Справа № 807/857/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2016 рокум. Ужгород№ 807/857/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора-Приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Юски Наталії Миколаївни де третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора-Приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Юски Наталії Миколаївни де третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, яким просить суд;

1.Визнати неправомірною відмову, приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Юски Наталії Миколаївни, яка здійснює функції державного реєстратора, у прийнятті документів для проведення державної реєстрації змін до установчих документів колективного підприємства «Агрошляхбуд» ();

2.Зобов'язати державного реєстратора - приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Юску Наталію Миколаївну внести відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну складу засновників колективного підприємства «Агрошляхбуд» відповідно до рішення зборів засновників прийнятого протоколом від 31.03.2016р. та внести відомості про юридичну особу, що не пов'язані із змінами в установчих документах, а саме зміну керівника КП «Агрошляхбуд» ().

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем, при наданні відмови у державній реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи було порушено вимоги та норми ст. 28 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та ст. 7 ЗУ «Про господарські товариства».

Сторони в судове засідання участі повноважних представників не забезпечили, позивач, відповідач та третя особа без самостійних вимог на стороні позивача подали клопотання про розгляд справи без їх участі. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи вище наведене розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини четвертої ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи договорами купівлі-продажу, що дев'ятьма учасниками КП «Агрошляхбуд» було відчужено на користь ОСОБА_1 належні їм частки у статутному капіталі. Дані угоди укладені у простій письмовій формі.

Разом з тим, учасниками Підприємства, якими здійснено відчуження належних їм часток, складено нотаріально посвідчені заяви з повідомленням про укладення договору купівлі-продажу корпоративних прав та внесення змін до установчих документів КП «Агрошляхбуд» у зв'язку зі зміною складу учасників.

При передачі частки (її частини) учаснику товариства з обмеженою відповідальністю або третій особі відбувається одночасний перехід до такої особи всіх прав та обов'язків, що належали учаснику, який продав чи відступив її повністю або частково. Учасник-продавець втрачає право на отримання від товариства оплати вартості частки майна товариства пропорційно розміру частки учасника та, відповідно, право на отримання частки прибутку, яке набуває покупець.

Відтак, після набуття позивачем права власності на корпоративні права КП «Агрошляхбуд», реалізація цих прав можлива тільки після внесення відповідних змін до статуту КП «Агрошляхбуд» та наступної їх державної реєстрації, що залежить від рішення загальних зборів учасників.

Протоколом від 31.03.2016р. за № 1-16 було прийнято рішення про виключення зі складу учасників КП «Агрошляхбуд» ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, та внести відповідні зміни в п. 3.1 Статті 3, та п. 9.3 Статті 9 Статуту підприємства, зареєструвати за ОСОБА_1, з урахуванням придбаних часток інших учасників, частку у сумі 396 449,77 грн. (триста дев'яносто шість тисяч чотириста сорок дев'ять гривень 77 копійок), що складає 52,86% від загального розміру статутного капіталу підприємства ».

Статтею 7 ЗУ «Про господарські товариства», встановлено обов'язок товариства внести зміни, які сталися в установчих документах, до державного реєстру. Відповідно до абзацу 3 ст. 52 цього ж Закону встановлено, що зміни до статуту, пов'язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Відповідно до абзацу 3 ст. 52 цього ж Закону встановлено, що зміни до статуту, пов'язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Судом встановлено, що 17.06.2016р. позивачем для проведення відповідної реєстрації змін у відповідності до ч.4 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» були подані до Приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Юска Н.М. наступні документи: протокол про проведення загальних зборів від 31.03.2016р. за №1-16; статут Колективного підприємства «Агрошляхбуд» у новій редакції; копії нотаріально посвідчених заяв про вихід із підприємства дев'ятьох (9) учасників; дев'ять цивільно-правових угод купівлі продажу корпоративних прав; реєстраційну картку; квитанцію про сплату адмінзбору від 17.06.2016р; дублікат довіреності на представника.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Юскою Н.М. складено повідомлення 17.06.2016р. за № 51/01-16, яким було відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті документів для проведення державної реєстрації документів з подальшим здійсненням державної реєстрації змін до установчих документів, а саме, зміна складу засновників Колективного підприємства «Агрошляхбуд» та державної реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, а саме зміну керівника Колективного підприємства «Агрошляхбуд» відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відмова була мотивована тим, що враховуючи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадського формування від 17.06.2016 року за № реєстраційні дії за номером запису 8001152 та за номером запису 7001152 проведені 07.04.2016 року скасовані 09.06.2016 року Мінюстом України. Крім того зазначено, що при державній реєстрації змін до установчих документів, а саме зміна складу засновників Колективного підприємства «Агрошляхбуд» та державній реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, а саме зміну керівника Колективного підприємства «Агрошляхбуд» проведених 07.04.2016 року були подані ті ж самі документи, які позивач так само повторно долучила до заяви.

Крім того позивач вказує, що про підстави та мотиви скасування реєстраційної дії Міністерством юстиції України КП «Агрошляхбуд» не повідомлено, жодного наказу, розпорядження або повідомлення не отримували

Позивач не погодився із вказаними діями державного реєстратора, у зв'язку з чим звернувся до суду із позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Статус та повноваження державного реєстратора чітко визначені ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців". Таким чином, повноваження державного реєстратора полягають у засвідченні певних фактів, передбачених чинним законодавством, при надходженні до нього відповідного пакету документів (від заявника чи поштою).

Усі реєстраційні дії проводяться державним реєстратором виключно на підставі поданого уповноваженою особою пакету документів передбаченого відповідною статтею Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Органи державної реєстрації та державні реєстратори за власною ініціативою не приймають жодних рішень відносно суб'єктів господарювання та не вносять записи в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а лише фіксують факт набуття установчими документами юридичної сили при їх надходженні до державного реєстратора.

Частиною другою ст. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено повноваження державного реєстратора. Зокрема п. 3 вище зазначеної статті до їх повноважень входить перевірка документів на наявність підстав для відмови у державній реєстрації.

Стаття 25 Закону регулює порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій. Зокрема, пунктом 6 частини другої вище зазначеної статті порядок включає в себе перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації.

Статтею 28 Закону України визначено підстави відмови у державній реєстрації:

1) документи подано особою, яка не має на це повноважень;

2) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії;

3) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення про арешт корпоративних прав - у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв'язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи;

4) не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку;

5) документи суперечать вимогам Конституції та законів України;

6) документи суперечать статуту громадського формування;

7) порушено встановлений законом порядок створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи;

8) невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону;

9) щодо засновника (учасника) юридичної особи, що створюється, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;

10) щодо юридичної особи, стосовно якої подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов'язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;

Жодна із вище зазначених підстав не передбачає відмову у проведенні реєстрації з мотивів подання на розгляд тих самих документів, які вже один раз були підставою для проведення такої реєстрації.

Пунктом 3 ст. 28 Закону статті встановлено, що повідомлення про відмову у проведенні державної реєстрації повинно містити посилання на конкретну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також повинно бути зазначено, який саме пункт чи стаття поданого заявником документа (статуту, протоколу тощо) не відповідає нормам законодавства.

Пунктом 4 цієї ж статті визначено, що відмова у державній реєстрації з підстав, не передбачених цією статтею, а також відмова у державній реєстрації (легалізації) професійної спілки, її організації або об'єднання не допускається.

Крім того, законом не визначено повноважень державних реєстраторів відмовляти у прийнятті документів для проведення реєстраційних дій.

Відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України та п.1 ст. 53 ЗУ «Про господарські товариства» учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, здійснити відчуження часток у статутному капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, дев'ятьма учасниками КП „Агрошляхбуд за відповідними договорами купівлі-продажу було відчужено на користь іншого учасника Підприємства належні їм частки у статутному капіталі. Дані угоди укладені у простій письмовій формі. Разом з тим, учасниками Підприємства, якими здійснено відчуження належних їм часток, складено нотаріально посвідчені заяви з повідомленням про укладення договору купівлі-продажу корпоративних прав та внесення змін до установчих документів КП „Агрошляхбуд у зв'язку зі зміною складу учасників.

Згідно з приписами ст. 88 та ст. 143 ЦК України, ст. 4 та ст. 51 Закону України "Про господарські товариства" установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут, який має містити, зокрема, відомості про розмір статутного капіталу з визначенням частки кожного учасника.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі відноситься перелік засновників (учасників) юридичної особи.

Частиною 4 ст. 17 Закону встановлено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру; документ про сплату адміністративного збору; установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи - у разі внесення змін, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

При передачі частки (її частини) учаснику товариства з обмеженою відповідальністю або третій особі відбувається одночасний перехід до такої особи всіх прав та обов'язків, що належали учаснику, який продав чи відступив її повністю або частково. Учасник-продавець втрачає право на отримання від товариства оплати вартості частки майна товариства пропорційно розміру частки учасника та, відповідно, право на отримання частки прибутку, яке набуває покупець.

Судом встановлено, що для проведення відповідної реєстрації змін, позивачем відповідно до ч.4 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» було подано необхідний пакет документів для проведення такої.

У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до переконання, що приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Юска Наталією Миколаївною, яка здійснювала функції державного реєстратора безпідставно та не правомірно відмовлено у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів та внесенні відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру.

Крім того, при вирішені даного спору, суд приймає до уваги позицію відповідача, викладену ним у заяві від 13.07.2016 року вих.. №73/01-16, якою відповідач вказав, що проти позовних вимог не заперечує, що фактично є визнанням позову.

Так відповідно до ст..136, п.3 ст.112 КАС України у разі визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч. 3. ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з статтею 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У зв'язку з вищенаведеним суд приходить до переконання, що відповідачем неправомірно відмовлено у прийнятті документів для проведення державної реєстрації та внесенні змін до установчих документів, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний ОСОБА_1 до Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Юска Н.М., про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову, приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Юски Наталії Миколаївни, яка здійснює функції державного реєстратора, у прийнятті документів для проведення державної реєстрації змін до установчих документів колективного підприємства «Агрошляхбуд» ();

Зобов'язати державного реєстратора - приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Юску Наталію Миколаївну внести відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну складу засновників колективного підприємства «Агрошляхбуд» відповідно до рішення зборів засновників прийнятого протоколом від 31.03.2016р. та внести відомості про юридичну особу, що не пов'язані із змінами в установчих документах, а саме зміну керівника КП «Агрошляхбуд» ().

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяМ.М. Луцович