Справа № 426/3551/16-а
Суддя: Пчолкін С. А.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 426/3551/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області

в складі: головуючого- судді Пчолкіна С.А.

при секретарі- Філіпенко А.С.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача інспектора Кремінського ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні у залі суду в м. Сватове Луганської області справу № 426/3551/16-а за позовом

ОСОБА_1

до інспектора Кремінського ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_2

про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, суд,

встановив:

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить постанову № 789414 від 27.04.2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення по ст.. 122 ч.3 КУпАП у розмірі 510 грн. визнати незаконною та скасувати. Провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про слухання справи без його присутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, не зважаючи на повідомлення про час і місце слухання справи. Тому відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №789414, 27.04.2016 року 0 12-20 год. на вул. Інтернаціональній м. Кремінна Луганської області ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ 1834, порушив правила зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці, чим порушив вимоги п. 15.9 (ґ ) Правил Дорожнього Руху та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. /а.с. 24, 29/.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: як встановлено в судовому засіданні 27.04.206 р. м відповідачем відносно позивача була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 15.9 (ґ ) Правил Дорожнього Руху за ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Відповідно до ст. 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обовязків.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями приладів відеозапису.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року Справа №1-11/201 п. 2.3. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. На даний час законодавець розширив коло випадків коли протокол не складається вказавши, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП, зокрема, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.15.9 (ґ ) Правил Дорожнього Руху зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Інспектором в постанові зазначено тільки диспозицію ч.3 ст.122 КУпАП, але в чому саме виразилося правопорушення - не вказано, де саме відбулася зупинка, також не вказано, не долучена до постанови схема місця події, з постанови не вбачається, що пішохідний перехід був означений дорожніми знаками.

Згідно ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Оскільки вимоги статті 276 КУпАП передбачають альтернативний розгляд справи, то відповідачем в даному випадку повинен був складатися протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова пособа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1. чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2. чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3. чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4. чи витребувані необхідні додаткові матеріали;

5. чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвокатів. Але цих вимог закону відповідач не виконав.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Але вимоги цієї статті також не виконані.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Але як вбачається з матеріалів, складених відповідачем, ці обставини не враховувались, постанову винесено без урахувань вимог ст.ст. 34-35 КУпАП. Тому з матеріалів справи не вбачається, з чого виходив відповідач, накладаючи адміністративний штраф у розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За такими обставинами суд вважає, що позов підлягає задоволенню, постанова підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 17-18, 69-86, 158-163 КАС України, ст.ст. 7, 33, 122ч.3, 251, 258, 278, 280, 288, 293 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Кремінського ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову № 789414 від 27.04.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст. 122 КУпАП у розмірі 510 (пятсот десять) грн. визнати незаконною та скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.А. Пчолкін