Справа № 814/2872/15
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/2872/15

Категорія: 8.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусик А.Г.,

суддів Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Первомайської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом Первомайської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року Первомайська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі ОДПІ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України про стягнення боргу в розмірі 101 201, 58 грн..

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року позовні вимоги було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду, ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач як юридична особа зареєстрований виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області та перебуває на податковому обліку в Первомайській ОДПІ з 05 березня 1999 року.

Як зазначає позивач, станом на 10 серпня 2015 року відповідач має податковий борг з податку за землю в сумі 101201, 58 грн.: 96384,13 грн. - плата за землю, самостійно визначена ним у податкових деклараціях зі сплати земельного податку за 2015 рік, 4817,45 грн. пеня за несвоєчасну сплату податку.

На виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України 03 квітня 2015 року позивачем вручено відповідачу податкову вимогу №253-25 від 31 березня 2015 року.

Не сплата самостійно вказаного податкового боргу і стала підставою для звернення ОДПІ з позовом до суду.

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні вимог, суд першої інстанції, на ряду з іншим, виходив з того, що ВЧ не є власником або постійним землекористувачем вказаної земельної ділянки, оскільки згідно Державного акта на право постійного користування землею від 01 липня 1994 року вказана земельна ділянка надана у постійне користування іншій юридичній особі, а саме Первомайській квартирно-експлуатаційній частині району, правонаступником якого є квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаєва.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями ст.14.1.72 Податкового кодексу України (далі ПК України) земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Відповідно до ст.269.1.1. та 269.1.2 ПК України зазначено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, а статтею 270 цього Кодексу передбачено, що об`єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування земельною ділянкою та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом ч.3 ст.126 ЗК України (в редакції до 01 січня 2013 року) вбачається, що право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Так, матеріали справи містять Державний акт на право постійного користування землею від 01 липня 1994 року, з якого вбачається, що постійним землекористувачем земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_2 площею 0,2839 га. є військова частина № НОМЕР_3 , яка була розформована та правонаступником якої на даний час є квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаєва. Також, з акта вбачається, що земля була надана для обслуговування казармо-житлового військового містечка.

Крім того, земельна ділянка військового містечка №22 перебуває на картковому обліку в квартирно-експлуатаційному відділі м.Миколаєва, що підтверджується копією індивідуальної картки №22 обліку земельної ділянки.

Отже, враховуючи, що ВЧ не є власником або постійним землекористувачем вказаної спірної земельної ділянки, колегія суддів приходить до висновку, що військова частина не є платником земельного податку відповідно до ПК України, а тому і підстав для виникнення (нарахування) податкового боргу в даному випадку немає.

Таким чином, приймаючи до уваги все вищенаведене, колегія суддів приходить до думки, що позовні вимоги ОДПІ про стягнення 101201,58 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Додатково слід зазначити, що згідно інформації, отриманої за наслідком здійснення безкоштовного пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв є окремою юридичною особою, що, відповідно, може самостійно реалізовувати права та обов`язки, в тому числі, в сфері оподаткування.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, за змістом ідентичні доводам адміністративного позову, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Первомайської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності згідно законодавства, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук