Справа № 826/2444/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 липня 2016 року № 826/2444/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни
доВідділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві
провизнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіна Марина Анатоліївна звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, у якому просила:

- визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві щодо стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №49173400 на підставі ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 817/1603/15;

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві від 11.01.2016 року про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадження №49173400 на підставі ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною, такою, що винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших норм чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

З огляду на неявку в судове засідання представника відповідача, який згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року №733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.02.2015 року №35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» до 20.03.2015 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ«ВіЕйБі Банк») та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року у справі №817/1603/15, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2015 року, визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо не включення кредиторських вимог ОСОБА_3 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», зобов'язано Уповноважену особу Фонду вчинити дії щодо включення кредиторських вимог ОСОБА_3 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» згідно заяви ОСОБА_3 від 25.03.2015 року (зареєстрована ПАТ «ВіЕйБі Банк» за вх.№3587г 30.03.2015 року) як такої, що додана у встановлений строк.

На виконання рішення суду першої інстанції, ОСОБА_3 отримано виконавчий лист у справі №817/1603/15, який видано Рівненським окружним адміністративним судом 12.10.2015 року.

29.10.2015 року пред'явлено виконавчий лист до виконання до ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві.

02.11.2015 року головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Данилюк О.Б. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49173400.

Головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві винесено постанову про закриття виконавчого провадження №49173400 від 11.01.2016 року.

11.01.2016 року головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Данилюк О.Б. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №49173400.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі - Закон №606-XIV).

Відповідно до ст.1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст.6 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 та п.8 ч.3 ст.11 Закону №606-XIVдержавний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Відповідно ч.1 ст.12 Закону №606-XIV сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно ч.5 ст.12 Закону №606-XIV сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Згідно ч.7 ст.12 Закону №606-XIV особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

У ч.1 ст.17 Закону №606-XIV зазначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону №606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.3 ст.49 Закону №606-XIV про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Твердження позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови підтверджується наступним.

Головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Данилюк О.Б. 12.11.2015 року було винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 19.11.2015 року.

Позивачем була оскаржена вказана постанова до адміністративного суду.

Також, позивачем було надіслано до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві лист №22/3-49133 від 24.11.2015 року, у якому уповноважена особа просила продовжити строк на добровільне виконання виконавчого листа №817/1603/15. Однак, в матеріалах справи відсутні відомості про наслідки розгляду відповідачем вказаної заяви.

При цьому, головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Данилюк О.Б. 08.12.2015 року складено вимогу державного виконавця №1146/17, у якій викладена вимога до уповноваженої особи Фонду щодо повідомлення про стан виконання виконавчого листа №817/1603/15.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни своїм листом №22/3-51899 від 09.12.2015 року повідомила відповідача про добровільне виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1603/15 (вказаний лист отриманий ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві 11.12.2016 року).

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що причини невиконання у строк постанови суду позивачем є поважними, оскільки останній після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження самостійно вживав заходи щодо забезпечення правильного й у повному обсязі виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року у справі №817/1603/15.

Після відкриття виконавчого провадження позивач скористався наданими йому законом правами та щоразу після отримання постанов і вимог державного виконання інформував про об'єктивні причини невиконання постанови суду, заходи, що вживаються для забезпечення її виконання у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.90 Закону №606-XIV за порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону №606-XIV за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Згідно ч.1 ст.36 Закону №606-XIV за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Порядок виконання рішень про стягнення виконавчого збору регулюється ст.ст. 28, 43, 48, 49 Закону №606-XIV.

Згідно ч.1 ст.28 Закону №606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ч.2 ст.28 Закону №606-XIV виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Крім того, відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 13.12.2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Згідно ч.1 ст.32 Закону №606-XIV заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Таким чином, при вирішенні питання щодо наявності підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору слід враховувати, чи були наявні поважні причини невиконання рішення в строк, а також чи вчинялись державним виконавцем заходи примусового виконання рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2015 року державним виконавцем з метою перевірки виконання рішення суду, здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме м.Київ, вул. Харківське шосе,49. При зверненні державного виконавця до начальника відділення ОСОБА_5 надати інформацію про стан виконання рішення, а саме повідомити чи було внесено стягувача ОСОБА_3 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», державному виконавцю було відмовлено в наданні інформації та не надано підтверджуючих документів про виконання рішення. Від підпису начальник відділення ОСОБА_5 відмовилась, а також начальником було заборонено будь-кому із співробітників підписувати акт державного виконавця. Державним виконавцем залишено вимогу про надання інформації про стан виконання рішення суду у строк до 14.12.2015 року. Про що державним виконавцем складено акт державного виконавця.

Однак, суд враховує не тільки вказані дії відповідача, а також зважає на те, що відповідачем не було надано доказів розгляду листа №22/3-49133 від 24.11.2015 року, та, що листом №22/3-51899 від 09.12.2015 року повідомлено відповідача про добровільне виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1603/15.

Отже, з огляду на викладене, суд має зазначити, що причини невиконання позивачем вимог постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року у справі №817/1603/15 є поважними, а державним виконавцем не надано достатніх доказів проведення заходів примусового виконання рішення, які б підтверджували неправомірне невиконання позивачем рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни щодо визнання протиправною та скасування постанови є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вказане є достатнім засобом захисту порушеного права позивача, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни щодо визнання протиправними дій відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві щодо стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №49173400 на підставі ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 817/1603/15.

Також судом враховано той факт, що державному виконавцю необхідно було вчинити дії щодо перевірки відповідності боржника до його правового статусу. Оскільки, зазначений у виконавчому листі код ЄДРПОУ боржника (де зазначено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк») є ідентифікаційним номером ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Беручи до уваги вказане, а також зважаючи на наявність постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», державний виконавець повинен був врахувати положення п.3-1 ч.1 ст.49 Закону №606-XIV, відповідно до якого, виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Згідно ч.4 ст.49 Закону №606-XIV постанова про закінчення виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Інформація стосовно ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» є публічною, загальнодоступною, що розміщена на офіційному сайті Національного Банку України, а також відповідне оголошення було надруковано в офіційному виданні «Голос України».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, ч ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві від 11.01.2016 року про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадження №49173400.

3. В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

4. Судові витрати в сумі 1 378,00 грн. присудити на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук