Справа № 254/563/14-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 січня 2015 р. справа № 254/563/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Міронової Г.М.., суддів Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув за власною ініціативою питання про відновлення втраченого судового провадження у справі № 254/563/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька про визнання неправомірними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Донецького апеляційного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа № 254/563/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька про визнання неправомірними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалами Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року апеляційне провадження по вказаній справі було відкрито та призначено розгляд апеляційної скарги на 17 вересня 2014 року.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2014 року клопотання ОСОБА_1 про невідкладний розгляд апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька задоволено. Призначено справу до апеляційного розгляду на 10 вересня 2014 року.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року оголошено перерву у справі до 12.09.2014 року.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2014 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька на постанову Будьоннівського районного суду м. Донецька від 06 червня 2014 року у справі № 254/563/14-а залишено без задоволення. Постанову Будьоннівського районного суду м. Донецька від 06 червня 2014 року у справі № 254/563/14-а залишено без змін.

У зв'язку з захопленням угрупованням ДНР будівлі Донецького апеляційного адміністративного суду в період проведення АТО на території м. Донецька та знищенням частини справ, які знаходились в провадженні суду, вказана справа та апеляційне провадження по ній були втрачені.

Відповідно до ст. 273 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 274 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою осіб, які беруть участь у справі, або за ініціативою суду.

У відповідності до наведених вище норм судом ініційовано питання щодо відновлення втраченого судового провадження по вказаній справі.

Згідно ч.1 ст. 278 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані із справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження

Колегією суддів досліджено документообіг з діловодства по вказаній справі, а також ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду про відкриття та призначення до розгляду апеляційної скарги та ухвалу суду, прийнятої у відкритому судовому засіданні за результатами апеляційного розгляду зазначеної скарги, які збереглись в електронному вигляді в діловодстві Донецького апеляційного адміністративного суду та в письмовому вигляді долучені до матеріалів справи.

Колегія суддів вважає установленим зміст відновленого судового рішення, а саме ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2014 року, та вважає можливим відновити втрачене провадження у справі № 254/563/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька про визнання неправомірними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, в частині відкриття апеляційного провадження, призначення справи до апеляційного розгляду та прийняття ухвали за результатами апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 273, 274, 275, 278, 279, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відновити втрачене судове провадження по справі № 254/563/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька про визнання неправомірними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, в частині відкриття апеляційного провадження, призначення справи до апеляційного розгляду та прийняття ухвали за результатами апеляційного розгляду.

Встановити зміст відновленого судового рішення, а саме ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2014 року по справі № 254/563/14-а:

«Головуючий у 1 інстанції - Тараньова В.С.

Суддя-доповідач - Міронова Г.М.

3

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2014 року справа №254/563/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., секретаря судового засідання Куленка О.Д., за участі позивача особисто, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька на постанову Будьоннівського районного суду м. Донецька від 06 червня 2014 року у справі № 254/563/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька про визнання неправомірним, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 28.01.2014 року до суду з адміністративним позовом, який декілька разів було уточнено, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.12.2010 року їй призначена пенсія по другій групі інвалідності відповідно Закону України "Про державну службу". Однак при обчисленні пенсії пенсійним органом не було включено винагороду за вислугу років у розмірі 40 %, матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексацію доходів, компенсацію за невикористану відпустку. Позивач 14.01.2014 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із урахуванням вказаних сум. Пенсійним органом надано відповідь, якою відмовив у перерахунку пенсії. Просила суд визнати неправомірними дії та скасувати рішення № 30 від 17.01.2014 року відповідача стосовно відмови у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, індексації доходів, компенсації за невикористану відпустку та винагороди за вислугу років у розмірі 40 % на які нараховані страхові внески та яка отримана нею до виходу на пенсію; зобов'язати пенсійний орган провести перерахунок пенсії з моменту її призначення з урахуванням наведених сум не зменшуючи при цьому відсотковий розмір її пенсії, що дорівнює 86 %.

Постановою Будьоннівського районного суду м. Донецька від 06 червня 2014 року у справі № 254/563/14-а позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька № 30 від 17.01.2014 року, щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу".

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька здійснити з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_1 з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40 %, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподаткованого доходу, виходячи з розміру призначеної їй пенсії - 86 % від суми заробітної плати відповідно до ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу". В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Пенсійним органом на постанову суду подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу" та зазначає, що, оскільки звернення за перерахунком пенсії відбулося після внесення змін до ст. 37 Закону України "Про державну службу", то перерахунок пенсії зроблено у відповідності до внесених змін, а отже відповідач жодним чином не порушив права позивача, крім того суми матеріальних допомог не входять до складу заробітної плати з якої має бути розрахована пенсія державному службовцю.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.12.2010 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька, як отримувач пенсії по другій групі інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу", що підтверджується довідкою № 4044 від 29.04.2014 року та протоколом № 4758 від 14.12.2010 року про призначення пенсії (а.с. 24-25, 75, 82).

Позивач 14.01.2014 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії по заробітку відповідно ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу" та надала довідки № 10/2-21-13 та 10/2-21-14 від 10.01.2014 року.

Відповідно до довідки № 10/2-21-13 від 10.01.2014 року, яка видана Державною фінансовою інспекцією в Донецькій області, заробітна плата ОСОБА_1 станом на 30.11.2010 року становила: посадовий оклад - 2153,00 грн., надбавка за ранг - 90,00 грн., винагорода за вислугу років (40 %) (Постанова КМУ від 27.07.1998 року № 1141) - 897,20 грн. На всі виплати, уключені в довідку нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 11).

Відповідно до довідки № 10/2-21-14 від 10.01.2014 року, яка видана Державною фінансовою інспекцією в Донецькій області на ім'я ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2008 року по 30 листопада 2010 року, про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" та розшифровки графи "інші виплати", до інших виплат входять: матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі - 8865,25 грн.; індексація доходів у розмірі - 644,91 грн.; компенсація за невикористану відпустку у розмірі - 11294,10 грн. (а.с. 10).

Пенсійним органом 17.01.2014 року прийнято рішення № 30 про відмову в перерахунку пенсії по заробітку, оскільки до заробітної плати, яка враховується при призначенні пенсії державним службовцям, не включаються винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексація доходів, так як ці виплати не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбаченій ст. 33 Закону України "Про державну службу" (далі - Закон № 3723), а тому не можуть бути враховані при визначенні пенсії державним службовцям. З огляду на що немає підстав для проведення перерахунку пенсії на основі довідок №№ 10/2-21-13 та 10/2-21-14 від 10.01.2014 року (а.с. 17).

Колегія суддів зазначає, що пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення з урахуванням сум, на які нараховувались страхові внески, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону № 3723 (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії по інвалідності) пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частинами другою і п'ятою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), особам, визнаним інвалідами I та II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I та II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі. У цьому разі, а також у разі продовження перебування зазначених осіб на державній службі без оформлення пенсій по інвалідності на умовах, передбачених частиною шостою цієї статті, вони мають право на одержання пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15).

Згідно ст. 37-1 Закону № 3723 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 33 Закону № 3723 заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входить додаткова заробітна плата, а це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Також згідно цього Закону до заробітної плати відносяться інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Що стосується встановлення загального проценту розрахунку пенсії від заробітку у розмірі 86 %, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року, (розділ ІІ, пункт 6, підпункт 9) стаття 37 Закону України "Про державну службу" викладена в редакції, відповідно до якої на одержання пенсії державних службовців мають право жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія, призначена відповідно до цієї статті, в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку і на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про наукову і науково-технічну діяльність", виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Достроково призначена пенсія з урахуванням підпункту "г" частини першої пункту 1 статті 26 Закону України "Про зайнятість населення", пункту "в" частини другої статті 12 Закону України "Про загальні засади подальшої експлуатації і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення зруйнованого четвертого енергоблока цієї АЕС на екологічно безпечну систему" і статті 21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" у період до досягнення пенсійного віку, встановленого частинами першою та другою цієї статті, працюючим пенсіонерам не виплачується.

Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Цей Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набрали чинності з 1 січня 2012 року.

Таким чином, у вищезазначеній редакції Закон застосовується до пенсій, які призначаються з 01.10.2011 року.

Той факт, що позивачу призначена пенсія за віком як державному службовцю до введення в дію Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" свідчить про те, що закон не має зворотної дії в часі і відповідає приписам ст. 58 Конституції України.

Проаналізувавши зазначене, колегія суддів вважає, що позивач має право отримувати пенсію в розмірі 86 % від розрахованої заробітної плати, оскільки на час призначення пенсії вона була призначена у такому відсотковому відношенні відповідно до діючої на той час редакції ст. 37 Закону України № 3723.

Перевага надається спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення"), а не законам України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" та від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків, зроблених судом першої інстанції, а тому судом першої інстанції спір по суті вирішений правильно і підстави для скасування або зміни судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька у справі № 254/563/14-а - залишити без задоволення.

Постанову Будьоннівського районного суду м. Донецька від 06 червня 2014 року у справі № 254/563/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька про визнання неправомірним, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 12 вересня 2014 року.

Колегія суддів Г.М. Міронова

І.В. Юрко

А.А. Блохін»

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді: І.В. Юрко

А.А. Блохін