Справа № 2а-0770/3399/12
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2016 рокум. Ужгород№ 2a-0770/3399/12
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судового засідання - Симканич Ю.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Долженкова С.С.

третя особа без самостійних вимог: Тячівський РВ УМВС України в Закарпатській області -

представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за уточненим (зміненим) позовом Державної податкової інспекції у Тячівському районі ГУ ДФС У Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, де третя особа без самостійних вимог - Тячівський РВ УМВС України в Закарпатській області про застосування фінансових санкцій, пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Тячівському районі Закарпатської області ДПС звернулася із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, якою просить винести рішення про застосування санкції в розмірі 8752000, 00 грн. до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, і конфіскувати в дохід держави 3 гральні апарати марки «Casino» та прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри перерахувати до Державного бюджету України.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року та прийнято нову, якою позовні вимоги Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області задоволено та постановлено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в дохід державного бюджету України 8752000,00 грн. за надання послуг у сфері грального бізнесу з конфіскацією гральних апаратів «Casino» в кількості 3-х штук та прибутку в сумі 40,00 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 10 грудня 2015 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014 року та постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 02 червня 2016 року (протокольною, занесеною до журналу судового засідання) замінено неналежного позивача Державну податкову інспекцію в Тячівському районі Закарпатської ДПС на належного - Державну податкову інспекцію у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області.

22 червня 2016 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої уточнює позовні вимоги та просить винести рішення про застосування фінансових санкцій в розмірі 8752000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 17.05.2012 року в ході проведення працівниками ДПС у Закарпатській області перевірки господарської одиниці бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» суб'єкта господарювання ОСОБА_3 встановлено проведення ФОП ОСОБА_3 азартної гри «Піраміда» в приміщенні бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 із використанням 3-х включених гральних апаратів «Casino». Учасником вказаної азартної гри був громадянин ОСОБА_5 У відповідності до ст. 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» до відповідача підлягають застосуванню санкції у розмірі 8752000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Решту заявлених вимог просив не розглядати.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зокрема зазначив, що застосування до відповідача фінансових санкцій, конфіскації апаратів і прибутку за організацію азартних ігор є безпідставним, у зв'язку з тим, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт внесення гравцем ставки на гру та доказів на підтвердження отримання виграшу гравцем. Крім того,відповідач був орендарем приміщення, а не власником гральних апаратів, а саме приміщення передано йому у тимчасове користування для товарів народного споживання ,а не для проведення азартних ігор.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився хоча судом вживалися заходи щодо повідомлення всіх осіб, якіц беруть участь у справі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_2 (Т.1, а.с. 4).

Відповідно до довідки про взяття на облік від 07.02.2012 року за № 40/29-00/12 відповідач взятий на облік 07.02.2012 року за № 12919 в ДПІ у Тячівському районі (а.с. 5).

17 травня 2012 року начальником ДПІ у Тячівському районі Закарпатської області ДПС видано наказ № 195 Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (Т.1, а.с.118).

17 травня 2016 року працівниками податкової міліції проведено перевірку господарської одиниці бар «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою: АДРЕСА_1, суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_3, під час якої встановлено проведення азартної гри «Піраміда» в приміщенні бару «ІНФОРМАЦІЯ_1». За результатами перевірки складено Акт від 17.05.2012 року за № 008589. Так, в акті зазначено, що в ході перевірки встановлено проведення азартної гри «Піраміда» на гральних автоматах суб'єкта господарювання ОСОБА_3 в барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» із використанням 3-х включених гральних автоматів «Casino», що орендується згідно договору оренди від 27.02.2012 року суб'єктом господарювання ОСОБА_3 у суб'єкта господарювання ОСОБА_6 Учасником вказаної азартної гри був громадянин ОСОБА_5, який здійснив ставку на одному із гральних автоматів за допомогою купюроприймача в сумі 60 грн.,після проведення вказаної ставки було здійснено азартну гру, в ході якої сума очків була доведена до 100,00 грн. таким чином, результатом гри стало отримання виручки в сумі 40,00 грн. Після закінчення даної гри ФОП ОСОБА_3 виплатив гравцю кошти в розмірі 100,00 грн. Таким чином, встановлено організацію та надання послуг в сфері грального бізнесу суб'єктом господарювання ОСОБА_3 в приміщенні суб'єкта господарювання ОСОБА_6 (а.с. 6-7).

Судом також встановлено, що відповідно до договору оренди від 27 лютого 2012 року приватний підприємець ОСОБА_3 орендує у приватного підприємця ОСОБА_6, бар, який знаходиться в торговому комплексі «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 55 м. кв. Орендоване майно повинно використовуватись для торгівлі товарами народного споживання в барі. Даний договір дійсний до 31.12.2012 року (а.с. 11).

Відповідно до рапорту від 17.05.2012 року до Тячівського РВУ МВС надійшло повідомлення від працівників податкового органу про те, що в торговому комплексі «ІНФОРМАЦІЯ_1», виявлено 3 ігрові апарати, які були підключені до електромережі (а.с. 59).

Працівниками Тячівського РВУ МВС у Закарпатській області 17.05.2012 року було складено протокол огляду місця події, а саме: приміщення торгового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 60-63). Так, в результаті огляду встановлено, що з лівої сторони підвального приміщення знаходяться три ігрові апарати марки «Казіно».

26 травня 2012 року винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю в діях гр.. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ознак складу злочину, передбаченого ст. 203-2 Кримінального кодексу України (а.с. 55-56).

Обмеження щодо здійснення грального бізнесу в Україні, виходячи з конституційних принципів пріоритету прав і свобод людини і громадянина, захисту моральності та здоров'я населення, заборони використання власності на шкоду людині і суспільству запроваджені Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року № 1334- VI (далі - Закон № 1334).

Відповідно до ст. 2 Закону № 1334 в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону № 1334 гральний бізнес - діяльність, пов'язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп'ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону № 1334 азартна гра - будь-яка гра, обов'язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, у тому числі через систему електронних платежів, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1334 до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 22.12.2011 року № 4282- VI «Про державний бюджет України на 2012 рік» з 01 квітня 2012 року по 30 червня 2012 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1094,00 грн. на місяць.

Таким чином, фінансові санкції у вигляді штрафу, які підлягають стягненню з відповідача, складають 8752000,00 грн. (1094,00 грн. х 8000).

Відтак, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено факт організації та проведення азартних ігор ФОП ОСОБА_3, зокрема: поясненнями ОСОБА_5, який безпосередньо грав на ігрових автоматах, рапортом слідчого СВ Тячівського РВУ МВС України в Закарпатській області, протоколом огляду місця події.

Суд зазначає, що відмова у порушенні кримінальної справи відносно відповідача за вчинення злочину, передбаченого ст. 203-2 Кримінального кодексу України не виключає підстави відповідальності в порядку ст. 3 Закону № 1334, адже склад правопорушення, передбачений цією статтею, не є тотожним ознакам складу злочину за ст. 203 Кримінального кодексу України. Зі змісту ст. 3 Закону № 1334 не вбачається обов'язкової наявності порушеної кримінальної справи, як умови для притягнення особи до відповідальності згідно з цією статтею.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.12.2015 року по даній справі було зазначено, що судами обох інстанцій не досліджено обставин щодо належності заявленого до конфіскації майна відповідачу.

Крім того, Вищим адміністративним судом України наголошено на тому, що санкція у вигляді конфіскації грального обладнання полягає у примусовому позбавленні суб'єкта правопорушення права власності на таке обладнання. Тому конфіскованим може бути лише те гральне обладнання, яке належить на праві власності суб'єкту правопорушення. Не підлягає конфіскації на підставі частини першої статті 3 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" гральне обладнання, яке хоча і використане суб'єктом підприємницької діяльності під час вчинення ним порушення заборони на ведення грального бізнесу в Україні, але при цьому належить на праві власності іншій особі.

У разі встановлення обставини, що гральне обладнання не належить на праві власності суб'єкту господарювання, що використовує для організації і проведення азартних ігор таке гральне обладнання, позов може бути задоволено лише у частині застосування штрафу, передбаченого статтею 3 "Про заборону грального бізнесу в Україні".

На виконання даної ухвали Вищого адміністративного суду України, судом встановлено, що відповідно до Постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.05.2012 року, гральні апарати марки «Casino» в кількості 4 шт. повернуто гр. ОСОБА_7 та грошові купюри в кількості 2 шт. номіналом 50 грн. кожна повернуто гр. ОСОБА_5

Разом з тим, як вбачається із заяви про уточнення позовних вимог позивач просить суд винести рішення про застосування фінансових санкцій в розмірі 8752000,00 грн. до ФОП ОСОБА_3, та не висуває вимогу щодо конфіскації гральних автоматів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи зі змісту наведених норм законодавства та враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги ДПІ у Тячівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області про застосування до ОСОБА_3 фінансових санкцій, пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 71, 86, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Уточнений (змінений) адміністративний позов Державної податкової інспекції у Тячівському районі ГУ ДФС У Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, де третя особа без самостійних вимог - Тячівський РВ УМВС України в Закарпатській області про застосування фінансових санкцій, пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) фінансові санкції у розмірі 8752000,00 грн. (вісім мільйонів сімсот п'ятдесят дві тисячі грн. 00 коп.) грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

СуддяМ.М. Луцович