Справа № 804/2230/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 р. Справа № 804/2230/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, доводи викладені в позовні заяві підтримав.
Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, з наступних підстав.
22.02.2016 року , у звязку із початком проведення перевірки, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 було вручено запит від 22.02.2016 року № 4144/10/04-64-13-03, про необхідність надання усіх первинних документів, що повязані з предметом перевірки.
25.02.2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська із листом про продовження терміну перевірки на 2 робочих дні у звязку з великим обсягом первинних документів, які необхідно надати для проведення перевірки.
Відповідно до наказу Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська від 26.02.2016 року № 265 проведення перевірки продовжено на робочих дня з 29.02.2016 року.
29.02.2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 знов звернулась із листом про продовження терміну перевірки на 2 робочих дні у звязку з великим обсягом первинних документів, які необхідно надати для проведення перевірки.
У висновку акта перевірки зазначено, що встановлені такі порушення:
- пунктів 44.1, 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, в частині незабезпечення зберігання первинних документів з питань обчислення і сплати податків і зборів та ненадання первинних документів у повному обсязі для перевірки;
- пункту 2 частини 1 статті 7, пунктів 1, 2 частини 2 статті 6. Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», перевіркою встановлено не подання звітності та визначено суму податкових зобов'язань з єдиного соціального внеску, що нараховується на суму чистого оподаткованого доходу за 2014 рік на суму 3437,38 грн.;
- абзацу «б» пункту 176.2 статті 176, пункту 51.1 статті 51, пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, в частині не повідомлення органів державної податкової служби про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку за II квартал 2014 року.
Не погодившись із зазначеними висновками позивач звернувся до податкової інспекції із запереченнями на акт перевірки, однак рішенням від 28.03.2016 року № 8231/10/011-64-13-03 «Про розгляд заперечень» висновки викладені в акті перевірки від 10.03.2016 року № 465/1303/НОМЕР_4 залишено без змін.
За результатами перевірки 31.03.2016 року були прийняті:
- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем ОСОБА_2. штрафи та інші санкції, на суму 510,00 грн.;
- рішення № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 687,48 грн.;
Оцінюючи правомірність спірних рішень суд зазначає наступне.
Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 31.03.2016 року № НОМЕР_1, стало ненадання до перевірки у повному обсязі документів, витребуваних листом від 22.02.2016 року № 145/10/04-64-13-03.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Положеннями пункту 44.3 статті Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.
Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.
Однак позивач не звертався до податкового органу, із заявами про втрату документів відповідно до пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України, а в листах від 25.02.2016 року та 29.02.2016 року, в обґрунтування неможливості надати документи, зазначав лише про великий витребуваних документів.
Згідно пункту 85.2 статті 82 пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Лівобережною обєднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська у листі №4145/10/04-64-13-03 від 22.02.2016 року зазначалось про необхідність надання таких документів: договорів з постачальниками та покупцями, накладних на придбання та реалізацію товарів, виписки банку, інші документи, що підтверджують проведені розрахунки, книги обліку доходів, інформацію щодо залишків ТМЦ станом на 01.01.2014р., 01.01.2015р. та 31.12.2015р. в кількісних та вартісних показниках інформацію щодо заборгованості покупців та перед постачальниками станом на 01.01.2014 року, 01.01.2015року та 31.12.2015 року, пояснення та первинні документи щодо зберігання товару та його транспортування.
Згідно абзацу 2 пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.
Таким чином, суд вважає, що податковою інспекцією правомірно прийняте податкове повідомлення-рішення від накладено штраф від 31.03.2016 року № НОМЕР_1 про накладення штрафу за ненадання у повному обсязі документів.
Також суд зазначає, що відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України мав право подати документи, які не були надані для перевірки, і вони повинні бути враховані при прийнятті рішення, однак позивач документи після закінчення перевірки та до прийняття рішення до податкового органу не надав
Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 31.03.2016 року № НОМЕР_5, стало заниження оподатковуваного доходу на суму 291600 грн.
В обгрунтування такого висновку відповідачем зазначено, що на підставі наданих до перевірки документів, книги обліку доходів та витрат встановлено, що у періоді з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року був відвантажений товар наступним контрагентам:
- БФПО «Патріот» (26136694) - 392000 грн., видаткова накладна № 15 від 30.05.2014 року, жилети у кількості 40 шт. на загальну суму 392000 грн., оплата проведена по безготівковому рахунку 28.05.2014 року;
На підставі наданих первинних документів, пояснень ФОП ОСОБА_3, сума документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю та безпосередньо повязаних з отриманням доходів у 2014 році складає 139600 грн.
Згідно декларації №140023862 від 05.08.2014 року витрати ФОП ОСОБА_3 склали 431200 грн.
Тобто розбіжність між даними в декларації та документально підтвердженими витратами складає 291600 гри. (431200- =291600).
У звязку з тим, що ФОП ОСОБА_3 документально не підтверджено використання у господарській діяльності 84 керамічних захисних панелей придбаних у ТОВ «Матеріалознавство» на загальну суму 302400 грн. та отримання доходу від їх реалізації у періоді з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року, відсутні підстави для віднесення їх вартості до складу витрат.
Згідно підпункту 177.4.1 пункту 177.4 статті 177Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного обєкта витрат.
Відповідно до заяви від 18.06.2014 року позивач з 01.07.2014 року була переведена на спрощену систему оподаткування.
Оскільки бронежелети виготовлені з пластин придбаних у ТОВ «Матеріалознавство» та тканина були реалізовані БО Фонд «Дніпро-1» лише 08.07.2014 року, тобто у третьому кварталі 2014 року та після переходу на спрощену систему оподаткування, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 не мала права включати ці витрати у декларації за другий квартал 2014 року.
Суд зазначає, що оскільки позивачем правомірно збільшено податок на доходи фізичних осіб фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, то відповідно правомірно збільшено розмір єдиного соціального внеску, що підлягає сплаті, з урахуванням максимального розміру доходу з якого сплачується єдиний соціальний внесок у 2014 році, та правомірно застосовано штрафну санкцію в сумі 687,48 грн.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04 липня 2016 року

Суддя ОСОБА_1