Справа № 283/1420/16-а
Суддя: Міхненко С. Д.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/1420/16-а
Провадження № 2-а/283/98/2016
П О С Т А Н ОВ А

І м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2016 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Ільніцької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання протиправною відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника в залежності від доходу годувальника на час настання смерті та зобов'язати вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2016 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, посилаючись на те, що з 11 березня 1973 року перебувала у шлюбі із ОСОБА_2, який працював на посаді судді Малинського районного суду Житомирської області до грудня 2010 року та перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області з 14.03.2003 року, отримуючи щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

В зв'язку зі смертю чоловіка позивач як непрацездатна особа, яка перебувала на утриманні померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, звернулася з заявою до УПФ про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % пенсії померлого годувальника на час настання смерті згідно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач розпорядженням № 169800 від 23.05.2016 року визначив розмір пенсії по втраті годувальника - 1890,85 грн.

Не погоджуючись з даним розміром, ОСОБА_1 13 червня 2016 року подала заяву про перерахунок пенсії з врахуванням отримуваного чоловіком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Листом № 21/Я-8 УПФУ від 24 червня 2016 року відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку призначеної позивачу пенсії по втраті годувальника.

В зв'язку з неправомірною відмовою у призначенні пенсії по втраті годувальника в залежності від його доходу на час настання смерті через те, що годувальнику за життя було призначене щомісячне довічне утримання судді у відставці, позивач після смерті чоловіка позбавлена права на пенсію даного виду, чим порушене її право на соціальне забезпечення.

Просить визнати протиправною відмову УПФУ в Малинському районі у проведені перерахунку ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 50% щомісячного довічного утримання годувальника на час настання смерті та зобов'язати УПФУ в Малинському районі провести та виплатити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по втраті годувальника з ІНФОРМАЦІЯ_2 року в розмірі 50 % від суми щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, згідно даних довідки Територіального управління ДСА України в Житомирській області від 11 лютого 2016 року з урахуванням проведених виплат.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, направила до суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю.

15.07.2016 року на адресу суду надійшли письмові заперечення Управління ПФУ в Малинському районі в яких відповідач просить в позові відмовити, оскільки УПФ діяло в межах чинного законодавства, провести розгляд справи без участі представника.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Згідно із положеннями ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" як пенсії розуміють щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім'ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника.

Згідно ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з частиною другою цієї статті непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку.

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками (ст.37 вказаного Закону).

Згідно пункту 2 частини 1 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 01 березня 2006 року була призначена пенсія за віком та остання перебуває на обліку в УПФУ в Малинському районі, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1

З 01 вересня 2012 року ОСОБА_1 є інвалідом 2-ої групи. ( а.с.6).

З 11 березня 1973 року позивач перебувала у шлюбі із ОСОБА_2, який працював на посаді судді Малинського районного суду Житомирської області, після звільнення у відставку з 2010 року йому було призначено довічне грошове утримання, яке виплачувалось УПФУ в Малинському районі. ( а.с. 5).

На підставі довідки Територіального управління в Житомирській області від 11.02.2016 року ОСОБА_2 був здійснений перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці та в такому розмірі чоловік позивача отримував пенсію на час настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ( а.с. 9).

04 травня .2016 року. позивач звернулась з заявою про призначення її пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії померлого годувальника на час настання смерті згідно з Законом « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

УПФУ в Малинському районі листом від 24.06.2016 року № 21/Я-8 відмовив у обрахуванні розміру даної пенсії в розмірі 50% пенсії померлого годувальника на час настання смерті та визначив її розмір в сумі 1890,85 грн. ( а.с.10).

Фактично спір між сторонами виник щодо відмови при призначенні пенсії за віком на підставі Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з врахування розміру щомісячного довічного утримання годувальника на час настання смерті.

Судом встановлено, що позивач перебувала на утриманні свого чоловіка, вона досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є інвалідом 2-ої групи, тобто є непрацездатною, а тому має право на отримання пенсії по втраті годувальника в зв'язку зі смертю чоловіка, що відповідачем не оспорювалося.

За вказаним Законом, члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті. Отже, відмова у призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника в залежності від розміру пенсії її померлого чоловіка на час настання смерті не може бути визнано правомірною.

Що стосується посилання відповідача на те, що при розрахунку пенсії по втраті годувальника не може враховуватись розмір отримуваного годувальником щомісячного довічного утримання на час настання смерті, системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що пенсія за віком та довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу. Так, пенсією є регулярна щомісячна грошова виплата, яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення у зв'язку з настанням певної обставини - досягнення пенсійного віку, інвалідності, смерті годувальника.

Щомісячне довічне грошове утримання також являє собою регулярну щомісячну грошову виплату, яка чоловіку позивача була призначена при звільненні у відставку та виплачувалась територіальним органом Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України як захід матеріального забезпечення.

У справах «Стек та інші проти Сполученого Королівства», "Пічкур проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, якщо у державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об'єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. У практиці ЄСПЛ напрацьовані також три головні критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме чи є такий захід законним; чи переслідує втручання в право власності «суспільний інтерес»; чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям. За оцінкою ЄСПЛ не буде вважатись пропорційним втручання, яке становить «особистий та надмірний тягар» для особи.

У цій справі право позивача на отримання пенсії по втраті годувальника залежно від його доходу на час настання смерті стало залежним від місця роботи годувальника на посаді судді, що призвело до ситуації, в якій позивач, пропрацювавши до досягнення пенсійного віку та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення виявилась позбавленою права на пенсію по втраті годувальника лише на тій підставі, що годувальнику після досягнення пенсійного віку була призначена пенсійна виплата згідно з Законом "Про судоустрій і статус суддів, яку відмовився врахувати відповідач при розрахунку. Така відмінність у ставленні при призначенні пенсії даного виду не може бути визнана виправданою з точки зору об'єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки отримувана годувальником сума щомісячного грошового утримання за правовою природою являлась призначеною на законних підставах регулярною пенсійною виплатою за рахунок державних коштів. Не врахування відповідачем розміру доходу годувальника на час настання смерті призвело до того, що сама суть права позивача на отримання пенсії по втраті годувальника була зведена нанівець, що безсумнівно становить "особистий та надмірний тягар" для позивача, яка перебуваючи в непрацездатному віці, є інвалідом 2 групи, втративши матеріальну підтримку в зв'язку зі смертю чоловіка, залишилась без можливості отримання матеріального забезпечення по втраті годувальника, гарантованого національним законом на загальних підставах.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивач звільнена в порядку вимог п.п.9,10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 11,69,71,158,162,163,167 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі Житомирської області у проведені перерахунку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії по втраті годувальника на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 на час настання смерті.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі Житомирської області провести та виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахунок пенсії по втраті годувальника з ІНФОРМАЦІЯ_2 року в розмірі 50 % від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 згідно даних довідки Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 11 лютого 2016 року з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Малинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: С. Д. Міхненко