Справа № 805/1149/16-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 р. Справа №805/1149/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12 година 50 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І. за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Тернинко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична вугільна компанія» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення № 16 від 06.01.2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетична вугільна компанія» звернулось до суду з позовом до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, відповідно до якого просить визнати протиправним та скасувати рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № 16 від 31.12.14 р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергетична вугільна компанія» (код за ) та просить зобов'язати Слов'янську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична вугільна компанія» (код за ), як платника податку на додану вартість, шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не дотримано процедури встановлення місцезнаходження позивача.

Відповідач проти позову заперечує, що під час виходу за юридичною адресою підприємства офісні, виробничі та складські приміщення,а також органи управління позивача відсутні. За результатами відпрацювання підрозділом податкової міліції позивач чи керівні органи за адресою місцезнаходження встановлені не були. Враховуючи викладене, відповідачем, у порядку встановленому чинним законодавством було направлено відповідне повідомлення державному реєстратору та після отримання від нього відомостей про внесення інформації про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість щодо позивача.

Дослідивши обставини даної справи, надані сторонами докази суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відносини, які виникають у сфері обліку платників, зокрема платників податку на додану вартість, регулюються Конституцією України, Податковим Кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» із змінами та доповненнями (далі - Закон №755), Порядком обліку платників податків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі - Порядок №1588), Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130 (далі Положення №1130) та іншими правовими актами.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем 16.12.14 р. з метою вручення запиту на отримання податкової інформації щодо виду, обсягу операцій, реальності та повноти їх відображення в обліку було здійснено вихід за адресою місцезнаходження підприємства: вул. Свободи, 5, м. Слов'янськ, про що складено акт № 13/15-1/38844578 від 16.12.14 р. про результати перевірки находження по юридичній адресі підприємства.

Згідно з вказаним актом перевіркою встановлено, що по адресі, вказаній при реєстрації як юридична, офісні, виробничі та складські приміщення, а також органи управління ТОВ «Енергетична вугільна компанія» () не знаходяться.

16.12.14 р. відповідачем на адресу слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області було спрямовано запит № 18038/7/15-1 на відпрацювання ризикового платника податків щодо позивача.

17.12.14 р. було складено довідку № 375, відповідно до якої за адресою вул. Свободи, 5, м. Слов'янськ знаходиться 9-ти поверховий житловий будинок, в центрі якого розташовано блок-вставку офісних нежитлових приміщень. Ознак місцезнаходження ТОВ «Енергетична вугільна компанія» не встановлено. Крім цього зазначено про те, що опитано чергового по блоку офісних приміщень ОСОБА_2, зі слів якого він ніколи не чув про ТОВ «Енергетична вугільна компанія».

Проте, жодних письмових пояснень ОСОБА_2 чи його підпису вказана довідка не містить.

На підставі вказаної довідки відповідачем було складено повідомлення № 14 від 17.12.14 р. про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, яке у той же день було отримано державним реєстратором.

29.12.14 р. податковою інспекцією отримано відомості державного реєстратора за №3011615 про внесення до Єдиного державного реєстру (далі ЄДР) запису «143 - Внесення інформації щодо вiдсутностi юридичної особи за вказаною адресою».

31.12.15 р. відповідачем було складено рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 16 щодо позивача.

Доказів направлення вказаного рішення на адресу позивача відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Реєстрація особи як платника податку на додану вартість та анулювання такої реєстрації регулюється положеннями статей 180-184 розділу V ПК України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, (далі - Положення № 1130).

Суд застосовує вказані норми матеріального права в редакції, чинній на момент винесення спірного рішення - 31.12.14 р.)

Відповідно до пп. «ж» п. 184.1 ст.184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо, зокрема, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно пп. 11 п. 5.5 Положення № 1130, анулювання реєстрації за ініціативою відповідного контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами, зокрема, є повідомлення державного реєстратора, відомості з Єдиного державного реєстру щодо наявності запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи підприємця за місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (підстава підпункт ж пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу).

Згідно п.п. 3.1.1, п.п.3.1.2 Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів ДПС, затвердженого Наказом ДПА України від 17.05.10 р. за № 336 (далі - Положення № 336), щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурні підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до приписів п. 4.2 Положення № 336 підрозділ податкової міліції при прийнятті рішення про організацію заходів із встановлення місцезнаходження платника податків обов'язково здійснює вихід за його адресою.

У разі незнаходження за адресою платника податків необхідно: якщо платник податків зареєстрований за адресою жилого приміщення (квартири), опитати власника такого приміщення (квартири) (за згодою) щодо місцезнаходження за вказаною адресою платника податків, а також місцезнаходження посадових осіб платника податків, та оформити відповідно такі заходи (пояснення або рапорт); якщо платник податків зареєстрований за адресою приміщення, в якому розташовано виробництво, офіси тощо, необхідно опитати власника приміщення-орендодавця (за згодою) щодо оренди та місцезнаходження платника податків, вказаного у запиті (пояснення або рапорт).

Як вже було зазначено вище відповідач вказує на те, що було опитано чергового по блоку офісних приміщень ОСОБА_2, зі слів якого він ніколи не чув про ТОВ «Енергетична вугільна компанія».

Проте, вказані пояснення не оформлені належним чином - жодних письмових пояснень ОСОБА_2 чи його підпису вищевказана довідка не містить.

Крім цього, черговий ОСОБА_2 не є власником приміщення - орендодавцем у розумінні Положення № 336.

Отже, відповідачем не надано суду доказів того, що власник приміщення орендодавець був опитаний щодо оренди та місцезнаходження платника податків, не надано доказів, щодо проведення відповідних заходів: встановлення за допомогою Єдиного банку даних платників податків місця проживання засновників і керівників платника податків та отримання інформації стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками, що є порушенням приписів п.п. 3.1.1, 3.1.2, 4.2 Положення № 336.

Крім цього, відповідачем не надано суду направлення на адресу позивача відповідних запитів чи повідомлень.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладені обставини відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення № 16 від 31.12.2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, яке є протиправним та підлягає скасуванню та вжиття всіх заходів, передбачених чинним законодавством щодо встановлення місцезнаходження позивача, а відповідач має вчинити дії, спрямовані на поновлення реєстрації позивача як платника ПДВ.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати в сумі 2 756,00 грн. підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ч.2 ст. 19 Конституції України, ст. 184 Податкового кодексу України, Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів ДПС, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична вугільна компанія» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення № 16 від 06.01.2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № 16 від 31.12.14 р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергетична вугільна компанія» (код за ).

Зобов'язати Слов'янську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична вугільна компанія» (код за ), як платника податку на додану вартість, шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 07 липня 2016 року.

Постанова складена у повному обсязі 12 липня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.