 9, 10, 11, 18, 99-100, 158-163, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі, з дня складення в повному обсязі до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Ю.В. Семаніва

У відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 22 липня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанова в повному обсязі складена 26 липня 2016 року.