Справа № 803/843/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Справа № 803/843/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання - Шепталовій А.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» Ларченко І.М. за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправними наказу та повідомлення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.) звернулася з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» Ларченко І.М. за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправними наказу від 23.02.2016 року № 57 та повідомлення від 04.03.2016 року № 1120, зобов'язання включити ОСОБА_3 до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АВАНТ-БАНК».

16.06.2016 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вона просить визнати протиправними наказ від 23.02.2016 року № 57 та повідомлення від 04.03.2016 року № 1120.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.01.2016 року між ОСОБА_3 та ПАТ «АВАНТ-БАНК» укладено договір банківського вкладу № Д-Ф/16/1036-02412 на вимогу «Вільні збереження». 29.01.2016 року на рахунок позивача НОМЕР_1, відкритий відповідно до даного договору, надійшли грошові кошти в сумі 6 683 доларів США від фізичної особи ОСОБА_2.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2016 року № 44 «Про віднесення ПАТ «АВАНТ-БАНК» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29.01.2016 року № 96 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АВАНТ-БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АВАНТ-БАНК».

16.03.2016 року позивач отримала від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АВАНТ-БАНК» Ларченко І.М повідомлення від 04.03.2016 року № 1120 про нікчемність правочину, в якому вказано, що відповідно до наказу № 57 від 23.02.2016 року визнано нікчемними договір банківського вкладу між ОСОБА_3 та ПАТ «АВАНТ-БАНК» від 29.01.2016 року № Д-Ф/16/1036-02412 та операції по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_1, проведені 29.01.2016 року на суму 6 683 доларів США.

Даний наказ та повідомлення позивач вважає протиправним, оскільки відповідачем не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не наведено причин, з яких зазначений договір банківського вкладу має ознаки нікчемного правочину. Крім того, відповідач, повідомляючи про нікчемність правочину, не врахував вимоги частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, відповідно до якої питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

07.07.2016 року представником позивача подано до суду клопотання про уточнення позовних вимог, в якому він просить визнати протиправним наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» Ларченко І.М. від 23.02.2016 року № 57 в частині, що стосується прав та інтересів ОСОБА_3, а саме: преамбулу даного наказу, розділ 1, пункт 1.1, 1.5, та додатки до даного наказу в частині, що стосується рахунків, прав та інтересів ОСОБА_3, а саме: в додатку № 2 позицію 76, в додатку № 4 позицію 118, в додатку № 6 позицію 185 щодо повідомлення ОСОБА_3 та повідомлення від 04.03.2016 року № 1120.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову представник відповідача адміністративний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з наступних підстав:

- комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями під час перевірки було виявлено наявність ознак нікчемності правочинів у ряді операцій між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та встановлено, що ОСОБА_2 перерахував кошти у розмірі 6 683 доларів США на рахунок ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що сума грошових коштів на його рахунках перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом (200 000 грн.) і відповідно для такого клієнта існували ризики щодо незадоволення його вимог в результаті ліквідації ПАТ «АВАНТ-БАНК»;

- відповідно до виписок кошти на рахунок позивача надійшли безготівковим переказом шляхом «подрібнення» великого депозиту іншого клієнта, що вказує на те, що дана операція здійснювалась за рахунок внутрішніх проводок та не передбачала фактичного переміщення «реальних» грошових коштів. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 365 від 16.09.2013 року надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку. Зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України, передбачених законодавством України, на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) не дозволяється. Таким чином, дані операції відбувались з метою отримання коштів не від Банку, а з метою отримання коштів від Фонду, що свідчить про штучність та фіктивність створення відповідних правових підстав для цього та надає особі переваги перед іншими добросовісними вкладниками та кредиторами.

- 10.12.2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову № 878/БТ «Про віднесення ПАТ «АВАНТ-БАНК» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», відповідно до якої діяло обмеження щодо недопущення проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. Отже, операція щодо перерахування 29.01.2016 року частини банківського вкладу на загальну суму 6 683 доларів США від ОСОБА_2 до позивача була здійснена з порушенням зазначеної постанови.

- у зв'язку з прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АВАНТ-БАНК» задоволення вимог вкладників та інших кредиторів Банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації Банку та в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- застосування норм Цивільного кодексу України у даних правовідносинах можливе лише з врахуванням спеціальних норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування фізичних осіб.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю, посилаючись на те, перераховуючи 29.01.2016 року зі свого рахунку на депозитний рахунок позивача кошти в розмірі 6 683 доларів США, ним було повернуто позику, яку він отримав від ОСОБА_3 01.06.2015 року.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, 29.01.2016 року між ОСОБА_3 (Вкладник) та ПАТ «АВАНТ-БАНК» (Банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) № Д-Ф/16/1036-02412 на вимогу «Вільні збереження», відповідно до якого Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок на вимогу НОМЕР_1.

29.01.2016 року на рахунок позивача НОМЕР_1 надійшли грошові кошти в сумі 6 683 доларів США від фізичної особи ОСОБА_2.

10.12.2015 року Правлінням Національного банку України винесено Постанову № 878/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку».

29.01.2016 року Правлінням Національного банку України винесено Постанову № 44 «Про віднесення ПАТ «АВАНТ-БАНК» до категорії неплатоспроможних».

На підставі даної постанови рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.01.2016 року № 96 у ПАТ «АВАНТ-БАНК» було запроваджено тимчасову адміністрацію з 29.01.2016 до 28.02.2016 року включно.

23.02.2016 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» Ларченко І.М. прийнято наказ № 57 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями», яким застосовано наслідки нікчемності правочинів щодо таких договорів.

04.03.2016 року за вих. № 1120 позивачу надіслано повідомлення про нікчемність договору банківського вкладу № Д-Ф/16/1036-02412 від 29.01.2016 року та операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_1, проведених 29.01.2016 року на суму 6 683 доларів США, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та застосування наслідків визнання нікчемності правочину.

25.02.2016 року Правлінням Національного банку України винесено Постанову № 109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» та прийнято рішення про ліквідацію Банку.

На підставі даної постанови Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.02.2016 року № 262 «Про початок ліквідації ПАТ «АВАНТ-БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Із виписки по особовим рахункам ОСОБА_2 з 01.12.2015 року по 30.06.2016 року вбачається, що кошти на депозитний рахунок ОСОБА_3 поступили від ОСОБА_2 і по наслідках застосування нікчемності правочину повернуті на його рахунки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Абзацом 1 частини першої статті 26 Закону визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Абзацом 1 частини третьої статті 34 Закону визначено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Як встановлено абзацом 2 частини третьої статті 34 Закону усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 37 Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною другою статті 38 Закону визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний (на) забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Згідно із абзацом 1 частини четвертої статті 38 Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами.

З наведеного вбачається, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено чіткий алгоритм дій, уповноваженої особи при запровадженні тимчасової адміністрації. Зокрема, на уповноважену особу покладено обов'язок щодо перевірки правочинів вчинених на протязі одного року до запровадження тимчасової адміністрації.

На виконання вказаних норм уповноваженою особою проводились дії на перевірку правочинів вчинених банком до запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АВАНТ-БАНК».

За результатами такої перевірки встановлено, що договір банківського вкладу № Д-Ф/16/1036-02412 від 29.01.2016 року та операції по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_1, проведені 29.01.2016 року на суму 6 683 доларів США, є нікчемними, оскільки банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

За результатами цього 04.03.2016 року позивачу направлено повідомлення за вих. № 1120 про визнання такого договору та операцій нікчемними із зазначенням норми закону, на підставі якого це зроблено.

З такими діями відповідача суд погоджується з наступних підстав.

Національним банком України 10.12.2015 року прийнято Постанову № 878/БТ «Про віднесення ПАТ «АВАНТ-БАНК» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку». Вказаною постановою було заборонено проведення будь-яких операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб.

Судом встановлено, що кошти в розмірі 6 683 доларів США на рахунок ОСОБА_3 поступили від ОСОБА_2, який є вкладником банку, в розумінні закону кредитором банку на момент запровадження тимчасової адміністрації, і сума коштів якого на рахунках значно перевищувала суми відшкодування гарантованої Законом.

Крім того, кошти на рахунок позивача були перераховані по перерахунку від третьої особи, що суперечить пункту 2.2 Договору банківського вкладу (депозиту) № Д-Ф/16/1036-02412 від 29.01.2016 року.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що укладена угода фактично вчинена в інтересах третьої особи та надає переваги ОСОБА_2 як кредитору банку у відшкодуванні коштів, по його вкладах, що перевищують суми, визначені Законом та гарантовані до відшкодування Фондом.

Вказані обставини підтверджуються, зокрема, і платіжними дорученнями про зарахування коштів, виписками з особових рахунків, про те, що кошти на рахунок позивача особисто вносились третьою особою.

Законом не передбачено та не визначено, кому саме повинні бути надані такі пільги, особисто вкладнику чи третій особі.

Тому, на думку суду, незалежно від того, в інтересах кого вчиняються такі дії і вчиняються такі правочини, сам факт надання переваг будь-якому кредитору в розумінні даного Закону, що дає можливість відшкодування за рахунок Фонду коштів у сумах більших, ніж це визначено законом, тягнуть за собою визнання такого правочину нікчемним.

Визнання такого правочину нікчемним в силу Закону покладено на уповноважену особу і це є безумовним його правом, яке не потребує додаткового визнання такого правочину нікчемним в судовому порядку.

В надісланому повідомленні відповідачем чітко зазначено норму Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі якої укладений позивачем правочин є нікчемним.

Даним Законом уповноваженій особі надано право при визнанні правочину нікчемним, застосовувати наслідки визнання такого правочину нікчемним, що було зроблено в даному випадку і кошти з рахунку позивача перераховані на поточний рахунок ОСОБА_2

Оскільки вказаний правочин є нікчемними в силу закону, тому відповідач мав право на застосування наслідків нікчемності правочинів.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії уповноваженої особи по визнанню вказаного правочину нікчемним та направленню відповідного повідомлення про це ОСОБА_3 та застосування наслідків нікчемності правочину ґрунтуються на вищевказаних нормах Закону та є правомірними, а відтак позовні вимоги про визнання протиправними наказу від 23.02.2016 року № 57 в частині, що стосується прав та інтересів ОСОБА_3, а саме: преамбулу даного наказу, розділ 1, пункт 1.1, 1.5, та додатки до даного наказу в частині, що стосується рахунків, прав та інтересів ОСОБА_3, а саме: в додатку № 2 позицію 76, в додатку № 4 позицію 118, в додатку № 6 позицію 185 щодо повідомлення ОСОБА_3 та повідомлення від 04.03.2016 року № 1120 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 19 липня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Дмитрук