Справа № 755/7244/16-а
Суддя: Марцинкевич В. А.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Марцинкевча В.А.,

при секретарі Іова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Комуніцького Івана Андрійовича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1, звертаючись з адміністративним позовом до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 № 554812 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 13 квітня 2016 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Комуніцьким І.А., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач мотивував заявлені вимоги тим, що 13 квітня 2016 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Комуніцьким І.А. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 13.04.2016 року серії ПС2 № 554812, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 255,00 грн. Згідно змісту постанови: позивач ОСОБА_1 13 квітня 2016 року о 12 год. 20 хв. в м. Києві, на пр-ті М.Бажана, керуючи автомобілем «Фольцваген Таурек», номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив вимоги додатку 1 п. 3.34 Правил дорожнього руху України. Разом тим, позивач вважає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову не у порядок та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, оскільки у оскаржуваній постанові не зазначено, чи здійснював позивач стоянку, чи порушив він вимоги щодо стоянки, яку конкретно із заборон п. 15.10. ПДР ним порушено, чому на думку відповідача позивач здійснив саме стоянку, а не зупинку і яким чином цим порушено вимоги знаку, описаного у п. 3.34 ПДР України. Крім того, позивачем зауважено, що відповідачем оскаржувану постанову оформлено з порушенням вимог статей 258, 256 КУпАП, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки позивачем під час складання постанови було оспорено допущене порушення і адміністративне стягнення, тому позивач просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по адміністративній справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в діях позивача адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, що містить зміст позовної заяви.

Відповідач - Інспектор патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Комуніцький І.А., в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає правомірною постанову серії ПС2 № 554812 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 13 квітня 2016 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Комуніцьким І.А., просив відмовити в задоволенні адміністративного позову за безпідставністю, та відсутності будь-яких порушень з боку інспектора при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, вислухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 13 квітня 2014 року Інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Комуніцьким Іваном Андрійовичем винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №554812 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 13 квітня 2016 року о 12 год. 20 хв. в м. Києві, на пр-ті М.Бажана, керуючи автомобілем «Фольцваген Таурек», номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив вимоги додатку 1 п. 3.34 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами внесеними Законом України від 14.07.2015 року), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Національна поліція розглядає справи про порушення правил дорожнього руху та правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення виноситься уповноваженою особою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з урахуванням положень статей 34 - 36 КУпАП з метою прийняття об'єктивного рішення в справі.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п.4 Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Відповідно до вимог ст. 254 статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 258 статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 554812 від 13 квітня 2016 року, винесена з порушенням норм адміністративного законодавства та вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, оскільки в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, відсутнє посилання на показання свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами, що призвели до порушення з боку позивача п. 3.34 додаток 1 Правил дорожнього руху України, та відповідно є складом правопорушення, що слугувало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає недоведеним.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах заявлених позовних вимог, проаналізувавши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Комуніцького Івана Андрійовича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності в частині заявлених позовних вимог про скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

У відповідності до статті 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, одним з яких є закриття справи. Постанови про закриття справи виноситься за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, в тому числі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки способом захисту прав та інтересів особи у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, у даному випадку це відноситься до компетенції відповідача, тому суд вважає що вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутність у діях позивача складу адміністративного, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 222, 251, 252, 256, 268, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 159, 162, 167, 254 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Комуніцького Івана Андрійовича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 554812 від 13 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я :