Справа № 804/2441/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 р. Справа № 804/2441/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС у якому просить:

скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2015/20101 від 04.11.2015 р.;

визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600535/1 від 04.11.2015 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при митному оформленні товару та під час консультацій з митним органом були наданні документи, які містять відомості про митну вартість товару, витрати на транспортування та/або навантаження. Позивач вважає, що всі зауваження відповідача не свідчать про дійсну наявність розбіжностей і не доводять наявність підстав для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Крім того, не зважаючи на необґрунтованість вимог відповідача про надання додаткових документів, позивач із зверненням вих. № 062Д/3391 від 03.12.2015 року додатково надав лист продавця №286 від 07.07.2015 року, згідно з яким продавець не має можливості надати договір із третіми особами, у зв'язку із тим, що це конференційна інформація.

Також позивач вважає, що у митного органу не було жодних законних підстав визначати митну вартість за резервним методом, а не за ціною договору, що був заявлений позивачем.

Тому, на думку позивача, рішення, що оскаржено є протиправними та підлягають скасуванню.

Позиція відповідача відображена у письмових запереченнях, відповідно до яких адміністративний позов не визнає на основі того, що за результатами перевірки, виявлені невідповідності та неповнота наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень частини третьої статті 53 Митного Кодексу України (далі - МК України), не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані позивачем, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, у відповідача відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості №110010000/2015/600535/1 від 04.11.2015 року. Таким чином, відповідач вважає, що посадові особи Дніпропетровської митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" товару та оформленні картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

29.04.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" (далі - покупець) та ТОВ "Русская горно-металлургическаякомпания" (РФ) (далі - продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №15-0835-12, згідно умов якого продавець зобов'язався передати покупцю, а покупець прийняти та своєчасно оплатити товар, найменування, кількість, вартість, умови та строки поставки якого визначаються даним контрактом, додатками (специфікаціями) та додатковими угодами до нього, які є невід'ємною частиною даного договору. Відповідно до положень зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе.

Згідно Додатку №9 від 03.09.2015 року до контракту сторони домовились про те, що якщо фактичний вміст Fe в поставленому товарі буде більше чи менше базового вмісту Fe66%, базова ціна сировини збільшується чи зменшується пропорційно фактичному вмісту Fe. Надбавка чи скидка до базової ціни складає 30,25 руб. РФ/мт за 1% Fe долі в пропорції.

Фактичний вміст Fe в товарі визначається на основі сертифікатів якості, виданих виробником.

Умови поставки: DAP - станція Соловей/Тополі згідно ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року.

Дата поставки: дата календарного штемпеля станціїСоловей/Тополі в залізнодорожній квитанції (п.5 Додатку №9).

Умови оплати: 100% оплата протягом 10банковських днів з дати здачі товару продавцем першому перевізнику, обумовлена датоюштемпеля станції відправлення в залізнодорожній квитанції про прийняття товару до перевезення.

Товаровідправник: ВАТ «Стройленский ГОК», Росія, 309500, Білгородська область, м. Старий Оскол, південно-західний район, площадка Фабрична, проїзд - 4.

Виробник:ВАТ «Стройленский ГОК», Росія, 309500, Білгородська область, м. Старий Оскол, південно-західний район, площадка Фабрична, проїзд - 4.

Покупець: ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського", 51925, України, м. Дніпропетровськ, вул. Кірова, 18-б.

Товароотримувач: ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського", 51925, України, м. Дніпропетровськ, вул. Кірова, 18-б.

Для митного оформлення ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" подало до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію №110010000/2015/022690.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 8 ст. 257 МК України: митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі - відомості про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД; найменування країни походження товарів (за наявності); опис упаковки (кількість, вид); кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; відомості про уповноважені банки декларанта; статистична вартість товарів; відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплат.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Митна вартість товару була заявлена декларантом позивача відповідно до ст. 58 МК України шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) і складала 2,382 RU за кг.

На підтвердження визначеної митної вартості декларантом позивача надані документи, які перелічені у графі 44 МД.

Відповідно до ст. 53 МК України: на підтвердження митної вартості декларант надає: декларацію митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

На підтвердження митної вартості товару позивачем було надано зовнішньоекономічний контракт від 29.04.2015р. № 15-0835-12, додаток №9 від 03.09.2015р. до зовнішньоекономічного контракту № 15-0835-12, накладну ЦІМ/УМВС від 21.10.2015р. №20537978, залізнична накладна для внутрішнього сполучення від 28.09.2015 року №2760, рахунок виробника від 27.09.2015р. б/н, рахунок-фактури (інвойс) №БЕЛ00312 від 27.09.2015р., сертифікати про походження товару форми СТ-1 від 29.10.2015р. №RUUA 4490045, №RUUA 4490084, відомості про відстань перевезення від 02.10.2015 року б/н, сертифікат якості від 27.09.2015р. №152, копія митної декларації країни відправлення від 04.09.2015р. №10101100/040915/0001023.

За поданою до митного оформлення МД №110010000/2015/022690 (відмовлена), посадовою особою митниці, що здійснює митний контроль та митне оформлення сформовано такі форми ризиків: 105-2 "Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості. Звернувши увагу на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках, передбачених частинами третьою-четвертою ст. 53 Митного кодексу, здійснити запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою ст. 54 Митного кодексу, прийняти рішення про коригування митної вартості Товар №1. Витребувати у декларанта заявлені у гр.44 митної декларації документи підтверджують митну вартість товарів" та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

Відповідно до пункту 1 ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. На виконання вимог ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України під час проведення митного контролю і митного оформлення здійснено перевірку наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Виконання вимог, передбачених ч. 1 ст. 58 МКУ щодо наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) за наданими документами перевірити неможливо.

Відповідно до статті 17 та додатку III, параграфа 6 до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності. Згідно ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В результаті такого контролю встановлено наступне.

Товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 року № 15-0835-12 та додатком до цього контракту від 03.09.2015 року № 9, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.

Відповідно до Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 "Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій", зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104.

Декларантом позивача контракт від 29.04.2015 року № 15-0835-12 в гр. 44 МД від 04.11.2015 року № 110010000/2015/022690 задекларовано під кодом 4100.

Судом встановлено, що продавцем товару відповідно до контракту від 29.04.2015 року № 15-0835-12 є ТОВ "Русская горно-металлургическаякомпания", відправником товару, відповідно до гр. 2 МД № 110010000/2015/022690 є ВАТ "Стойленский ГОК".

З матеріалів справи вбачається, що договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ "ДМКД" не надано.

Відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 року № 15-0835-12 залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 2367,19 руб.РФ/т при вмісті Fе 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fе, надбавка або знижка до базової ціни складає 30,25 руб.РФ/т за 1% Fе долі в пропорції.

Позивачем до документів митного оформлення надано рахунок-фактури від 27.09.2015 року № БЕЛ00312 - вартість товару визначена в розмірі 2382,32 руб.РФ/т.

Згідно наданому до митного оформлення сертифікату якості №152 вміст Fe складає 66,5%.

Зазначений рахунок-фактури виставлений ТОВ "Русская горно-металлургическая компания" в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 року № 15-0835-12 на умовах поставки DAPстанція Соловей/Тополі.

Також, позивачем до документів митного оформлення надано рахунок-фактури від 27.09.2015 року б/н від виробника товару - ВАТ "Стройленский ГОК", виставлений в рамках контракту №15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 31.08.2015 року №9, згідно з якими вартість товару визначена в розмірі 1650 руб.РФ/т при різному вмісті Fe.

Крім того, рахунок-фактури від 27.09.2015 року б/н містить посилання на сертифікат якості № 152.

З урахуванням того, що ціна товару розраховується в залежності від вмісту Fе, зазначена невідповідність є суттєвою для обчислення ціни товару.

Судом встановлено, що контракт № 15-04-29, та додаток №10 від 31.08.2015 року до митного оформлення позивачем не надано.

Рахунок виробника товару від 27.09.2015 року не містить умов поставки та не завірений печаткою підприємства, що його видало.

Таким чином, оскільки рахунок виробника не містить відомостей стосовно умов поставки, вартість у зазначеному рахунку розраховується на умовах поставки EXW.

Рахунки продавця та виробника товару ідентифікуються між собою лише за вагою, при цьому ціна товару в рахунку продавця зазначена в залежності від вмісту Fe та відрізняється від ціни, зазначеній в рахунку виробника.

Рахунки контрактоутримувача і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.

Відповідно до Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням №5/32 від 13.09.2001 року (набрало чинності з 01.01.2002 року та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.

Крім того, під перевізними документами, крім транспортних документів, розуміються і комерційні документи, які містять вичерпну інформацію про вартісні характеристики товару, що переміщується, які необхідні для цілей митного контролю та оформлення, тобто рахунки-фактури, рахунки-проформи тощо (підпункт б пункту 4 Положення).

Щодо твердження позивача, що рахунки-фактури не прямували разом з товаром, а були направлені на адресу підприємства засобами поштового зв'язку, то суд зазначає, що відповідно до гр. 24 залізничної накладної №20424912, наданої позивачем до документів митного оформлення рахунки-фактури прямували разом із товаром та іншими товаросупровідними документами. Проте, ці документи вказані в залізничних накладних без зазначення їх номерів та дат, що унеможливлює їх ідентифікацію з документами, поданими до митного оформлення.

Таким чином, до митного оформлення позивачем було надано інші рахунки, ніж ті, що прямували разом з товаром.

Відповідно до умов контракту від 29.04.2015 року № 15-0835-12, додатку від 03.09.2015 року № 9, умовами поставки товару визначено DAP станція Соловей/Тополі. Зазначені умови поставки передбачають несення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України.

Судом встановлено, що документи, визначені пунктом 2.6 статті 53 МК України, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів позивачем надані не були.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 53 МК України обов'язковими документами, що підтверджують заявлену митну вартість, є документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими наказом Мінфіну України № 599 від 24.05.2012, зареєстровано в Мінюсті 18.06.2012 за № 984/21296, визначено, що до документів, що місять відомості про вартість перевезення, належать:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Таким чином, в порушення пункту 6 частини 2 статті 53 МК України документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, позивачем не надано.

За відсутності зазначених відомостей унеможливлене здійснення проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості товару.

Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 МКУкраїни, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням пунктів 2, 3 статті 53 МК України, посадовою особою митниці зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступи; документи:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації;

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 04.11.2015 року №062Д/3134, надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано відповідача про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений пунктом 3 статті 53 МКУкраїни та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно пункту 8 статті 55 МКУкраїни.

Відповідно до п. 6 статті 54 МК України: митний орган може відмовити в митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.

Так, судом встановлено, що для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (стаття 59 МКУкраїни), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом.

Також відсутня інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (стаття 60 МК України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Методи на основі віднімання та додавання вартості (статті 62, 63 МК України) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.

У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Отже, у зв'язку з викладеним під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.

Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (стаття 64 МК України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.

При здійсненні контролю співставлення, тобто порівняння рівня заявленої митної вартості з інформацією, наявною у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких вже здійснено посадовою особою митниці встановлено, що в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) була відсутня інформація щодо митних оформлень, за якими ввезено ідентичний товар "концентрат залізорудний агломераційний" за посередницькими угодами.

Проте, містилась інформація щодо митного оформлення ідентичного товару "концентрат залізорудний агломераційний" (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Fе - в середньому від 66,1%-66,6%) на умовах СРТ Дніпродзержинськ МД від 13.03.2015 року № 110010000/2015/020288 - 2,8569 руб.РФ/кг, МД від 13.03.2015 року № 110010000/2015/020301 - 2,8534 руб.РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Fе 66% на рівні 2263,00 руб.РФ/т без ПДВ та вартості. плати за перевезення, при цьому, вартість перевезення складає 580 руб. РФ/т.

Таким чином, вартість на умовах СРТ Дніпродзержинськ "концентрату залізорудного агломераційного" за прямим контрактом складає 2,843 руб. РФ/кг, а позивачем за контрактом із посередником заявлено 2,204 РФ/кг.

Враховуючи відмінності щодо комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вмісту Fе у складі порівняних товарів, відповідно до пункту 5 статті 59, 60 МК України використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригувань зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості.

Посадовою особою митниці було прийнято рішення про коригування митної вартості від 04.11.2015 року№ 110010000/2015/600535/1 (резервний метод).

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, за митною декларацією було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови від 04.11.2015 року № 110010000/2015/20101.

Відповідно до ст. 256 МКУ, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених МКУ.

Відповідно до ст. 264 МКУ, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Отже, картка відмови прийнята митницею відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Строк дії таких гарантій не може перевищувати 80 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом цього періоду позивач має право надати будь-які наявні додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, але жодних документів надано не було.

Декларант позивача скористався своїм правом, товар був випущений у вільний обіг за МД № 110010000/2015/022789 від 11.11.2015 року.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 55 МК України позивач листом від 03.12.2015 року №062Д/3391 звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з проханням розглянути питання щодо відкликання спірного рішення про коригування митної вартості та додатково надано лист контрактоутримувача від 07.07.2015 року № 286.

Листом від 07.07.2015 року № 286 контрагент позивача повідомляє останнього про неможливість надання договору з третіми особами, рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки ця інформація є конфіденційною.

Відповідно до п. 6.1 контракту від 29.04.2015 року № 15-0835-12 оплата товару відбувається за цінами та у терміни, визначеними специфікаціями до контракту. Оцінюваний товар імпортовано за додатком до контракту від 03.09.2015 року №9, згідно з яким товар постачається на умовах 100% оплати протягом 10 банківських днів з дати передачі товару продавцем першому перевізнику, що визначається датою штемпеля станції відправлення.

Банківські платіжні документи в розумінні ст. 53 МК України позивачем до митниці не надані, а отже підтвердження заявленої позивачем митної вартості є неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що згідно додаткової угоди від 01.09.2015 року №2 змінено умови оплати, а саме: оплата за товар здійснюється в розмірі 100% протягом 90 календарних днів з моменту передачі товару продавцем першому перевізнику.

Судом встановлено, що додаткова угода від 01.09.2015 року №2 до митного органу під час митного оформлення не надавалась, а отже, цей документ не є належним та допустимим доказом у справі.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 3.2 контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, орієнтовна сума контракту складає 3 млрд. руб.РФ, а в наданому позивачем до позовної заяви банківському документі SWIFT від 15.11.2015 року - оплата за контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12 здійснена в розмірі 2 900 000 RUB.

У зв'язку із відсутністю у банківському платіжному документі посилань на специфікацію до контракту або на інвойс, зазначений банківський платіжний документ неможливо ідентифікувати із спірною партією товару.

З огляду на викладене, рішення, що оскаржено, є правомірними. Тому, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А. Барановський