Справа № 822/457/16
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/457/16

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук А.М.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

19 липня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Атестаційної комісії №2 Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, Апеляційної атестаційної комісії Західного регіону про визнання нечинним та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Атестаційної комісії №2 Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, Апеляційної атестаційної комісії Західного регіону про визнання нечинним та скасування рішень.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Статтею 197 КАС України, зокрема п.1 ч. 1, встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом позову, з яким звернувся ОСОБА_2 до суду є встановлення правомірності прийняття оскаржуваного наказу Головним управлінням Національної поліції у Хмельницькій області №10о/с від 10.02.2016 року про звільнення позивача зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" та поновлення його на посаді.

В обґрунтування цих вимог позивач посилається в тому числі і на Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських, затверджену наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, правомірність якої повинен встановити Окружний адміністративний суд міста Києва в адміністративній справі №826/27744/15.

Тому на думку суду першої інстанції, вирішення по суті справи 822/457/16 є не можливим до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва в адміністративній справі №826/27744/15 за позовом Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України до Міністра внутрішніх справ України, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу МВС України №1465 "Про затвердження Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських".

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги у справах №822/457/16 та №826/27744/15 є взаємопов'язаними, вирішення останньої справи і обставини, які будуть встановлені у судовому рішенні, матимуть преюдиціальне значення та можуть вплинути на результат розгляду цієї справи, тому провадження у справі №822/457/16 слід зупинити.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законодавством і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однією з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Вичерпний перелік підстав для зупинення провадження міститься у ст.156 КАС України. Дана стаття спрямована на те, щоб обставини, що об'єктивно перешкоджають здійсненню адміністративного судочинства у певній справі і мають об'єктивний характер, не вважалися такими, що тягнуть за собою порушення строків розгляду справи, встановлених Кодексом. Водночас вичерпний перелік підстав, які суд може застосувати з власної ініціативи для зупинення провадження, сприяє тому, щоб свавільно не створювалися перешкоди для доступу до суду.

Проте, колегія суддів вважає, що обставини, які б об'єктивно перешкоджали здійсненню адміністративного судочинства на час винесення оскаржуваної ухвали відсутні.

Так, згідно пункту 3 частини 1 статті 156 КАС України, на яку послався суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Отже для застосування даної правової норми необхідно настання наступних обставин:

- наявність спору в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;

- неможливість розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Таким чином, враховуючи положення ст. 156 КАС України, суд зупиняє провадження у справі лише у разі неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження у справі до вирішення іншої запобігає постановленню суперечливих рішень у різних, але пов'язаних між собою справах.

Так, предметом спору у справі №826/27744/15 за позовом Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України до Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу МВС України №1465 "Про затвердження Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських", що розглядається Окружним адміністративним судом м. Києва, є законність відомчого нормативно-правого акту, про що вказує в своєму клопотанні про зупинення провадження у даній адміністративній справі Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Особливості провадження у справах щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, зокрема, передбачені статтею 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, в обґрунтування клопотання про зупинення провадження в даній адміністративній справі, відповідач Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області також посилається на те, що атестування поліцейських та, зокрема, і позивача, а також його звільнення проводилось саме на підставах і в порядку визначених Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, питання законності якої встановлюється іншим судом.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів зазначає, що предметом спору в даній адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 є правовідносини, які виникли внаслідок прийняття Головним управлінням Національної поліції у Хмельницькій області №10о/с наказу від 10.02.2016 року про звільнення позивача зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" Водночас, як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивач не оспорює законність Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, а оскаржує прийняті щодо нього рішення та вважає їх протиправними внаслідок порушення відповідачами норм Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських.

Тому, враховуючи вимоги п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, а також мотиви і доводи сторін по суті спору та клопотанні про зупинення провадження у справі, на думку колегії суддів, визнання вказаного вище наказу МВС України № 1465 "Про затвердження Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських" законним або таким, що не суперечить нормативно-правовим актам вищої юридичної сили, не матиме преюдиційного значення для вирішення спору по суті заявлених позовних вимог у даній адміністративній справі, оскільки позивач оскаржує дії та рішення відповідачів щодо проведення атестування відповідно до Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, у правовідносинах, що вже мають місце.

Таким чином, оцінюючи доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що підстави зупинення провадження по справі, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, а відтак, ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Атестаційної комісії №2 Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, Апеляційної атестаційної комісії Західного регіону про визнання нечинним та скасування рішень скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 липня 2016 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В. Совгира Д. І.