Справа № 2-а-865/2010
Суддя: Дзямко О. П.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-865/2010
Провадження № 2-а-865/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2010 м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі головуючого судді Дзямко О.П., при секретарі Клячевій О.В., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області про поновлення пропущеного строку, визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснення перерахунку та виплаті державної соціальної допомоги як «дитині війни»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості з виплат державної соціальної допомоги як «дитині війни».

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до ст. 1 Закону України № 2195-ІV від 18.11.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» він є дитиною війни (далі за текстом - Закон). Згідно ст. 6 Закону з 01.01.2006 року, йому повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідач не здійснює зазначені виплати, посилаючись на відсутність коштів, тому вважає такі дії протиправними. В заяві про поновлення строку звернення до суду посилається, на те, що про порушення своїх прав, а саме про рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р., він дізнався лише, коли це питання стало широко висвітлюватися у засобах масової інформації. Також посилається на ч.4 ст. 99 КАС України, і зазначає, що було проведено досудове врегулювання спору шляхом звернення до УПФУ в м. Енергодар з заявою про перерахунок та виплату державної пенсії, а тому строк звернення до суду не пропущений. Крім того, в позові позивач посилається на ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто про виплату пенсії за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Просить суд поновити пропущений строк звернення до суду, визнати протиправною бездіяльність УПФУ в м. Енергодар щодо нездійснення перерахунку та невиплаті йому в повному обсязі надбавки до пенсії згідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 р. по теперішній час, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити надбавку до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007р. по теперішній час.

В судове засідання позивач не зявився, просить розглядати справу у його відсутність, про що повідомив суд письмово.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Керівник УПФУ м. Енергодар надав заперечення, відповідно до яких позовні вимоги не визнали, просить суд розглянути справу у їх відсутність, в позові відмовити, обгрунтування заперечень викладені у відповіді на лист позивача, який доданий до позову. Відповідач у зазначеній відповіді зазначає, що ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено джерело фінансування соціальних виплат, а саме - за рахунок коштів державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного Фонду. П. 9 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою КМУ від 24.10.2007 р. № 1261 передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають. Крім того вважає, що законодавством України не був визначений механізм розрахунку підвищення пенсій, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто відсутність законних підстав щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії в тому розмірі, в якому просить позивач.

Дослідив матеріали справи, зясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач народився 23 червня 1945 року, що підтверджується даними паспорта, має пенсійне посвідчення з відповідною відміткою в ньому, у звязку з чим відноситься до категорії громадян, які мали право на отримання підвищення пенсії, яке передбачено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

У ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»).

Позивач звертався до відповідача стосовно нарахування недосплаченої щомісячної надбавки до пенсії, у звязку з тим, що має статус дитини війни. Однак отримав письмові відповіді, в яких йому було відмовлено в нарахуванні та виплаті зазначених йому сум.

Верховна Рада України Законом України № 489-У від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік», п. 12 ст. 71 призупинила дію ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії) визнано такими, що не відповідають Конституції України ст. 111 та п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення щодо обмежень соціальних виплат законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік».

У відповідності до ст. 152 Конституції України, Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином відповідач неправомірно застосовує п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України №539

від 28 травня 2008 року, і яким передбачено підвищення до пенсії дітям війни складає 10% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб , які втратили працездатність - бо ці положення протирічать Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та рішенню Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 та ч. 3 ст. 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, зважаючи на викладене, невиплата позивачу в повному обсязі соціальної допомоги протягом 2007р. і по день звернення до суду з позовом, ніж це передбачено ст. 6 Закону, є протиправною і такою, що суперечить Конституції України та законам України.

Розмір соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону становить 30 % мінімальної пенсії за віком.

Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 квітня - 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Будь-яких обмежень дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» не приймалося.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2010 рік» ніяких змін до нормативних актів з приводу розміру виплат «Дітям війни» не вносилось, а отже діють норми ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18 листопада 2004 року, тобто позивачу повинна виплачуватись надбавка до пенсії як дитині війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2010 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня -695 грн., з 1 квітня - 706 грн., з 1 липня - 709 грн., з 1 жовтня - 723 грн.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення "Про Пенсійний фонд України" , затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002р за № 121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача і питання про розмір такого роду виплат відноситься до компетенції Управління Пенсійного фонду.

Тому в цій частині вимог суд вважає за можливе зобов'язати відповідача зробити перерахунок та здійснити відповідні виплати у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Посилання позивача на ч.4 ст. 99 КАС України не можна брати до уваги, так як досудовий порядок вирішення спору - це коли особа звертається до вищестоящого органу, який наділений функцією контролю і має право скасувати прийняте рішення. ОСОБА_1 до вищестоящого органу - Головного Управління Пенсійного фонду України Запорізької області зі скаргою на рішення УПФУ в м. Енергодар про відмову в здійсненні перерахунку та виплаті державної пенсії - не звертався, а тому застосовуються правила ч.2 ст. 99 КАС України.

Також суд не може прийняти до уваги і посилання позивача на ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як в них мова йде про вже нараховані суми пенсії і не виплачені, а в конкретному випадку мова йде про не нараховані суми пенсії.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.19,124,152,64 Конституції України; ст. 1, 3. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», ст. 61,69 Закону України "Про Конституційний Суд України", рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп /2007р., рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року, ст. 9, 11, 99, 158 - 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області щодо нездійснення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі надбавки до пенсії згідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 11.04.2010 р.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1,23 червня 1945 народження, надбавку до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 11.04.2010 р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя О. П. Дзямко