Справа № 808/1542/16
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

14 липня 2016 року (12 год. 00 хв.) Справа № 808/1542/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудивуса О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заболотньої Н.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

17.05.2016 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача кошти у сумі 5 237,40 грн. податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб на розрахунковий рахунок 0006, одержувач: УК у Ленінському районі м. Запоріжжя, код платежу: 18050401, , банк одержувача ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2016 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 5 237,40 грн., який виник внаслідок несплати відповідачем самостійно визначеного грошового зобовязання та, відповідно, застосування позивачем штрафних санкцій.

Позивачем на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми "Ф від 16.07.2015 №1739-23.

14.07.2016 судом було отримано клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог. У судове засідання представник позивача не прибув.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання двічі не прибув, не повідомив суд про причини неприбуття, а також не надіслав суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників сторін.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд на підставі ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 26) відповідача зареєстровано як фізичну особу-підприємця 03.12.2013.

Згідно з даними зворотного боку інтегрованої картки платника податків (а.с. 7-14), довідки про заборгованість (а.с. 6) на момент подання адміністративного позову за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 5 237,40 грн. Станом на 14.07.2016 даний борг є непогашеним у повному обсязі (а.с. 39).

Зазначена заборгованість виникла в результаті наступного.

На підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 04.12.2013 № б/н відповідача переведено на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності і віднесено до другої групи платників єдиного податку (а.с. 20).

Із даних довідки про податковий борг (а.с. 6) та зворотного боку інтегрованої картки платника податків (а.с. 7-14) вбачається, що за відповідачем обліковується податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 5 237,40 грн., який частково утворився внаслідок несплати відповідачем самостійно визначеного грошового зобовязання в період з травня 2014 року по червень 2015 року за ставкою 243,6 грн. на місяць відповідно.

Сума податкового боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб, наявного за відповідачем, становить 3 410,40 грн. (243,60 грн. (розмір ставки єдиного податку) * 14 місяців (травень 2014 року червень 2015 року) = 3 410,40 грн.).

За визначенням, наведеним у пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Відповідно до п. 293.1 ст. 293 ПК України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Пунктами 295.1 та 295.2 ст. 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Крім того, 20.07.2015 позивачем було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати (перерахування) сум єдиного податку платника єдиного податку, за результатами якої позивачем відносно відповідача було складено Акт камеральної перевірки платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 20.07.2015 №734/08-28-17-01- (далі Акт перевірки від 20.07.2015 №734/08-28-17-01-) (а.с. 18).

Перевіркою встановлено порушення відповідачем п. 295.1 ст. 295 ПК України, а саме: відповідачем було несвоєчасно сплачено або несплачено (неперераховано) єдиний податок.

На підставі Акту перевірки від 20.07.2015 №734/08-28-17-01- позивачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми Ш від 09.09.2015 № НОМЕР_1 (а.с. 15), яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 1 827,00 грн. (а.с. 15).

Дане податкове повідомлення-рішення направлялось відповідачу засобами поштового звязку, однак було повернуто у зв'язку з неможливістю його вручення.

Доказів оскарження зазначеного вище податкового повідомлення-рішення відповідачем суду не надано, у звязку з чим суд вважає податкове зобовязання, визначене податковим повідомленням-рішенням форми Ш від 09.09.2015 № НОМЕР_1 у розмірі 1 827,00 грн., узгодженим.

Згідно з п. 54.2 ст. 54 ПК України грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

За приписами п. 58.1 ст. 58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Як зазначалось вище, відповідне податкове повідомлення-рішення направлялось позивачем на адресу відповідача.

У звязку з несплатою відповідачем сум грошових/податкових зобовязань (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 та підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України) такі суми зобовязань набули статусу податкового боргу (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже, сума наявної у відповідача заборгованості зі сплати єдиного податку з фізичних осіб складає 5 237,40 грн. (3 410,40 грн. (243,60 грн. (розмір ставки єдиного податку) * 14 місяців (травень 2014 року червень 2015 року) + 1 827,00 грн. (сума податкового зобовязання, визначена податковим повідомленням-рішенням форми Ш від 09.09.2015 № НОМЕР_1) = 5 237,40 грн.).

Таким чином, податкове зобовязання відповідача має статус податкового боргу.

Позивачем вживались заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку. Позивачем на адресу відповідача 07.08.2015 направлялась податкова вимога форми Ф від 16.07.2015 №1739-23, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями податкової вимоги (а.с. 22), поштового конверта (а.с. 23) та фіскального чека (а.с. 23). У розумінні п.п. 59.3, 59.5 ст. 59, ст. 60 ПК України, зазначена податкова вимога на момент розгляду справи по суті є невідкликаною (чинною). Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що сума податкового боргу відповідача зі сплати єдиного податку з фізичних осіб є узгодженою та складає 5 237,40 грн. (3 410,40 грн. (243,60 грн. (розмір ставки єдиного податку) * 14 місяців (травень 2014 року червень 2015 року) + 1 827,00 грн. (сума податкового зобовязання, визначена податковим повідомленням-рішенням форми Ш від 09.09.2015 № НОМЕР_1) = 5 237,40 грн.).

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтував позовні вимоги. У свою чергу, позивач обгрунтував заявлені позовні вимоги.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_2, 69065, АДРЕСА_1) кошти у сумі податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 5 237,40 грн. (пять тисяч двісті тридцять сім гривень 40 копійок) на розрахунковий рахунок 0006, код платежу: 18050401, , банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО: 813015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус