Справа № 185/3730/16-а
Суддя: Боженко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/3730/16-а
Провадження № 2-а/185/340/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Боженко Л.В. за участю секретаря Полуциган О.О., розглянувши в м. Павлограді у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, суд

в с т а н о в и в :

22 квітня 2016 року ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної йому пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанов КМУ № 505 від 31.05.2012 року № 763 від 30.09.2015 року та № 1013 від 09.12.2015 року згідно з вимогами ст.. 50-1 ЗУ « Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-112 вих.№16 від 21.03.2016 року в розмірі 90% місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії та здійснювати відповідні виплати, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2016 року, та стягнути на його користь сплачений судовий збір в розмірі 551,21 грн. В обґрунтування позову вказує, що з 25 листопада 2002 року він перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію за вислугою років, відповідно до статті 50 - 1 ЗУ «Про прокуратуру», виходячи із розрахунку 90 % суми місячної заробітної плати. Пенсія призначена при загальному стажі роботи 34 роки 6 місяців 27 днів, в тому числі за час роботи в органах прокуратури на прокурорсько - слідчих посадах - 26років 7місяців 27 днів.

30.03.2016 року звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі зазначеного Закону, відповідно до довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-112 вих.№16 від 21.03.2016року, у звязку з підвищенням заробітної плати. Відповідачем від 31.03.2016 року відмовлено в перерахунку пенсії за вислугою років тому , що відповідно до ч.20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697 -У11- умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а протягом 2015 року та 2 мсяців 2016 року Кабінетом Міністрів України нормативно- правових актів, які б визначали умови, за настанням яких органами пенсійного фонду України можливо було здійснювати перерахунок раніше призначених пенсій працівникам прокуратури,- не приймалося. Не погоджуючись із відмовою відповідача, звернувся із даним позовом до суду. Позивач вважає що відповідач безпідставно відмовив йому у перерахунку пенсії.

У судове засідання від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмове заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на набрання чинності п.5 Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року «213-У11 та просить у задоволенні позову відмовити, оскільки згідно із ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-У111 частину 18 статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» щодо перерахунку пенсій викладено у новій редакції, а саме - умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, тому відсутні підстави для перерахунку пенсії.

Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що з листопада 2002 року позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», в розмірі 80% від заробітку. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року, за позовом ОСОБА_1 до відповідача, яка набрала законної сили, визнано неправомірними дії відповідача щодо перерахунку пенсіїї відповідно довідки про заробітну плату з урахуванням 80% заробітної плати, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії, враховуючи раніше сплачені суми, відповідно до ст. 50- 1 ЗУ «Про прокуратуру», на підставі довідки від 24.09.2012 року, виходячі із розрахунку 90% вд суми місячної заробітної плати починаючи з 01.03.2015 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно зі ст.50-1 Закону, є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років. Умови та порядок перерахунок пенсії прокурорам на час виникнення спірних правовідносин регламентовано статтею 50- 1 ЗУ «Про прокуратуру», у редакції, чинній як на час звільнення позивача. Право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку зі звільненням регламентовано частиною 13 статті 50-1 вищевказаного Закону, якою передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Викладення пункту 18 вказаної статті у новій редакції (умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України) та відсутність такого порядку станом на час звернення за перерахунком не позбавляє прокурорів права на перерахунок раніше призначених пенсій у зв'язку зі звільненням із збереженням при цьому розміру того відсотку від заробітної плати, який було взято на час призначення пенсії. Таким чином, підстави як призначення так і перерахунку пенсій працівникам прокуратури у ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991року « 1789-Х11 були визначені єдиною статтею 50-1, право на перерахунок раніше призначених пенсій у працівників прокуратури визначалось приписами пункту 18 вказаної статті, відповідно до якого, таке право наставало саме у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників.

Пунктом п.3 Постанови КМ України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» визначено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій з 01.12.2015 року підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою КМ України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». У відповідності до зазначених постанов Кабінету Міністрів України у позивача, як у пенсіонера органів прокуратури, виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року.

У звязку з підвищенням працівникам прокуратури заробітної плати позивач 30.03.2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії на підставі виданої довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-112 вих.№16 від 21.03.2016 року. Рішенням відповідача від 31.03.2016року позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у звязку з тим, що відповідно до ч.20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697 -У11- умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а протягом 2015 року та 2 мсяців 2016 року Кабінетом Міністрів України нормативно- правових актів, які б визначали умови, за настанням яких органами пенсійного фонду України можливо було здійснювати перерахунок раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, - не приймалося.

Щодо фактичних обставин справи спору між сторонами не виникало.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Констітуції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На підставі вимог ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991року №1789-Х11, (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Відповідно до вимог ч. 18 ст. 50-1 Закону України, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно до вимог статей 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Пунктом 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо пенсійного забезпечення « від 02.03.2015 року №213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», Про прокуратуру», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу» та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Суд вважає, що вказані норми закону, виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм ЗУ «Про прокуратуру».

Враховуючи, що позивач 30.03.2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, відповідач повинен був керуватися ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-Х11, в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-У111 вд 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50- 1 ЗУ «Про прокуратуру , які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-У111 від 02.03.2015 року не зазнали. Отже, відповідач повинен провести перерахунок пенсії позивачу на підставі заяви від 30.03.2016року, документів пенсійної справи, довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-112 вих.№16 від 21.03.2016 року про заробітну плату та частин 13, 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 в розмірі 90% місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС Україгни, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 10.12.2013 (справа №21-348а13), від 06.10.2015 (справа №127/11720/14-а). Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1 -рп/99 від 09.02.1999року у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

В рішеннях Конституційного Суду України №8-рп/99 від 06.07.1999року (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституціїя України видокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013(справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Крнституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша ст. 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої ст. 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3ст. 116 Контситуції України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики. Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року « Про застосування Конституції україни при здійсненні правосуддя», оскільки Конституціїя України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС УКраїни, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу за вислугою років відповідно до ст. 50-1 ЗУ « Про прокуратуру» № 1789-Х11 від 05.11.1991 року (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), відповідач грубо порушує соціальні права і свободи позивача.

Також не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та обставина, що набув чинності ЗУ «Про прокуратуру» в новій редакції від 14 жовтня 2014 за № 1697-VII з втратою дії окремих положень Закону України «Про прокуратуру» 1991 року щодо права на призначення та перерахунку пенсій, а з 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. У даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру (у редакції ЗУ від 12.07.2001 року № 2663-111, що діяла станом на час призначення пенсії (жовтень 2006 року), оскільки інших не існує.

Проте Кабінетом Міністрів України з 01.01.2015 по теперішній час не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, чим звужено та обмежено Конституційне право позивача на пенсійне забезпечення. За вказаних обставин, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України будь-якого порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури є фактично бездіяльністю, що порушує гарантоване Конституцією та Законом право на її перерахунок.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на перерахунок пенсії, рішення відповідача є неправомірним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч. 1ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.17,18,71,99,105,121,128,153,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру».

Зобов'язати Павлоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок призначеної пенсії з 01.01.2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанов КМУ № 505 від 31.05.2012 року №763 від 30.09.2015 року та № 1013 від 09.12.2015 року згідно з вимогами ст. 50-1 ЗУ « Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001року, на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-112 вих.№16 від 21.03.2016 року в розмірі 90% місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії та здійснювати відповідні виплати, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551(п'ятсот п'ятдесят одна) грн.21 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Л.В.Боженко