Справа № 753/7750/16-а
Суддя: Шклянка М. П.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7750/16-а
провадження № 2-а/753/429/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шклянка М.П.. розглянувши у залі суду в м. Києві в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання неправомірною відмови в проведенні перерахунку пенсії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом про визнання неправомірною відмови в проведенні перерахунку пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно наказу Генерального прокурора України №161ц від 09.02.2015 року вона звільнена з посади заступника начальника відділу Генеральної прокуратури України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

В зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників у розмірах та відсотках від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у ральної прокуратури України №18-419 зп від 04.03.2016 вона 25.12.2012 року звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії.

Управління Пенсійного фонду України в місті Києві листом від 15.03.2016 року відмовило позивачу у перерахунку пенсії, мотивуючи своє рішення тим, що відповідно до вищезазначеного нормативного акту з 01.06.2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивачка до суду надала заяву про заміну відповідача Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва на Лівобережного об»єднання управління Пенсійного фонду України в м.Києві .

З письмових заперечень представника Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві вбачається, що проти задоволення позову він заперечує. Зазначено, що позивач знаходиться на обліку в Лівобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Обчислення (перерахунок) пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

У п. 5 Прикінцевих положень ЗакономУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року зазначено, що 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначені відповідно Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з вищенаведеним з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах вищезазначеного Закону, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що розглянувши заяву ОСОБА_2 про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі та відсотках відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Генеральної прокуратури України №18-419 зп від 04.03.2016, листом від 15.03.2016 року, відповідачем було відмовлено позивачу в такому перерахунку пенсії за посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року.

Під час перерахунку пенсії позивачу Лівобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві були застосовані положення ч. 2 ст. 50-1 Закону «Про прокуратуру» в редакції від 28 грудня 2014 року, згідно з якими пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, а також положення ч. 18 ст. 501 Закону, якими встановлений максимальний розмір пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права та наведено перелік періодів та років вислуги, необхідних отримання пенсії.

Зазначено, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Вбачається, що з 01 жовтня 2011 року положення частини першої ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи».

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулювались частинами 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» не змінились (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 вказаного Закону України «Про прокуратуру, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

У ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зазначалось, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. За таких обставин, суд вважає, що при перерахунку пенсії позивачу та визначенню розміру пенсії підлягає застосуванню норма Закону, чинна на день призначення пенсії. У такому випадку зміни, внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам та слідчим, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Порядок призначення та перерахунку пенсії є різними за своїм змістом і механізмом їх проведення. Нормами, що визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» не змінювались.

Крім того, суд враховує, що ст. 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядались питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист громадян України та визначав, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99,рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказував, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

За таких обставин, зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, постанові від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13.

За таких обставин, відмова Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в перерахунку пенсії позивачу є протиправною.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України відповідач має відшкодувати пдержаві понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Керуючись статтями 19, 22 Конституції України, ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний ОСОБА_2 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04.03.2016 року №18-419зп про заробітну плату.

Зобов'язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії за вислугу років, згідно довідки Генеральної прокуратури України від 04.03.2016 року №18-419зп про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% з середнього заробітку з 01.12.2015 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплати різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Стягнути з Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Cуддя: