Справа № 815/1517/16
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1517/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БЦ Михайлівський до Головного управління Держпраці України в Одеській області про визнання дій Головного управління Держпраці України в Одеській області протиправними стосовно проведення планової перевірки дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки в ТОВ БЦ Михайлівський та скасування наказу Головного управління Держпраці України в Одеській області про проведення планової перевірки від 18.02.2016 року за №159, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю БЦ Михайлівський до Головного управління Держпраці України в Одеській області про визнання дій Головного управління Держпраці України в Одеській області протиправними стосовно проведення планової перевірки дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки в ТОВ БЦ Михайлівський та скасування наказу Головного управління Держпраці України в Одеській області про проведення планової перевірки від 18.02.2016 року за №159.

В судовому засіданні 14.07.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що були відсутні підстави для видання оскаржуваного наказу про призначення проведення планової перевірки, оскільки положеннями п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VІІІ був введений мораторій на 2015-2016 роки на проведення перевірок контролюючими органами субєктів господарювання, обсяг реалізації яких не перевищують 20 мільйонів гривень. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, пославшись на законність прийнятого рішення, адже вказаний мораторій не розповсюджується на проведення перевірок відповідачем.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановлює наступні факти та обставини:

Відповідач на підставі ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є органом державного нагляду за дотриманням законодавства та нормативно-правих актів з охорони праці та промислової безпеки, якому ст.ст.6,7 цього ж Закону надані повноваження щодо призначення та проведення планових та позапланових контрольних заходів, а тому дії, рішення чи бездіяльність відповідача з цього приводу на підставі ст.55 Конституції України, п.1 ч.2 ст.17, ст.104 КАС України можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

18.02.2016 року Головним управлінням Держпраці, в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю БЦ Михайлівський було направлено повідомлення про проведення планової перевірки виробничих об'єктів № 15/01-28-182. Цим було повідомлено, що буде здійснено перевірку виробничих об'єктів, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю БЦ Михайлівський, що знаходяться за адресою м. Одеса, Картамишевська 9в у період з 02.03.2016 року до 08.03.2016 року стосовно стану охорони праці та промислової безпеки Товариства з обмеженою відповідальністю БЦ Михайлівський.

02.03.2016 року головні державні інспектори Головного управління Держпраці України в Одеській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 намагались здійснити вказану перевірку на підставі направлення на проведення перевірки від 22.02.2016 року 15/07-29-558. Дане направлення було видане на підставі наказу про проведення планової перевірки від 18.02.2016 року №159 та не були допущені посадовими особами позивача до проведення перевірки з підстав незаконності виданого наказу на перевірку.

Оцінивши оскаржені акти субєкту владних повноважень з огляду на положення ч.3 ст.2 КАС України, суд погоджується із правомірністю винесення відповідачем постанови про застосування штрафних санкцій з наступних підстав:

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади й місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти в порядку та спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Позивач посилається на Закон України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон №71).

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону №71 встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Суд погоджується з позицією представника відповідача про те, що відповідно до назви, структури та змісту Закону № 71 його сфера застосування стосується виключно внесення змін до Податкового кодексу України, а також податкової реформи. У тих випадках, коли нормативно-правовими актами вносяться зміни до діючого законодавства, це прямо зазначається у його тексті. В Законі № 71 не міститься розяснення щодо сфери застосування, окрім норм що встановлюють змінюють або припиняють дію податкових правовідносин та відсутні посилання на законодавчі акти в сфері охорони праці.

Згідно пункту 2.6. Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2013 року за №742/23274 (далі - Порядок № 742/23274): розпорядчий документ повинен мати преамбулу - вступну частину, яка має посилання на відповідну структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, дає стислу інформацію про необхідність та мету прийняття цього акта і підлягає врахуванню при розясненні та застосуванні нормативно-правового акта.

З наведеного можно зробити висновок, що Закон №71 направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, оскільки іншого не передбачено в означеному законі та підтверджується переліком повязаних нормативно-правових актів, які змінені в результаті прийняття Закону № 71, який розміщений на офіційному сайті ОСОБА_3 України (а.с.26-30).

Відповідно до Податкового кодексу України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, контролюючими органами є Державна фіскальна служба України та її територіальні органи (пункт 41.1 статті 41 ПК України).

Відповідач не є органом, який формує та реалізує податкову та митну політику України і при виконанні покладених на нього владних функцій не керується нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 15 Положення про Головне управління Державної служби України з питань праці в області, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 27.03.2015 року №340 до покладених повноважень територіальні органи Держпраці, зокрема, здійснюють державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Окрім того, суд погоджується з позицією представника відповідача про те, що нормами п.8 Розділу ІІІ більш пізнього Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VІІІ, обмеження щодо проведення контрольних заходів стосувались лише періоду з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року, тобто на час винесення оскаржуваного наказу від 18.02.2016 року №159 та проведення контрольного заходу 02.03.2016 року будь-які обмеження щодо проведення перевірки стосовно позивача не діяли.

Згідно статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-У (далі Закон №877) державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону № 877, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно підпункту 16 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, служба Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництво, зберігання, використання отруйних речовин у технологічних процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Відповідно до приписів Закону № 877 та інших нормативно-правових актів однією з вимог при здійсненні державного нагляду (контролю) є складання та затвердження плану проведення планових заходів державного нагляду (контролю) органами державного нагляду (контролю) здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 статті 5 Закону №877 передбачено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Представник позивача не заперечував проти наявності у відповідача законних повноважень щодо прийняття оскаржуваного наказу від 18.02.2016 року №159 щодо проведення планового контрольного заходу (лише заперечував стосовно не врахування, при цьому, вимог мораторію на проведення перевірок), в звязку із чим, відповідно до наведених вище повноважень такого органу та визнання такого повноваження представником позивача (ч.3 ст.72 КАС України) вказана обставина вважається встановленою.

Наявність у субєкта владних повноважень права на призначення та проведення планового контрольного заходу, вірне застосування відповідачем субєктом владних повноважень норм матеріального права в частині оформлення цього права та доведення до підконтрольної установи, на підставі положень ч.3 ст.2 КАС України, дають можливість суду прийти до висновку про законність дій та такого акту субєкту владних повноважень, в звязку із чим в задоволенні позовних вимог про визнання таких дій протиправними та визнання протиправною та скасування наказу відповідача про призначення проведення планової перевірки слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю БЦ Михайлівський до Головного управління Держпраці України в Одеській області про визнання дій Головного управління Держпраці України в Одеській області протиправними стосовно проведення планової перевірки дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки в ТОВ БЦ Михайлівський та скасування наказу Головного управління Держпраці України в Одеській області про проведення планової перевірки від 18.02.2016 року за №159 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 19.07.2016 року.

Суддя Єфіменко К.С.

В задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю БЦ Михайлівський до Головного управління Держпраці України в Одеській області про визнання дій Головного управління Держпраці України в Одеській області протиправними стосовно проведення планової перевірки дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки в ТОВ БЦ Михайлівський та скасування наказу Головного управління Держпраці України в Одеській області про проведення планової перевірки від 18.02.2016 року за №159 відмовити повністю.

19 липня 2016 року.