Справа № 2а-2/11
Суддя: Гулкевич О. В.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2/11
Провадження № 2-а/456/6/2016
ПОСТАНОВА

іменем України

25 лютого 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Гулкевича О. В.

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у м.Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та спонукання до вчинення певних дій,

в с т а н о в и в :

позивачі 27.08.2007р. звернулися до відповідача з уточненими позовними вимогами, просили встановити відсутність компетенції Відділу громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Деснянського районного управління Головного управління МВС України в м.Києві та його правонаступника - Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у м.Києві вирішувати питання набрання рішенням суду законної сили, які відповідно до статей 223, 233 ЦПК України віднесені до компетенції суду.

Просили зобов'язати Деснянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у м.Києві, що знаходиться у м. Київ по вул. Драйзера, 22, вчинити певні дії, а саме:

- анулювати у формах А за адресою: АДРЕСА_1, на імена ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, відтиски штампів "Знятий з реєстраційного обліку" з датами: 21.03.2007 р., 17.04.2007 р.:

- анулювати у поквартирній картонці на квартиру АДРЕСА_2 записи, загальною кількістю дев'ять, а саме: „вип. по рішенню суду 08.02.05"; „вип. по рішенню суду 17.04.07"; „вип. 21.03.07";

- анулювати відтиск штампу: „Знятий з реєстраційного обліку" в адресних листках вибуття з датами: складання - 31 грудня 2008 року, зняття з реєстраційного обліку - 21 березня 2007 року, на імена ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3;

- стягнути з відповідача понесені ними судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що 21 березня 2007 року без відома позивачів відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Деснянського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі Відділ) у формах А на імена позивачів за адресою реєстрації: АДРЕСА_4 проставив відтиски штампу "Знятий з реєстраційного обліку" і зробив рукописні записи: написав дату вчинення відтисків цього штампу, тобто «21.03.2007» і словосполучення "по рішенню суду". Цими діями відповідач фактично зняв позивачів з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Знявши позивачів 21 березня 2007 року, Відділ 17 квітня 2007 року, тобто через 27 днів без попереднього відновлення реєстрації місця проживання позивачів за вказаною адресою, ще раз так само без відома позивачів зняв їх з реєстраційного обліку, незважаючи на те, що вони вже були зняті 21.03.2007р.

Станом на 17 квітня 2007р. внаслідок попереднього зняття 21 березня 2007 року Відділом позивачі зареєстрованими не значились. Однак, Відділ у тих самих формах «А» на імена позивачів ще раз проставив відтиски штампу «Знятий з реєстраційного обліку» і написав дату їх вчинення, тобто «17.04.2007». При цьому у поквартирній карточці на квартиру АДРЕСА_5 ніс запис: „вип. по рішенню суду 17.04.07", „вип. 21.03.07".

Отже, записи у формі «А» на імена позивачів та у поквартирній карточці на квартиру різняться за містом, адже Відділ фактично вказав 4 (чотири) різні причини зняття позивачів з реєстраційного обліку: дві - пов'язав з рішенням(и) суду, а дві - ні з чим ваші не пов'язав.

31 грудня 2008 року Відділ склав щодо позивачів адресні листки вибуття, на яких вставив відтиски штампу «Знятий з реєстраційного обліку» і дату зняття 21 березня 2007р. Окрім цього, у поквартирній карточці на квартиру АДРЕСА_5 зробив запис: „вип. по рішенню суду 08.02.05", незважаючи на те, що штамп «Знятий з реєстраційного обліку» з датою зняття - 08.02.2005р. був анульований самим Відділом ще 19 грудня 2006 року як незаконний. Анулювавши незаконний штамп, Відділ повинен був анулювати і незаконний запис у поквартирній карточці.

У зв'язку з ліквідацією Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2011 року № 346 «Про ліквідацію урядових органів», відповідні функції, згідно Положення, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 405/2011, покладено на Державну міграційну службу України.

15.06.2011 року Кабінет Міністрів України виніс постанову № 658 «Про утворення територіальних органів Державної міграційної служби», якою постановив утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної міграційної служби за переліком згідно з додатком. Міністерству внутрішніх справ до врегулювання питання щодо організації діяльності територіальних органів Державної міграційної служби, що утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови, вжити заходів до їх розміщення у приміщеннях територіальних органів та підрозділів Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб урядового органу, який діяв у системі Міністерства внутрішніх справ, що ліквідуються.

Відповідно до Наказу МВС України від 17.07.2012 року № 626 Про функціонування Державної міграційної служби (ДМС), з 1 серпня 2012 року від Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб (ВГІРФО) МВС України до Державної міграційної служби (ДМС) України перейшли повноваження щодо: виконання законодавства про громадянство; видача паспорта громадянина Україна; видача тимчасового посвідчення громадянина України; видача свідоцтва про належність до громадянства України; реєстрація місця проживання фізичних осіб тощо.

Таким чином, станом на 21 березня 2007 року та 17 квітня 2007 року не існувало рішення суду, яке б набрало законної сили і могло бути підставою для вчинення оскаржених дій.

Нормами чинного законодавства визначено, що питання набрання рішенням суду законної сили віднесено до компетенції суду, а не відповідача. Відповідно штампи, записи та адресні листки вибуття як незаконні, мають бути анульовані правонаступником відділу громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Деснянського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, а саме Деснянським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві.

Позивачі в судове засідання не прибули, подали заяви, в яких просили справу розглядати за їхньої відсутності, позов підтримали.

Відповідач не забезпечив явку свого передставника в судове засідання, просив справу розглядати за відсутності останнього.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не прибула. Неприбуття останньої не перешкоджало судовому розгляду, тому суд розглянув справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у формах «А» на імена позивачів за адресою реєстрації: АДРЕСА_4, копії яких маються в матеріалах справи (т.1 а.с.174-176, т.3 а.с.142-144), наявні проставлені відповідачем відтиски штампу «Знятий з реєстраційного обліку» та зроблені рукописні записи, які свідчать про дату та підставу зняття з реєстраційного обліку: "по рішенню суду", «21.03.2007» та «17.04.207».

В адресних листках вибуття на імена позивачів, копії яких маються в матеріалах справи (т.3 а.с.139-141), наявні проставлені відповідачем судячи з дати складання - 31 грудня 2008 року відтиски штампу «Знятий з реєстраційного обліку» і дата зняття 21 березня 2007р.

Окрім цього, у поквартирній карточці на квартиру АДРЕСА_2 (т.3 а.с.145) відповідачем навпроти прізвищ позивачів зробилений запис: „вип. по рішенню суду 08.02.05", незважаючи на те, що штамп «Знятий з реєстраційного обліку» з датою зняття - 08.02.2005р. був анульований самим Відділом ще 19 грудня 2006 р.

Як вбачається з відповідей на запит суду Начальника Відділу ГІРФО Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві від 17.10.2007р. № 46/1509 (т.1 а.с.24-25), 09.11.2007р. №46/1674 (т.1 а.с.48-49), від 24.06.2009р. №46/8710 (т.1 а.с.224-225), ОСОБА_1 1963р.н., ОСОБА_2 1988р.н. та ОСОБА_3 1986р.н. на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2007 року (справа 2-96/07/06), який визнав останніх такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням квартирою №80 в буд.26/23 по вул. Шолом-Алейхема в м.Києві, 17.04.2007р., були зняті з реєстраційного обліку.

З аналогічної відповіді від 15.04.2009р. №46/519 (т.1 а.с.143) вбачається, що «07.06.2008р. поновлено реєстрацію 08.02.2005 відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 7687589 від 02.06.2008 Головного управління юстиції в м.Києві.

31.12.2008 на підстві рішення Апеляційного суду м.Києва були зняті з реєстраційного обліку вищевказані громадяни».

Згідно з ч.1 ст.72 КАСУ обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013р. у справі № 6-14114св12 (т.3 а.с.7-10) встановлені наступні обставини: у липні 2004 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом про визнання їх доньки ОСОБА_1 та внуків ОСОБА_3, ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_6.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2004 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_4 задоволено. Визнано ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

За заявою ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2005 року скасовано зазначене рішення у звязку із нововиявленими обставинами, а справу призначено судового розгляду.

28 лютого 2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на спірне житло у рівних долях.

На час розгляду справи ОСОБА_5 помер.

У процесі розгляду справи при її новому розгляді, неповнолітні ОСОБА_3 і ОСОБА_6 досягли повноліття і були залучені до участі у справі в якості відповідачів.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2007 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кв.80 в буд.26/23 по Ш.Алейхема в м. Києві.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2007 року відмовлено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_7 у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2008р. апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 відхилено, заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2007 року залишено без змін.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 10 березня 2009 року відмовлено ОСОБА_3 у перегляді заочного рішення суду першої інстанції від 21 березня 2007 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 вересня 2009 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2007 року в частині визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування спірною квартирою - скасовано, справу в цій частині направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду України від 25 листопада 2009 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2008 року задоволено частково. Оскаржувані судові рішення скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

У пункті 8 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» зазначено, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року N 6-зп ( v006p710-97 ) "Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України" частину другу статті 55 Конституції України ( 254к/96-ВР ) необхідно розуміти так, що кожен громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія чи бездіяльність порушують їхні права і свободи, або перешкоджають здійсненню цих прав і свобод, а тому потребують правового захисту в суді.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці повинні діяти в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України.

Відповідно до ст. 105 КАС адміністративний позов може, зокрема, містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: зобов'язання відповідача вчинити певні дії; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень (ст.162 КАС).

Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що скасування Ухвалою Верховного Суду України від 25 листопада 2009 року заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2007 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2008 року, яким позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кв.80 в буд.26/23 по Ш.Алейхема в м. Києві, на підставі яких відповідачем були внесені відповідні записи у форми «А» та адресні листки вибуття на імена позивачів, а також у поквартирну карточку на квартиру АДРЕСА_2 що знняття останніх з реєстраційного обліку, свідчить про відсутність підстав для таких записів, а відтак тягне за собою їх анулювання, що відповідачем не було зроблено, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.71,159-163,167 КАС України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вибір місця проживання в Україні», суд

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити.

Встановити відсутність компетенції Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві вирішувати питання набрання законної сили судовим рішенням.

Зобов'язати Деснянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві вчинити певні дії, а саме:

-анулювати у формах А на імя: ОСОБА_1 13.08.1963р. народження, ОСОБА_3 16.10.1986р. народження, ОСОБА_2 12.12.1988р. народження (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4) відтиски штампів "Знятий з реєстраційного обліку", датовані: 21.03.2007р., 17.04.2007 р.;

-анулювати у поквартирній карточці на квартиру АДРЕСА_2 записи загальною кількістю дев'ять, а саме: три записи «вип. по рішенню суду 08.02.05»; три записи «вип. по рішенню суду 17.04.07»; три записи «вип. 21.03.07»;

-анулювати відтиск штампу «Знятий з реєстраційного обліку» в адресних листках вибуття з датами: складання - 31 грудня 2008 року, зняття з реєстраційного обліку - 21 березня 2007 року, на імя ОСОБА_1 13.08.1963р. народження, ОСОБА_3 16.10.1986р. народження, ОСОБА_2 12.12.1988р. народження за адресою: АДРЕСА_7.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАСУ апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя ОСОБА_8