Справа № 2а/0470/6471/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2016 р. м. Київ К/800/62877/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Донця О.Є.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у справі за позовом управління агропромислового розвитку Нікопольської районної державної адміністрації до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про скасування вимоги,-

в с т а н о в и л а :

Управління агропромислового розвитку Нікопольської районної державної адміністрації звернулось до суду з позовом в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу Південно-західного об'єднаного контрольно-ревізійного відділу контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, викладену в листі від 04.05.2011 року № 28/762 року про зобов'язання відшкодувати незаконні видатки на загальну суму 1 269 099,19 гривень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Південно-західного об'єднаного контрольно-ревізійного відділу контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області викладену в листі від 04.05.2011 року №28/762 року про зобов'язання відшкодувати незаконні видатки на загальну суму 1 269 099,19 гривень.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями у справі, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів та вірно враховано судами, Південно-західним об'єднаним контрольно-ревізійним відділом Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, на підставі направлення на проведення ревізії від 04.02.2011 № 28, виданого начальником відділу, керівником ревізійної групи головним контролером - ревізором Гуріною І.М., проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності управління Агропромислового розвитку Нікопольської районної державної адміністрації за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2010 р. по господарських операціях, які не були охоплені контрольними заходами, проведеними КРВ в Нікопольському районі (Акт від 23.05.2008 р. №390-24/3) та КРВ в м. Нікополі (Акт від 02.06.2010 р. № 170-19/11).

За результатами ревізії відповідачем складено Акт № 970-19/13 від 18.04.2011р. Не погоджуючись з висновками Акту, позивачем направлені заперечення до Акту ревізії, вих. № 378 від 22.04.2011 р., з обґрунтуванням безпідставності встановлених в Акті ревізії фактів та відсутності фінансових порушень з боку Позивача.

04.05.2011 року управлінням агропромислового розвитку Нікопольської районної державної адміністрації отримані висновки на заперечення, вих. № 28/766 від 04.05.2011 р., в яких відповідач заперечення не прийняв.

На підставі проведеної ревізії та складеного Акту № 970-19/13 від 18.04.2011 р. відповідачем направлено позивачу лист-вимогу про усунення виявлених порушень законодавства № 28/762 від 04.05.2011 р., відповідно до якиих Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області вимагала: в повному обсязі відшкодувати незаконні видатки, які виникли внаслідок включення ЗАТ «Птахокомбінат «Дніпровський» до компенсації з державного бюджету відсотків за залученими та використаними в 2008 році кредитними коштами на закупівлю комбікормів, ветеринарних препаратів, енергоносіїв не в поточному, а в 2007 році, на загальну суму 1 175 729,83 грн., в повному обсязі відшкодувати незаконні видатки, які виникли внаслідок надання ПП «Пектораль» державної підтримки на виплату компенсації вартості оплаченої електроенергії, при наявності заборгованості понад півроку із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) перед Пенсійним фондом України та місцевим бюджетом та при встановлені контрольно-ревізійним відділом в м. Нікополі факту незаконного отримання коштів компенсації вартості електроенергії ПП «Пектораль» у 2009р., поведеною у 2010р. ревізією окремих питань діяльності позивача, шляхом перерахування коштів в розмірі 93369,36грн. на рахунок об'єкта контролю.

Листом вих. №28/760 від 04.05.2011 р. про ініціювання цивільного позову Відповідач вимагає: ініціювати перед судом цивільні позови в інтересах держави до: ЗАТ «Птахокомбінат «Дніпровський» по відшкодуванню на рахунок Управління зайво отриманої компенсації відсотків за залученими кредитними коштами по короткостроковим кредитам на загальну суму 1 175 729,83 грн., ПП «Пектораль» по відшкодуванню на рахунок Управління незаконних видатків, що виникли внаслідок надання підприємству підтримки на виплату компенсації вартості оплаченої електроенергії в сумі 93 369,36 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що управління агропромислового розвитку Нікопольської районної державної адміністрації належним чином нарахувало компенсацію відсотків за залученими кредитами ЗАТ «Птахокомбінат Дніпровський», а також виплату ПП «Пектораль» компенсації вартості оплаченої електроенергії, а відповідні вимоги відповідача, що пред'являються у листі-вимозі № 28/762 від 04.05.2011 року про усунення виявлених порушень законодавства, на підставі висновків зроблених в акті ревізії, суперечать нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду вважає передчасними такі висновки судів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення), Інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Інспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Інспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Інспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, такі збитки не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги про відшкодування збитків, яка не породжує безпосередньо права чи обов'язки для цієї установи, оскільки обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, органом державного фінансового контролю пред'явлено вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії.

Таким чином, висновок судів попередніх інстанцій про можливість скасування вимоги Південно-західного об'єднаного контрольно-ревізійного відділу контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, викладену в листі від 04.05.2011 року №28/762 про зобов'язання відшкодувати незаконні видатки на загальну суму 1 269 099,19 грн. є помилковим.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 13 травня 2014 року №21-89а14, від 28 жовтня 2014 року №21-462а14, від 20 січня 2015 року №21-603а14, від 10 лютого 2015 року № 21-632а14, від 09 червня 2015 року № 21-174а15.

Зважаючи на викладене, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні позову управління агропромислового розвитку Нікопольської районної державної адміністрації до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про скасування вимоги - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: