Справа № 820/8182/15
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року м. Київ К/800/7878/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року

у справі №820/8182/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмен-Інтер» (надалі - ТОВ «Будмен-Інтер»)

до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (надалі - ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова),

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Готика ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІСТ ГРУПП ЛІМІТЕД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Асторг Центр», Товариство з обмеженою відповідальністю «Регістан ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спрінфудс Торг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Пак Плюс 2012»

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

ТОВ «Будмен-Інтер» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому поставлено питання про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова 29.07.2015 року №.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ТОВ «Будмен-Інтер» та ТОВ «ВІСТ ГРУПП ЛІМІТЕД» зазначають, що рішення суду другої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судом апеляційної інстанції надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, просять залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до п.2 ч.1 ст.222 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, контролюючим органом проведено невиїзну документальну позапланову перевірку ТОВ «Будмен Інтер» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «ВІСТ ГРУПП ЛІМІТЕД» за період травень - грудень 2013 року, січень - лютий 2014 року, червень 2014 року їх реальності, повноти відображення в обліку, про що складеного акт від 07.07.2015 року №2698/20-30-22-01/33119743.

За наслідками проведеної перевірки відповідач дійшов висновку про відсутність факту реального здійснення господарських відносин з ТОВ «ВІСТ ГРУПП ЛІМІТЕД» в частині придбання товарів (послуг) від даного контрагента у травні - грудні 2013 року, січні - лютому 2014 року, червні 2014 року внаслідок чого підприємством порушено п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 , п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України.

На підставі складеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.07.2015 року №, згідно з яким яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 347839,50 грн.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції між позивачем та ТОВ «ВІСТ ГРУПП ЛІМІТЕД» не підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції та її використання в межах господарської діяльності, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції цілком правильно та обґрунтовано виходив з наступного.

В силу приписів ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи, в тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.3 цієї ж статті Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до статті 201.10 Податкового Кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналізовані законодавчі положення свідчать на користь висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту з податку на додану вартість у податковому обліку є правомірними за умови реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції.

Судом апеляційної інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Будмен Інтер» та ТОВ «ВІСТ ГРУПП ЛІМІТЕД» було укладено договори поставки на реалізацію №1111 (Р) від 19.03.2012 року та №1376 (Р) від 01.08.2013 року.

На підтвердження виконання зазначених господарських операцій позивачем було надано копії видаткових та прибуткових накладних за спірний період, копії накладних на повернення та довіреностей на отримання матеріальних цінностей, копії коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, довідку банківської установи щодо руху коштів по рахунку ТОВ «Будмен Інтер» по контрагенту ТОВ «ВІСТ ГРУПП ЛІМІТЕД», платіжні доручення, копії декларацій про відповідність, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи та листи регіональних органів Держспоживстандарту України отримані від постачальника.

Крім того, представником третьої особи, ТОВ «ВІСТ ГРУПП ЛІМІТЕД», на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з позивачем надано копію документу про введення складського приміщення; копію договору оренди складського приміщення № АО-1 від 01.11.2012 року з актом приймання-передачі і додатковою угодою; копію договору використання власного автомобіля у виробничих цілях від 30.12.2013 року; копії нотаріального договору оренди транспортного засобу від 21.05.2014 року; копії договору комерційного представництва (аутсорсингу); копії звітів з праці за січень - вересень 2013 року, січень - червень 2013 року, січень - грудень 2013 року, січень - червень 2014 року із зазначенням середньооблікової кількості штатних працівників, а також товарно-транспортні накладні та вибірково видаткові накладні, на підставі яких здійснювалась поставка товару.

Матеріали справи містять бухгалтерську довідку від 03.11.2015 року надану позивачем на підтвердження реалізації придбаного у контрагента ТОВ «ВІСТ ГРУПП ЛІМІТЕД», а також видаткові накладні та довіреності на отримання товару третіми особами.

Враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що надані позивачем документи, які не мають недоліків, оформлені належним чином за формою та змістом, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з вищевказаним контрагентом є належними, допустимими та достатніми доказами дійсного проведення господарських операцій за спірними правочинами.

Податковим органом, в свою чергу, не наведено переконливих доводів та не подано належних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, а також доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по господарським операціям на час їх виконання, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов'язань третіх осіб.

На момент здійснення господарських операцій, позивач та його контрагент були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавалися.

Посилання відповідача на інформацію, що міститься в акті перевірки контрагента позивача, правомірно не прийнято судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Таким чином, господарські операції позивача з ТОВ «ВІСТ ГРУПП ЛІМІТЕД» здійснювалися в межах звичайної господарської діяльності підприємств, а тому вони є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, спричинили реальну зміну майнового стану та підтверджуються необхідними документами, які містять усі обов'язкові реквізити та розкривають зміст та обсяг господарських операцій.

Отже, оцінюючі зібрані по справі докази, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо задоволення позовних вимог та визнання протиправними й скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 29.07.2015 року №.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судом апеляційної інстанцій, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області судовий збір в сумі 5846,40 (п'ять тисяч вісімсот сорок шість грн. 40 коп.) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач УДКCУ у Печерському районі, рахунок отримувача 0007, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, код банку отримувача 820019, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету 22030105 «Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)».

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ Ю.І. Цвіркун