Справа № 431/5245/15-а
Суддя: Озеров В. О.
Дата ухвалення: 2016-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 431/5245/15-а
Провадження 2-а/431/3/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку письмового провадження)

14 січня 2016 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Озеров В.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Старобільському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення про відмову у призначенні довічного грошового утримання судді у відставці,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України Старобільському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення про відмову у призначенні довічного грошового утримання судді у відставці, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганської області від 24 грудня 2015 року № б/н, яким йому було відмовлено в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганській області призначити та виплатити йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 22 грудня 2015 року у розмірі, передбаченому ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року; допустити негайне виконання постанови суду в межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування свого позову, позивач посилається на те, що він працював суддею Старобільського районного суду Луганської області.

Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 12 листопада 2015 року №788-VІІІ «Про звільнення суддів» відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України його було звільнено з посади судді, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

На підставі вказаної Постанови Верховної ОСОБА_2 України 25 листопада 2015 року головою Старобільського районного суду виданий наказ № 68-ок «Про відрахування зі штату ОСОБА_1 у зв'язку із звільненням з посади судді у відставку».

Згідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді Старобільського районного суду у відставці ОСОБА_1 його загальний стаж судді становить 33 року 3 місяці 23 дні.

22 грудня 2015 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Заява направлена відповідачу разом з поданням Старобільського районного суду про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 22.12.2015 р., яке оформлено відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891, із змінами і доповненнями, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 11 лютого 2013 року № 2-4 «Про затвердження Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України».

24 грудня 2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області прийняте рішення про відмову в призначенні йому щомісячного довічного грошового утримання судді.

Підставою відмови у призначенні щомісячного довічного утримання судді зазначено, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 (далі Закон №213), з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до (серед інших) Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач вважає, що вказане рішення Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області від 24.12.2015 року є протиправним, та прийнятим з порушенням його прав на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, без врахування всіх поданих ним та уповноваженою особою документів щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що призвело до порушення принципу рівності перед законом, допустивши дискримінацію його прав на встановлену Законом України «Про судоустрій і статус суддів» виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Позивач вважає, що відповідач порушив норми ст.ст.8,19,22,55,58 Конституції України, ст.8 КАСУ, рішень Конституційного суду України від 01.12.2004 року №19-рп/2004 р., від 22.09.2005 року №5-рп/2005 р., від 11.10.2005 року №8-рп/2005 р., від 03.06.2013 року №3-рп/2013 р., ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року).

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача УПФ в Старобільському районі ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі.

Представник відповідача надала до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказала, що оскаржуване рішення було прийнято на підставі положень пункту 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року, тобто із дотриманням діючого законодавства.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 126 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без участі сторін.

Розглянувши в письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільскому районі Луганської області, суд вважає, що адміністративний позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти.

Відповідно до рішення сесії Старобільськой районной ради Луганськї області від 28 жовтня 1984 року ОСОБА_4 було обрано суддею Старобільського районного суду.

На підставі рішення Луганської обласної ради від 13 квітня 1990 року позивача було обрано суддею Старобільського районного суду (а.с. 29).

Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 20.04.2000 року №1654-ІІІ позивача було обрано безстроково суддею Старобільського районного суду (а.с. 30).

23 грудня 2004 року позивача було звільнено з посади судді в звязку поданою заявою про відставку (а.с. 31-32).

Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 22 вересня 2005 року позивача було обрано суддею Старобільського районного суду безстроково (а.с. 33).

Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 12 листопада 2015 року позивача було звільнено з посади судді Старобільського районного суду в звязку з поданою заяви про відставку (а.с. 34-35).

Заява про відставку судді Зайцева Л.Н. була отримана ОСОБА_2 юстиції 26 січня 2015 року, що підтверджується поштовою квитанцією (а.с. 36).

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку, стаж позивача складає 33 роки 3 місяці та 23 дні.

22 грудня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

До заяви позивача до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці були додані такі документи: копію постанови ВРУ №788-VІІІ «Про звільнення суддів»; копію наказу про відрахування судді зі штату суду; копію паспорту; копію картки платника податків (ідентифікаційного номеру); копію трудової книжки; довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; копію диплому; довідку з місця проживання.

Судом досліджена довідка Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 21.12.2015 р. № 4366/15-вип.

24 грудня 2015 року відповідачем було прийняте рішення № 11244/02-01, про відмову позивачу в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді.

Підставою відмови у призначенні щомісячного довічного утримання судді зазначено, те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 (далі Закон №213), з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів".

Аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України (ч. 1 ст.126 Конституції України).

Згідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції на дату подання позивачем заяви про звільнення з посади судді Старобільського районного суду у відставку, встановлено:

1. Суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку. ….

3. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до ОСОБА_2 ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. У разі звільнення судді з посади в результаті внесення такого подання ОСОБА_2 рада юстиції повідомляє про це ОСОБА_2 кваліфікаційну комісію суддів України.

4. Суддя продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

5. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Заява позивача про відставку була отримана ОСОБА_2 юстиції 26 січня 2015 року (а.с. 36).

Таким чином, встановлений законом строк внесення ВРЮ до Верховної ОСОБА_2 України подання про звільнення судді з посади, сплив 26 лютого 2015 року, проте рішення ВРЮ про внесення цього подання до Верховної ОСОБА_2 України не було прийняте, відповідно, не розглянута заява позивача про звільнення з посади судді у відставку.

В звязку з наведеним, суд вважає, що право позивача на відставку виникло до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 № 213, який почав діяти з 1 червня 2015 року, отже Закон України "Про судоустрій і статус суддів" щодо права на відставку має застосовуватись у редакції на дату виникнення цього права.

Довічне грошове утримання судді є однією з гарантій незалежності суддів, які не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів та внесення змін до чинних, що неодноразово було предметом конституційного розгляду, про що свідчать рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3рп/2013, від 22 травня 2008 року №10-рп 2008, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005.

Рішенням Конституційного Суду України (КСУ) 3 червня 2013 року №3-рп/2013 у справі №1-2/2-13 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ „Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції Україниположення вищенаведених норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Згідно п.3 резолютивної частини вказаного рішення КСУ положення Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI та Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Таким чином, на дату виникнення права позивача на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, підлягають застосуванню положення статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону №2856-УІ від 23.12.2010, якою встановлено:

«1. Судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання…

3. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

5. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Довічне грошове утримання суддям загальної юрисдикції виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів державного бюджету, за винятком суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України та вищих спеціалізованих судів, яким грошове утримання виплачується цими судами. (частина п'ята статті 138 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 23.12.2010 р. № 2856-VI)».

Про необхідність додержання незалежності судових органів та суддів наголошено у таких міжнародно-правових актах, як Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями Генеральної Асамблеї ООН 40/32 від 29 листопада 1985 року та 40/146 від 13 грудня 1985 року, Процедури ефективного здійснення Основних принципів незалежності судових органів, затверджені 24 травня 1989 року Резолюцією 1989/60 Економічної і ОСОБА_5 ООН, Європейська хартія про закон про статус суддів від 10 липня 1998 року (далі - Хартія), Рекомендація Комітету ОСОБА_6 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № 12 (2010) та додаток до неї. У цьому додатку визначено, що оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення; мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці; для захисту оплати праці суддів від зменшення слід прийняти спеціальні законодавчі положення (пункт 54 розділу VI).

Таким чином, у відповідності до ст.162 КАС України, спірне рішення відповідача слід визнати протиправним, та таким що підлягає скасуванню.

Також, з наведених підстав, підлягають задоволенню вимоги позивача про зобовязання відповідача, прийняти рішення про призначення та виплату судді у відставці з 22 грудня 2015 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді Старобільського районного суду згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 21.12.2015 р. № 4366/15-вип.

Понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. підтверджується квитанцією. Враховуючи те, що позов задоволено і відповідачем є Управління пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганській області, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганській області суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного і ст.ст. 8, 19, 22, 55, 58, 96, 126 Конституції України, ст. ст. 109, 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону №2856-УІ від 23.12.2010 р., керуючись ст. ст. 2, 11, 122, 126, 158-163, 186 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Старобільському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення про відмову у призначенні довічного грошового утримання судді у відставці задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в Староб льському Луганської області від 24 грудня 2015 року № б/н, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганській області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 22 грудня 2015 року у розмірі, передбаченому статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону №2856-УІ від 23.12.2010 р.

Допустити негайне виконання постанови суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганській області суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Озеров