Справа № 344/4772/16-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4772/16-а
Провадження № 2-а/344/241/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

представника відповідача Михайлини С.І.

озглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби в м. Івано-Франківськ Калітаєва Едуарда Анатолійовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що відповідач склав щодо позивача постанову за тих обставин, що позивач 07/04/2016 р. , керуючи транспортним засобом Тойота Ленд Крузер НОМЕР_1 о 11,50 годині по вул. Коновальця 231 в м. Івано-Франківськ під час руху автомобіля, користувався засобом зв`язку тримаючи його в руках, розмовляв по телефону. Позивач заперечує вчинення правопорушення і розмови по телефону, відповідач не роз`яснив йому права на час ухвалення постанови, а тому просив суд скасувати постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з підстав, що в ньому вказані.

Позивач надав перед судом пояснення про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, не розмовляв по телефону під час руху транспортного засобу, патрульний перебував від нього на відстані 200 метрів, вікна автомобіля затемнені, а тому навіть за умови вчинення правопорушення, він не мав можливості встановити обставину розмови по телефону. Під час ухвалення постанови патрульний не роз`яснив позивачу права, передбачені законом щодо надання пояснень і доказів, коли повідомив про заперечення складення постанови та розпочав вносити в неї письмове пояснення, патрульний вирвав постанову з рук відповідача, від цього залишився прочерк в постанові.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив позов та надав перед судом пояснення про те, що доказом на спростування позову є надання патрульним присяги, інших доказів немає.

Після роз`яснення представнику відповідача права на заявлення клопотання про допит відповідача в якості свідка за умови його згоди на це, представник відповідача повідомив, що він не просить суд про допит відповідача в якості свідка.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Сторони належним чином повідомлені судом про час і місце розгляду спору за їх участі; відповідач не надав доказів наявності поважних причин для не прибуття, в судове засідання з`явився представник відповідача, а тому сторони реалізували своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Виклик учасника в судове засідання є правовою підставою для звільнення від виконання трудової функції. Також у сторін було достатньо часу для подання суду доказів та обґрунтування їх заперечення чи спростування позову.

Представник відповідача просив суд викликати в якості свідка патрульного, який повинен був здійснювати патрулювання із відповідачем, однак прізвища, імені та по-батькові такої особи суду не назвав, оскільки не готовий до участі в судовому засіданні.

В задоволенні клопотання про виклик невизначеної особи судом відмовлено.

В клопотанні про відкладення судового засідання судом відмовлено, оскільки сторони заздалегідь повідомлені судом про час і місце спору за їх участі.

Судом встановлено наступні обставини.

01/04/2016 р. відповідач склав щодо позивача постанову ПС2№893730 за тих обставин, що позивач 07/04/2016 р. , керуючи транспортним засобом Тойота Ленд Крузер НОМЕР_1 о 11,50 годині по вул. Коновальця 231 в м. Івано-Франківськ під час руху автомобіля, користувався засобом зв`язку тримаючи його в руках, розмовляв по телефону.

В ст. 256 КУпАП вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Відповідно до п. 7 розділу 4 наказу МВС від 06.11.2015 № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

В п. 2 вказано, що ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Натомість в постанові відповідача відсутній детальний опис підстав зупинки.

В п. 3 ст. 2 КАС України вказано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці.

Отже на відповідача покладено обов`язок доведення перед судом обставини тримання позивачем у руці засобу зв`язку під час руху та користування ним.

Позивач категорично заперечив тримання в руці засобу зв`язку під час руху та користування ним.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі …, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При цьому доказування не здійснюється на припущеннях, припущення не спростовуються іншими припущеннями.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою.

Відповідно до ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за ст. 122 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В п. 1 ст. 69 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

В п. 1 ст. 71 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже має місце ситуація щодо вирішення судом спору на основі пояснень позивача про не вчинення ним правопорушення та пояснень відповідача про те, що позивач вчинив правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 76 КАС України пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оцінюються поряд з іншими доказами у справі.

Відповідно до п. 2 ст. 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до національного законодавства та практики ЄСПЛ в справах "Танрікулу проти Туреччини" і "Ґюль проти Туреччини" та інших відповідач повинен був вжити усі необхідні засоби дії для фіксування події правопорушення.

Положення законодавства щодо презумпції невинуватості у вчиненні правопорушення передбачає обов`язок для відповідача спростувати сумніви щодо вини позивача, які підлягають тлумаченню судом на його користь, відповідно до положення ст. 62 Конституції України та рішення Конституційного суду у справі №1-34/2010 від 22 грудня 2010 року з цього приводу та усталеної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до змісту КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247) ; справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини відповідачем з урахуванням принципу "раціонального сумніву" повинно бути доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень щодо приятгнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень КУпАП та КАС України обов`язок доказування спірних обставин та спростування зазначених позивачем сумнівів покладено на відповідача. Проте суду не надано доказів, що відповідачем було вичерпано можливі засоби доказування.

За вказаних обставин перед судом однозначно не доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, вказані ним сумніви не спростовано, не надано доказу того, що було вичерпано можливі засоби доказування і вчинено усі можливі дії, передбачені законодавством для відповідача щодо встановлення фактичних обставин спору.

Так позивач надав пояснення про те, що на час ухвалення оскаржуваної постанови відповідач повідомив, що ним до суду буде подано відеозапис в якості доказу тримання в руках та користування засобом зв`язку під час руху.

При цьому обставини прийняття відповідачем присяги не належать до обставин, що безпосередньо складають фактичні обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Тому пояснення представника відповідача про те, що відповідач прийняв присягу і це, на його думку, є єдиним доказом вчинення відповідачем правопорушення не є належним доказом винуватості відповідача, а також є припущенням, спрямованим на порушення презумпції невинуватості. Одночасно із правом відповідача накласти адміністративне стягнення на позивача законодавством також встановлено і обов`язок для відповідача надати суду однозначні докази щодо обставин вчинення позивачем правопорушення.

В ст. 247 КУпАП не передбачено правових підстав для закриття провадження за даних обставин. Таких підстав не встановлено і положеннями КАС України. Отже у вказаній частині прохання позивача позбавлено правових підстав.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково;

скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2№893730 від 07/04/2016 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП;

в іншій частині позову відмовити;

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів через місцевий суд до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Бородовський С.О.