Справа № 809/669/16
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2016 р. № 809/669/16

10 год. 50 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Бунич Т.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

06.06.2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем без достатніх підстав та всупереч вимогам чинного законодавства.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені податковим органом незаконно. Зазначив, що в порушення положень Митного кодексу України, Податкового кодексу України відповідач необґрунтовано та безпідставно зробив висновок про невірне декларування терміну використання вантажного автомобіля, ввезеного на митну територію України, та оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями протиправно збільшив суму грошового зобовязання з акцизного податку в розмірі 52 701,93 грн., з них за податковими зобовязаннями на суму 41 161,88 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 10 540,05 грн.; з податку на додану вартість в розмірі 10 540,48 грн., з них за податковими зобовязаннями на суму 8 432,387 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 2 108,1 грн. Вказав, що такий висновок податкового органу ґрунтується лише на даних офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім", який надав відповідачу витяг з бази даних виробника у вигляді копії карти даних та vehicle information, що є спеціалізованою інформацією системи з обмеженим доступом для користування офіційними дилерами та не містить інформацію про дату першої реєстрації автомобіля. Звернув увагу суду на те, що згідно малого бріфу, зазначеного у технічному паспорті великого бріфу, договору купівлі-продажу від 19.11.2015 року, висновку експертного авто товарознавчого дослідження за №463 та висновку експертного дослідження за результатами трасологічного дослідження та ТЕД від 25.11.2015 року датою першої реєстрації є 22.12.2010 року, а ідентифікаційні номера транспортного засобу змінам не піддавалися. Просив позов задовольнити повністю.

Представники відповідача проти заявленого позову заперечили. Зазначили, що згідно відповіді офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім" на запит Івано-Франківської митниці дата виготовлення вантажного автомобіля 09.02.2009 року, а дата першої реєстрації 25.03.2009, тобто на момент ввезення на митну територію України та надання його для митного оформлення вказаний автомобіль використовувався більше 5 років. Вказали, що таким чином податковим органом правомірно визначено ставку оподаткування даного вантажного автомобіля в розмірі 0,8 євро/см.куб. Просили суд в задоволенні позову відмовити.

Залучений до розгляду справи з ініціативи суду свідок ОСОБА_5 суду показав, що працює головним державним ревізором-інспектором ГУ ДФС в Івано-Франківській області та проводив перевірку, за результатами якої прийняті оскаржувані рішення. Пояснив, що підставою для висновку про невірно задекларований термін використання вантажного автомобіля став виключно лист офіційного дилера. Крім того вказав, що Івано-Франківською митницею згідно листа Посольства Федеративної Республіки Німеччина від 10.05.2016 року кримінальна поліція землі Саксонія-Анхальт розпочала перевірку щодо можливих невідповідностей під час видачі транзитних реєстраційних документів для транспортних засобів. Вказав, що про проведення перевірки ОСОБА_4 було повідомлено належним чином та витребувано у неї додаткові документи, однак жодних матеріалів податковому органу не надала.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.11.2015 року на митну територію України через митний пост "Мостиська" Львівської митниці ДФС ОСОБА_6 по дорученню ОСОБА_4 ввезено транспортний засіб виробника "DAIMLERCHRYSLER AG" (Німеччина), а саме вантажний автомобіль бувший у використанні марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_1.

В судовому засіданні встановлено, що 26.11.2015 року на митному посту "Коломия" Івано-Франківської митниці здійснено митне оформлення вказаного вантажного автомобіля за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_2, митною вартістю 84 231,52 грн. згідно митної декларації від 26.11.2015 року за № 206020000/2015/400918 (а.с.47). При митному оформленні автомобіля вказано дату першої реєстрації - 22.12.2010 року, відповідно ставка акцизного податку склала 0,02 євро/куб.см, як для вантажного автомобіля, що використовувався до 5 років.

Позивачем під час митного оформлення автомобіля сплачено, зокрема, акцизний податок за ставкою 0,02 євро за 1 куб.см обєму двигуна в сумі 1 081,07 грн. та податок на додану вартість в розмірі 20 відсотків в сумі 19 589,46 грн. (а.с.15).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведена документальна невиїзна перевірка з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності платником податків ОСОБА_4 згідно митної декларації від 26.11.2015 року за № 206020000/2015/400918, за результатами якої складено акт від 22.04.2016 року за № 223/09-19-17-01-15/НОМЕР_3 (а.с.13-18).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3. статті 215 Податкового Кодексу України внаслідок невірно задекларованого терміну використання вантажного автомобіля, ввезеного на митну територію України по митній декларації від 26.11.2015 року за № 206020000/2015/400918, в результаті чого допущено суттєве зменшення сплати митних платежів та спотворення митної статистики.

У відповідності до висновків осіб, які здійснювали перевірку, ввезений вантажний автомобіль відповідає коду УКТ ЗЕД 8704, як такий, що використовувався з 5 до 8 років згідно листа офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім" за № 07/02 від 09.02.2016 року, з посиланням на витяг з баз даних виробника у вигляді копії карти даних та vehicle information, в яких зазначено дату виготовлення вантажного автомобіля 09.02.2009 року та дату першої реєстрації автомобіля 25.03.2009 року, відтак визначено застосування коефіцієнта 40 до ставки акцизного податку, тобто для оподаткування даного автомобіля повинна застосовуватися ставка акцизного податку 0,8 євро/см.куб.

На підставі акта перевірки Головне управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийняло оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 06.05.2016 року якими збільшив суму грошового зобовязання з акцизного податку в розмірі 52 701,93 грн., з них за податковими зобовязаннями на суму 41 161,88 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 10 540,05 грн.; з податку на додану вартість в розмірі 10 540,48 грн., з них за податковими зобовязаннями на суму 8 432,387 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 2 108,1 грн. (а.с.21,23).

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобовязання, визначеного за результатами документальної перевірки (частина 1 статті 50 Митного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно частини 5 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 6 статті 265 Митного кодексу України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України передбачено, що декларант зобовязаний, зокрема, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу (пункт 4); у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів (пункт 5).

Згідно із частиною 1 статті 293 Митного кодексу України особою, на яку покладається обовязок із сплати митних платежів, є декларант.

Особою, на яку покладається обовязок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобовязання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків (частина 2 статті 293 Митного кодексу України).

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів (пункт 8 частини 1 статті 336 Митного кодексу України).

Частиною 6 статті 345 Митного кодексу України передбачено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобовязання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно частини 2 статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю субєктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Частиною 1 статті 352 Митного кодексу України передбачено, що посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно приписів пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 180.1. статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України,

Пунктом 190.1. статті 190 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків (пункт 193.1. статті193 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 206.1. статті 206 Податкового кодексу України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Відповідно до абзацу 5 пункту 215.1. статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать серед іншого і транспортні засоби для перевезення вантажів.

Пунктом 215.2. статті 215 Податкового кодексу України передбачено, що ставки податку встановлюються цією статтею і є єдиними на всій території України.

Згідно положень підпункт 215.3.5-2. пункту 215.3. статті 215 Податкового Кодексу України акцизний податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувалися з кодом товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_2 за ставкою податку у твердій сумі з одиниці реалізованого товару (продукції) (специфічні) 0,02 євро за 1 куб.см обєму циліндрів двигуна.

При цьому передбачено, що ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Відповідно до підпункту 14.1.163. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України перша реєстрація транспортного засобу - це реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Транспортні засоби, що використовувалися, - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби (підпункт 14.1.251. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року за № 1388.

Якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, вони вважаються використовуваними. Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі.

У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів датою початку використання транспортного засобу вважається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). У разі якщо календарну дату визначити неможливо, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_6 по дорученню ОСОБА_4 ввезено на митну територію України транспортний засіб марки Merсedes-Benz модель Sprinter 313, призначений для перевезення вантажів, бувший у використанні, номер кузова (шасі) VIN- WDB9066331S384405, з дизельним типом двигуна, номер двигуна НОМЕР_4, робочий обєм циліндрів двигуна 2148 см.куб., потужність двигуна 95 кВт., загальна кількість місць, включаючи місце водія - 3, вантажопідйомність 1,144 т., маса в разі максимального навантаження 3,500 т., колісна формула 4х2, тип кузова фургон, виробник DAIMLERCHRYSLER AG (Німеччина) та здійснено його митне оформлення згідно вимог чинного законодавства.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого уповноваженим німецьким органом 13.11.2015 року (малий бріф, великий бріф) (а.с.68-72) та висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості ввезеного автомобіля за № 463 від 25.11.2015 року (а.с.52-56) датою реєстрації вказаного автомобіля є 22.12.2010 року. Зокрема, в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу країни виробника (великий бріф) за № WR686274 від 13.11.2015 року, в розділі "В" "Datum Erstzulassung des Fayrzeugs" (дата першого допуску до експлуатації) зазначена дата "22.12.2010". Аналогічна дата зазначена у договорі купівлі-продажу від 19.11.2015 року (а.с.66-67), а також акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 21.11.2015 року (зворотній бік а.с.48). Всі ці документи узгоджуються між собою і будь-яких протиріч не мають.

Окрім зазначеного, відповідно до висновку експертного дослідження за результатами трасологічного дослідження та ТЕД від 25.11.2015 року ідентифікаційний номер кузова (WDB9066331S384405) та номер двигуна 4567) наданого на дослідження автомобіля Merсedes-Benz Sprinter 313, 22.12.2010 року першої реєстрації зміні не піддавався і є первинним, а бланк наданого на дослідження супровідного документу (бріф) WR686274 за своїми характеристиками відповідає аналогічним документам, що виготовлялися уповноваженим органом країни походження; реквізити та записи супровідного документу змінам не піддавались (а.с.41-42).

Вказані документи не визнані, в передбаченому законодавством порядку, недійсними, а також відповідачем не спростовано їх належності, як доказів у справі.

Тобто, з досліджених судом доказів вбачається, що датою першої постановки на облік, а відповідно і датою початку експлуатації ввезеного транспортного засобу є саме 22.12.2010 року, що, з урахуванням дати його ввезення на митну територію України, складає менше 5 років.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно встановленим судом обставинам справи, єдиним документом на підставі якого податковим органом винесені оскаржувані подвткові повідомлення-рішення, був лист офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім" про те, що згідно витягу з баз даних виробника у вигляді копії карти даних та vehicle information дата реєстрації автомобіля вантажного марки Merсedes-Benz модель Sprinter 313, номер кузова (шасі) WDB9066331S384405 вказана 25.03.2009 року, а дата виготовлення 09.02.2009 року (а.с.77-78).

При цьому суд вказує на те, що дана інформація є спеціалізованою інформацією системи з обмеженим доступом для користування офіційними дилерами.

На переконання суду, лист офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім", а також інформація, отримана з мережі Інтернет (сайт vin.su) щодо дати виготовлення транспортного засобу 09.02.2009 року (а.с.20), на які посилається відповідач, за відсутності документального підтвердження офіційними документами викладеної у них інформації та відсутності посилань на безпосередні джерела її отримання, не є достатньо вагомими доказами, які б спростовували відомості, що містяться у наданих платником податків документах та правомірності його дій.

Також суд зазначає, що за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на автомобіль, що видані іноземним державним органом, контролюючий орган, у відповідності до вимог чинного законодавства, повинен по офіційних каналах затребувати від уповноваженого німецького органу інформацію стосовно дати реєстрації автомобіля у звязку із такими розбіжностями у відомостях німецького реєстраційного органу та офіційного дилера. Однак, як встановлено судом, відповідач з такими запитами до іноземних державних органів не звертався.

Відтак, дані, зазначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, виданого уповноваженим німецьким органом 13.11.2015 року (малий бріф, великий бріф) за № WR686274, суд вважає достовірними та такими, що не можуть бути спростовані одним лише листом офіційного дилера чи інформацією з мережі Інтернет.

Крім того, використана відповідачем інформація дилера не є належним та допустимим доказом в розумінні положень статті 70 КАС України, так як в отриманій інформації в графі "VIN" відсутній відповідний номер транспортного засобу, який на думку відповідача і є визначальним при встановлені дати виготовлення і реєстрації транспортного засобу.

В той же час, на думку суду, позивачем доведено його добросовісність під час ввезення транспортного засобу на територію України та здійснення його митного оформлення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання про те, що у Головного управління ДФС в Івано-Франківській області не було правових підстав для збільшення сум грошових зобов'язань ОСОБА_4 зі сплати акцизного податку та з податку на додану вартість за ввезений на митну територію України транспортний засіб, а тому спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем протиправно і підлягають скасуванню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Податкові повідомлення-рішення за №№, НОМЕР_5 від 06.05.2016 року скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_4 632 (шістсот тридцять дві) грн. 42 коп. судових витрат.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 18.07.2016 року.