Справа № 808/8802/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Київ К/800/57247/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Донця О.Є.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування припису,-

в с т а н о в и л а :

Фізична особа підприємець ОСОБА_4 звернувся до з позовними вимогами в яких просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача №164, прийняту 04.11.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, визнати протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області та визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 103 230,00 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Скасовано постанову №104 від 04.11.2013 винесену інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області та припис №129 від 01.11.2013 винесений інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, 01.11.2013 року головним державним інспектором Запорізького інспекційного відділу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Касьяновою Н.О, у присутності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, проведена позапланова перевірка на об'єкті: реконструкція нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, місцезнаходження об'єкта будівництва: АДРЕСА_2, перевірка проводилась у приміщення по АДРЕСА_3

В ході перевірки встановлено, що замовником будівництва ОСОБА_4 у декларації про початок виконання будівельних робіт від 03.09.2013 року №ЗП01, яку подано для реєстрації до інспекції архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області у порядку визначеному ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлено факт надання недостовірних даних у п.1, а саме невірно зазначено статус замовника, що є порушенням ч. 8 ст 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Згідно розширеного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наданого реєстраційною службою Запорізького районного управління юстиції Головного управління юстиції Запорізької області Міністерства юстиції України ОСОБА_4 з 23.08.2012 року і по теперішній час є фізичною особою-підприємцем. В наданій декларації замовником будівництва зазначено фізична особа ОСОБА_4

01.11.2013 року надано припис №129 про усунення правопорушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме усунути виявлені порушення відповідно до чинного законодавства. З даним документом правопорушника було ознайомлено, але від підпису відмовився. Даний документ було направлено поштою рекомендованим листом.

01.11.2013 року складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідальність за яке передбачена абз. З п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

04.11.2013 року за результатами розгляду протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Оверчуком О.В. винесено постанову по справі про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №104, згідно якої на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 накладено штраф у розмірі 103230грн. 00 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій вказали, що відповідач протиправно прийняв постанову про порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, так як, останній виконав всі передбачені вимоги закону та подав декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, до яких також належить й суд, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 - 2 ст. 34, ч. 1-2, 8 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності. Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється. За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Відповідно ч. 1 ст. 41 вищевказаного Закону, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно ч. 1-2 ст. 1, п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України. Суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, зокрема, за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об'єктах I категорії складності - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат; на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат; на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Порядок виконання будівельних робіт затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт" №466 від 13 квітня 2011 року (далі - постанова КМУ 466).

Відповідно до п. 7 постанови КМУ №466, реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до п. 8 постанови КМУ 466 замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації встановленою формою.

Згідно п. 11 постанови КМУ 466 у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Судами встановлено, що у декларації про початок виконання будівельних робіт від 03.09.2013 року замовником визначено позивача, який несе відповідальність, відповідно вимог винного законодавства за порушення у сфері містобудівної діяльності.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанції вірно встановлені обставини справи, судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: