Справа № 2-а-2443/11/2211
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НЕТІШИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/5/2014

02 липня 2014 року Нетішинський міський суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Стасюка Р.М.,

при секретарі Федорчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Славутської міської ради Хмельницької області, виконавчого комітету Славутської міської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішень субєкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову вказував, що згідно п.3 рішення виконавчого комітету Славутської міської ради № 293 від 26.09.1996 року "Про земельні питання'' передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки громадянам для обслуговування житлових будинків і ведення підсобного господарства згідно списку, в тому числі, ОСОБА_3 передано у приватну власність - 1243 кв.м, а ОСОБА_2 699 кв.м.

Вважає, що вищезазначене рішення є незаконним та не відповідає фактичним обставинам справи. Так, при прийнятті рішення № 293 не враховано рішення виконавчого комітету Славутської міської ради депутатів трудящих № 211 від 13.06.1980 року "Про результати обміру земель забудованого кварталу №13 та рішення виконавчого комітету Славутської міської ради народних депутатів № 252 "б" від 21.09.1989 року "Про надання земельної ділянки у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва". Крім того заяви про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки він не писав.

Крім того просить скасувати п.1.2 рішення Славутської міської ради від 28.01.2011 року за № 16.5-3/2011 «Про розгляд звернення ОСОБА_3». В обґрунтування заявленої позовної вимоги вказав, що згідно часток у будинковолодінні йому має належати земельна ділянка площею 1022,76 кв.м., а ОСОБА_2 329,24 кв.м. Таким чином відмова у вилученні переданої у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 369,76 кв.м по вул. Кн. Сангушків, 65 (Мануїльського) із одночасною її передачею ОСОБА_3 є незаконною. Так як ґрунтується на рішенні №293 про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 699 кв.м. яким порушено його права.

Ухвалою суду від 17.06.2014 року було замінено позивача ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_1.

В судовому засіданні Позивач та її представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили задоволити в повному обсязі.

Представник Славутської міської ради Хмельницької області та виконавчого комітету Славутської міської ради в судовому засіданні частково визнала позов в частині скасування рішення №293 щодо передачі в приватну власність для ОСОБА_3 1243 кв.м. земельної ділянки. Мотивуючи це наявністю висновку почеркознавчої експертизи яка встановила, що заява на імя голови Славутського міськвиконкому від 18.09.1996 року про передачу у приватну власність земельної ділянки, на якій розміщені житловий будинок та надвірні будівлі за адресою м. Славута вул. Мануїльського, 65 виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

В іншій частині позову просила відмовити мотивуючи це відсутністю доказів неправомірності подання заяви ОСОБА_2

Крім того вказала, що субєкт владних повноважень не може самостійно скасувати своє рішення.

Третя особа ОСОБА_2 та його представник проти задоволення позову заперечували. Подали письмові заперечення в яких вказали, що користування спірною земельною ділянкою встановилось за фактичним користуванням кожним співвласником, ще до придбання позивачем частини житлового будинку, а саме, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (попереднім власником іншої частини будинку). Розмір частки ОСОБА_5 становив 699 кв.м, а рештою частки користувався ОСОБА_6, а згодом після купівлі частини будинку Позивач. Земельні ділянки в натурі сторонам не відводилися. Межові знаки не встановлювалися і за актами не передавалися. 18 липня 1974 року, згідно свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, ОСОБА_2 став користувачем частини спірної земельної ділянки, площею 699 кв.м., якою добросовісно, відкрито і безперервно користується з того часу і дотепер. Натомість, розміри земельних ділянок, викладені у позовній заяві встановлені позивачем за арифметично обрахованим припущенням, а не за фактичним використанням земельних ділянок сторонами, що не може свідчити про встановлення дійсного факту.

Крім того Позивач посилається на підроблення заяви щодо передачі йому у власність земельної ділянки. Проте, прийнятого з цього приводу судового рішення, суду не надав.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Положення ст. 19 Конституції України закріплене у ст. 9 КАС України, яка передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно п.6 ст.59 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Судом встановлено, що на підставі заключення Шепетівського міжміського бюро технічної інвентаризації щодо обміру земель забудованого кварталу №13 у м. Славута від 15.05.1980 року, було прийнято рішення виконавчого комітету Славутської міської ради №211 від 13.06.1980 року. Відповідно до прийнятого рішення, надлишки земельної ділянки, площею 1032 кв.м. було залишено у користуванні ОСОБА_3.

09 липня 1974 року ОСОБА_3, згідно договору купівлі-продажу придбав у ОСОБА_6 63,82% одноповерхового дерев'яного будинку з надвірними будівлями до цієї частки будинку в місті Славута, по вул. Мануїльського, 65. Згідно п.1 Договору купівлі-продажу загальна житлова площа придбаної ОСОБА_3 частини житлового будинку становить 108,7 квадратних метрів.

Зазначений договір купівлі-продажу 15 липня 1974 року був зареєстрований в Шепетівському міжміському БТІ за №1/67.

18 липня 1974 року ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину став співвласником іншої частини житлового будинку, а саме 36,18 % житлового будинку з надвірними будівлями до цієї частини будинку. Дане свідоцтво було зареєстровано в Шепетівському міжміському БТІ за №1/67.

Згідно Заключення про реєстрацію (перереєстрацію) документів на право користування земельною ділянкою по вул. Мануїльського від 15 травня 1980 року розмір земельної ділянки за фактичним користуванням становив 1942 кв.м. (а.с.9 Обміру земель будівельного квартала №13 м. Славута). У відповідності до вказаного Заключення, раніше зареєстрований розмір земельної ділянки становив 910 кв.м.

Згідно ч.1 ст.91 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 року особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок.

Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради народних депутатів № 252 "б" від 21.09.1989 року "Про надання земельної ділянки у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва", для ОСОБА_7 було надано земельну ділянку площею 500 кв.м. Дана земельна ділянка була виділена із надлишків земельної ділянки, що перебували у користуванні ОСОБА_3

Відповідно до п.1 ст. 9 ЗК України (1990) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування ОСОБА_8 народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 ЗК України (1990) Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими ОСОБА_8 народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу.

Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення.

Передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими ОСОБА_8 народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Згідно п.3 рішення виконавчого комітету Славутської міської ради № 293 від 26.09.1996 року "Про земельні питання'' передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки громадянам для обслуговування житлових будинків і ведення підсобного господарства згідно списку, в тому числі, ОСОБА_3 передано у приватну власність - 1243 кв.м., а ОСОБА_2 699 кв.м.

Дане рішення було прийнято на підставі письмових заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до висновку спеціаліста від 20.05.2011 року заява на імя голови Славутського міськвиконкому від 18.09.1996 року про передачу у приватну власність земельної ділянки, на якій розміщені житловий будинок та надвірні будівлі за адресою м. Славута вул. Мануїльського, 65 виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

Представником відповідача не надано до суду доказів того, що передана у приватна власність ОСОБА_2 земельна ділянка розміром 699 кв.м. була йому надана раніше або що така ділянка вилучалась у інших громадян.

Відповідно пункту 1 ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю, або окремих його положень.

Враховуючи, що п.3 рішення виконавчого комітету Славутської міської ради № 293 від 26.09.1996 року "Про земельні питання'' в частині передачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлових будинків і ведення підсобного господарства прийнято без врахування рішень виконавчого комітету Славутської міської ради депутатів трудящих № 211 від 13.06.1980 року "Про результати обміру земель забудованого кварталу №13 та рішення виконавчого комітету Славутської міської ради народних депутатів № 252 "б" від 21.09.1989 року "Про надання земельної ділянки у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва", а також відсутності заяви ОСОБА_3Х та достатніх підстав для розгляду заяви ОСОБА_2, тому даний пункт слід визнати нечинним та скасувати.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України №7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Враховуючи, що рішення про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягає скасуванню, тому слід задоволити позовні вимоги в частині скасування та визнання нечинним п. 1.2 рішення Славутської міської ради від 28.01.2011 року за № 16.5-3/2011 «Про розгляд звернення ОСОБА_3».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186,256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати та визнати нечинним п. 3 рішення виконавчого комітету Славутської міської ради від 26.09.1996 року № 23 Про земельні питання в частині передачі безкоштовно у приватну власність земельні ділянки ОСОБА_3, площею 1243 кв.м. та ОСОБА_2, площею 699 кв.м. для обслуговування житлових будинків і ведення підсобного господарства.

Скасувати та визнання нечинним п. 1.2 рішення Славутської міської ради від 28.01.2011 року за № 16.5-3/2011 Про розгляд звернення ОСОБА_3.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_8