Справа № 804/1349/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 р. Справа № 804/1349/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., при секретарі Гелетій М.Т., розглянувши за участю:
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕММАРКБУД»
про застосування заходів реагування.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у період з 02.02.2016 р. по 22.02.2016р. було заплановано проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ «РЕММАРКБУД», проте керівництвом підприємства вказаний плановий захід проігноровано, від надання будь-яких пояснень підприємство відмовилось, про що були складені акти про відмову у проведенні перевірки. В ході проведення планової перевірки ТОВ «РЕММАРКБУД» встановлено, що підприємство за отриманням дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, дозволів на спеціальне водокористування та дозволів на розміщення відходів до відповідних органів не зверталось, що є порушенням вимог ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст.44 Водного кодексу України та ст.17 Закону України «Про відходи» відповідно. Вважає, що зважаючи на вид діяльності ТОВ «РЕММАРКБУД» (ремонт та технічне обслуговування машин і устаткування для промислового призначення), ним у відповідності до вимог чинного законодавства має здійснюватись господарська діяльність виключно за умови отримання вказаних дозволів.
Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував з тих підстав, що позивачем не доведено підстави для звернення до суду, зокрема не доведено, що відповідач здійснює господарську діяльність, яка призводить до утворення відходів, показник утворення яких свідчить про необхідність отримання дозволу на розміщення відходів.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 454/2011, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України. Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Відповідно до п. 4 Положення, Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря щодо наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин (підпункт "г" пункту 2 частини 4 Положення).
Відповідно до пункту 7 Положення, Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області здійснює свою діяльність на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №429 від 04.11.2011 р.
Таким чином, Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, яка створена для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
На виконання наказу №13-П від 11.01.2016р. Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області видані направлення на проведення планової перевірки від 11.01.2016р.
За фактом виходу працівниками Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області за адресою ТОВ «РЕММАРКБУД» з метою проведення планової перевірки, ТОВ «РЕММАРКБУД» було не допущено до проведення перевірки та відмовлено у наданні пояснень, про що складено акт про відмову в проведенні перевірки від 22.02.2016р.
З листа Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 15.02.2016р. за №3-835-83, адресованого начальнику Криворізького відділу ГУ Національної поліції у Дніпропетровській області, вбачається, що під час виїзду з метою проведення планової перевірки ТОВ «РЕММАРКБУД» керівник підприємства не зявився, будівля підприємства зачинена.
Судом встановлено, що в рамках виконання планового заходу дотримання вимог природоохоронного законодавства України до Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації направлено запит від 27.01.2016р. за №4-388-8-3 про надання інформації щодо наявності дозвільної документації у сфері охорони навколишнього середовища серед інших ТОВ «РЕММАРКБУД» за період за 2013-2015 роки.
Департаментом екології та природних ресурсів надано відповідь від 04.02.2016р. за вих. №3-487/0/261-16 згідно якої вказане підприємство не зверлатось за отриманням дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та дозволів на спеціальне водокористування.
Також в рамках виконання планового заходу дотримання вимог природоохоронного законодавства України до Криворізької центральної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області направлено запит від 27.01.2016р. за №4-390-8-3 про надання інформації щодо фактичних обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, скидів забруднюючих речовин та фактичних обсягів розміщення відходів, що задекларовані ТОВ «РЕММАРКБУД» в період за 2013-2015 роки.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду(контролю) у сфері господарської діяльності,повноваження органів державного нагляду(контролю), їх посадових осіб і права,обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду(контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон України № 877-V в редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст.1 Закону України № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади АР Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду(контролю) у сфері господарської діяльності.
За приписами ч. 4 ст. 4 Закону України № 877-V виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо законпрямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).
Водночас ч. 5 ст. 4 Закону України № 877-V передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органа державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України № 877-V на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності ,зокрема, підстав для повного або часткового зупинення виробництва звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адмініст ративного суду. У разі не обхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Системний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що необхідною умовою для звернення щодо повного або часткового зупинення виробництва є складений за результатами здійснення заходу акт, який має містити виклад виявлених порушень вимог законодавства.
Отже, передумовою для звернення субєкта владних повноважень до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг є порушення вимог законодавства, яке створює загрозу життю та здоровю населення.
У відповідності до ст.1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» забруднююча речовина речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоровя людини та стан навколишнього середовища; викид надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерело викиду обєкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
Згідно до Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №7 від 10.02.1995р. інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря це систематизація відомостей про розподіл джерел на території підприємства, кількість і склад викидів, спрямована комплексно на охорону атмосферного повітря. Інвентаризація включає в себе характеристику технології, газоочисних установок з точки зору утворення і відведення забруднюючих речовин, визначення параметрів стаціонарних джерел викидів, а також характеристику неорганізованих джерел.
До стаціонарних джерел забруднення відносяться підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий обєкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу або скиди забруднюючих речовин у водні обєкти. До стаціонарних джерел забруднення відносяться генератори, міні електростанції, газозварювальне обладнання (установки), які працюють на пальному при спаленні якого утворюються та викидаються в атмосферне повітря забруднюючі речовини або суміш таких речовин, що є обєктом та базою оподаткування екологічним податком за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами.
Позивачем не доведено наявності у відповідача у користуванні чи у власності будь-яких стаціонарних джерел (агрегату, цеху установки та іншого майна), яке б здійснювало викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря з урахуванням видів господарської діяльності згідно КВЕД.
Також доводи позивача про порушення відповідачем вимог ст.17 Закону України «Про відходи» судом не приймаються, з огяду на наступне.
Так, правові, організаційні та економічні засади діяльності, повязаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоровя людини на території України встановлені Законом України «Про відходи».
За приписами ст.1 Закону України «Про відходи» поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про відходи» субєктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації всіх форм власності, діяльність яких повязана із поводженням з відходами.
Позивачем не наведено обґрунтованих тверджень та не надано відповідних доказів того, що ТОВ «РЕММАРКБУД» здійснює господарську діяльність, яка повязана з поводженням з відходами.
Щодо порушень вимог Водного кодексу України в частині відсутності дозволу на спеціальне водокористування суд зазначає, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин іззворотними водами із застосуванням каналів (ст..48 Водного кодексу України).
Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.
Не належать до спеціального водокористування:
пропуск води через гідровузли (крім гідроенергетичних);
скид води з водних об'єктів для підтримання санітарних витрат у річці та з метою запобігання виникненню гідродинамічних аварій;
подача (перекачування) води водокористувачам у маловодні регіони;
усунення шкідливої дії вод (підтоплення, засолення, заболочення);
використання підземних вод для вилучення корисних компонентів;
вилучення води з надр разом з видобуванням корисних копалин;
виконання будівельних, днопоглиблювальних і вибухових робіт;
видобування корисних копалин і водних рослин;
прокладання трубопроводів і кабелів;
проведення бурових, геологорозвідувальних робіт;
інші роботи, які виконуються без забору води та скидання зворотних вод.
Слід зауважити, що основним видом діяльності відповідача, є ремонт та технічне обслуговування машин і устаткування для промислового призначення, але використання водопровідної води, також, не відноситься до спеціального використання води.
Законодавством передбачено різні види спеціального водокористування, зокрема, спецводокористування та користування водними об'єктами для потреб галузей економіки, а саме, для потреб: сільського, лісового, рибного, мисливського господарства, промисловості і гідроенергетики, а також водного транспорту, для протипожежних потреб (гл. 13 Водного кодексу України).
За відсутності доказів того, що ТОВ «РЕММАРКБУД» є юридичною особою, що здійснює спеціальне водокористування, позивач доходить хибного висновку про взаємозвязок між господарської діяльністю та обовязковістю на отримання дозволу на спеціальне водокористування.
Крім того, чинним законодавством не наділено особу при здійсненні певного виду господарської діяльності отримувати відповідні дозволи. Сам по собі відсутність дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, дозволів на спеціальне водокористування та дозволів на розміщення відходів або відсутність факту звернення до відповідних органів за такими дозволами не є порушенням норм чинного законодавства.
Обовязок до отримання дозволів має чітко встановлені критерії та порядок, зокрема наявність у користуванні чи у власності будь-яких стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря; застосування споруд або технічних пристроїв з метою забору води, скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів тощо.
На підставі викладеного, судом не встановлено порушень вимог природоохоронного законодавства України ТОВ «РЕММАРКБУД», а позивачем належними та допустимими доказами такі порушення не доведені.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.
У судовому засіданні, яке відбулось 24.05.2016 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Повний текст постанови складено 30.05.2016 року.
На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_3