Справа № 815/2578/16
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2578/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 год. 32 хв.

12 липня 2016 року м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л. І.

при секретарі судового засідання - Селезньовій А. В.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (по довіреності)

представника відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.05.2016 року №, №.

Представник позивача адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві, оскільки первинними документами підтверджується здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ВЕЛСКЕЙП», ТОВ «ЛІРЕКС», ТОВ «ЕКВІЛАН», ПП «Каньлі імпорт», ТОВ «Тіворі Груп», ПП «Укрфінконсалт», ФОП ОСОБА_2, їх реальність, всі документи на підтвердження здійснення господарських операцій наявні у позивача та надавалися під час перевірки, позивач не може нести відповідальність за дії контрагентів, а тому податкова інформація по контрагентам позивача не може бути підставою для висновків про безтоварність операцій з позивачем, операції з ПП «Укрфінконсалт» вже були предметом дослідження адміністративних судів, які встановили товарність цих операцій, подальша реалізація готової продукції підтверджує придбання матеріалів для її виготовлення, а тому податкові повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених в письмових запереченнях (Том ХV, аркуші справи 244-247), оскільки позивачем під час перевірки не надавалися сертифікати якості та походження товару, по контрагентам позивача наявна податкова інформація про не придбання ними товарно-матеріальних цінностей, які в подальшому поставлені позивачу, по операціям з ПП «Укрфінконсалт» позивачем не надані будь-яки документи для підтвердження договірних відносин з транспортними підприємствами для розміщення реклами на громадському транспорті, а тому податкові повідомлення рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області в період з 28.03.2016 року по 01.04.2016 року проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої 12 квітня 2016 року складений акт перевірки №1131/14-02/39030074 (Том І, аркуші справи аркуші справи 13-36).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема, п. 134.1.1 п 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2015 рік в розмірі 421593 грн., п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, абз. «і» п. 201.1 ст. 201, що призвело до заниження податку на додану вартість за 2015 рік в розмірі 576585 грн.

Позивач не погодився з висновками перевірки та подав заперечення на акт, проте вони залишені без задоволення, а висновки акту без змін (Том І, аркуші справи 38-72).

На підставі виявлених порушень, Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2016 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 421593 грн., податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2016 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 576585 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 288293 грн. (Том І, аркуші справи 11, 12).

Як вбачається з акту перевірки №1131/14-02/39030074 від 12 квітня 2016 року підставою для висновків про заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток приватних підприємств стало не підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем і ТОВ «ВЕЛСКЕЙП» за відсутності сертифікатів якості товару та наявності негативної податкової інформації стосовно контрагента позивача, який не довів придбання реалізованого товару, не підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем і ТОВ «Лірекс», ТОВ «ЕКВІЛАН», які за податковою інформацією не здійснювали придбання реалізованого позивачу товару та не могли здійснювати продаж товару за відсутності необхідних для цього умов, не підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем і ПП «КАНЬЛІ ІМПОРТ», з підстав не підтвердження господарських операцій між ПП «КАНЬЛІ ІМПОРТ» і його контрагентами, не підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем і ТОВ «Тіворі Груп», яке за податковою інформацією не здійснювало придбання реалізованого позивачу товару, не підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем і ПП «Укрфінконсалт», з підстав відсутності маршрутів тролейбусів, на яких розміщена реклама, договорів з міським депо, не підтвердження перевезення товарів ФОП ОСОБА_2, з підстав відсутності договору з цим перевізником, заявок на перевезення, тощо.

Позивач не погодився з висновками податкового органу і нарахуванням податкових зобовязань та звернувся до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.05.2016 року №, №.

Суд вважає позовні вимоги ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені, зокрема, податковими накладними, не відносяться до податкового кредиту.

Згідно із п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи.

Аналізуючи зазначені норми Податкового кодексу України суд приходить до висновку, що право на віднесення сум податку на додану вартість, сплачених при придбанні товару/послуг, до податкового кредиту виникає у субєкта господарювання в разі фактичного придбання товару/послуг, наявності первинних документів та використання в господарській діяльності цього товару/послуг.

Відповідно до положень п. 44.1, 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами.

Для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно із ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та повинні мати назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З наданих до суду первинних документів вбачається, що між ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» та ТОВ «ВЕЛСКЕЙП» 1 вересня 2015 року укладений договір поставки №7/9/23, за яким ТОВ «ВЕЛСКЕЙП» зобовязується продати позивачу тканину та іншу сировину для виготовлення шкарпетко-панчішні вироби в асортименті та по ціні, зазначеній в видаткових, товарно-транспортних накладних та рахунках-фактурах. Відповідно до п. 2.3, 4.2 зазначеного договору поставка товару здійснюється за рахунок ТОВ «ВЕЛСКЕЙП», товар передається на склад покупця за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 17, постачальник зобовязаний передати покупцю сертифікати відповідності і гігієнічний висновок на товар (Том І, аркуші справи 91-95).

З наявних в матеріалах справи видаткових накладних, які містять підписи і печатки сторін договору поставки, вбачається, що позивачем в вересні грудні 2015 року отримана від ТОВ «ВЕЛСКЕЙП» тканина в асортименті, яка перевезена продавцем товару на склад покупця за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна 17, про що свідчать наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні, з яких можливо встановити автомобіль перевізника, водія, пункти навантаження, розвантаження, дані про товар, його кількість, дані про осіб, які відвантажували, приймали, здавали товар, тощо (Том І, аркуші справи 100-126).

Між ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» та ТОВ «ЛІРЕКС» 1 квітня 2015 року укладений договір поставки №3/4/8, за яким ТОВ «ЛІРЕКС» зобовязується продати позивачу тканину та іншу сировину для виготовлення шкарпетко-панчішні вироби в асортименті та по ціні, зазначеній в видаткових, товарно-транспортних накладних та рахунках-фактурах. Відповідно до п. 2.3, 4.2 зазначеного договору поставка товару здійснюється за рахунок ТОВ «ЛІРЕКС», товар передається на склад покупця за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 17, постачальник зобовязаний передати покупцю сертифікати відповідності і гігієнічний висновок на товар (Том І, аркуші справи 144-148).

З наявних в матеріалах справи видаткових накладних, які містять підписи і печатки сторін договору поставки, вбачається, що позивачем в квітні-червні, серпні 2015 року отримана від ТОВ «ЛІРЕКС» тканина в асортименті, яка перевезена продавцем товару на склад покупця за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна 17, про що свідчать наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні, з яких можливо встановити автомобіль перевізника, водія, пункти навантаження, розвантаження, дані про товар, його кількість, дані про осіб, які відвантажували, приймали, здавали товар, тощо (Том І, аркуші справи 152-177).

Між ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» та ТОВ «ЕКВІЛАН» 2 березня 2015 року укладений договір поставки №2/3/3, за яким ТОВ «ЕКВІЛАН» зобовязується продати позивачу тканину та іншу сировину для виготовлення шкарпетко-панчішні вироби в асортименті та по ціні, зазначеній в видаткових, товарно-транспортних накладних та рахунках-фактурах. Відповідно до п. 2.3, 4.2 зазначеного договору поставка товару здійснюється за рахунок ТОВ «ЕКВІЛАН», товар передається на склад покупця за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 17, постачальник зобовязаний передати покупцю сертифікати відповідності і гігієнічний висновок на товар (Том І, аркуші справи 199-203).

З наявних в матеріалах справи видаткових накладних, які містять підписи і печатки сторін договору поставки, вбачається, що позивачем в березні-квітні 2015 року отримана від ТОВ «ЕКВІЛАН» тканина в асортименті, яка перевезена продавцем товару на склад покупця за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна 17, про що свідчать наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні, з яких можливо встановити автомобіль перевізника, водія, пункти навантаження, розвантаження, дані про товар, його кількість, дані про осіб, які відвантажували, приймали, здавали товар, тощо (Том І, аркуші справи 207-220).

Між ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» та ТОВ «Каньлі імпорт» 30 жовтня 2014 року укладений договір поставки №52, за яким ТОВ «Каньлі імпорт» зобовязується продати позивачу товар, зазначений в видаткових накладних у відповідності до погоджених заявок. Відповідно до п. 2.1.2, 2.1.3 зазначеного договору поставка товару здійснюється постачальником або покупцем за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 17, постачальник зобовязаний передати покупцю документи щодо походження товару (Том І, аркуші справи 241-248).

З наявних в матеріалах справи видаткових накладних, які містять підписи і печатки сторін договору поставки, вбачається, що позивачем в 2015 року отримані від ТОВ «Каньлі імпорт» голки, ножі, нитки в асортименті, які перевезені шляхом експрес доставки «Нова Пошта», ТОВ «Делівері», що підтверджується експрес-накладними, калькуляціями виконаних робіт, тощо (Том ІІ, аркуші справи 1-23).

З видаткових накладних, виписаних при поставці товару ТОВ «ТІВОРІ ГРУП» вбачається, що позивачем в січні-лютому 2015 року отримані від ТОВ «ТІВОРІ ГРУП» тканина, шнурки, на підставі договору №9/1 від 01.09.2014 року (Том ІІ, аркуші справи 43-46), які перевезені продавцем товару на склад покупця за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна 17, про що свідчать наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні, з яких можливо встановити автомобіль перевізника, водія, пункти навантаження, розвантаження, дані про товар, його кількість, дані про осіб, які відвантажували, приймали, здавали товар, тощо (Том ХVІ, аркуші справи 80-84).

По операціям з ТОВ «ВЕЛСКЕЙП», ТОВ «ЛІРЕКС», ТОВ «ЕКВІЛАН», ПП «Каньлі імпорт», ТОВ «Тіворі Груп» товар отриманий начальником швейного виробництва ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» на підставі довіреностей, виписаних на його імя та ця особа за наказами по підприємству прийнята на роботу та їй надано право підпису рахунків, актів виконаних робіт, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, тощо (Том ХVІ, аркуші справи 85-92).

Крім того, в матеріалах справи наявні реєстри виписаних позивачу ТОВ «ВЕЛСКЕЙП», ТОВ «ЛІРЕКС», ТОВ «ЕКВІЛАН», ПП «Каньлі імпорт», ТОВ «Тіворі Груп» податкових накладних по спірним операціям (Том ІІІ, аркуші справи 79-82, 84) та на підтвердження оплати товару поставленого цими підприємствами до суду надані реєстри документів по рахунку позивача (Том ІІІ, аркуші справи 85-92).

Зазначені операції проведені в бухгалтерському обліку, складському обліку, що фактично не заперечується податковим органом в акті перевірки, тобто, результати даної операції призвели до зменшення капіталу позивача відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку та в матеріалах справи наявні дані щодо доставки придбаних у контрагентів позивача тканин на склад (Том ХVІ, аркуші справи 99-144).

Слід зазначити, що податковим органом в акті перевірки зазначено про наявність договорів, видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних по операціям з вищезазначеними контрагентами, зауважень до складання цих документів у відповідача не має та їх наявність податковим органом не заперечується.

Суд звертає увагу на те, що ТОВ «ВЕЛСКЕЙП», ТОВ «ЛІРЕКС», ТОВ «ЕКВІЛАН», ПП «Каньлі імпорт», ТОВ «Тіворі Груп» на час здійснення господарських операцій з позивачем є платниками податку на додану вартість (Том І, аркуш справи 96, 149, 204, 249), основним видом діяльності зазначених підприємств є неспеціалізована оптова торгівля та оптова торгівля товарами господарського призначення (Том І, аркуші справи 131-143, 178-198, 221-241, Том ІІ, аркуші справи 24-40, 47-59).

Також, до суду надані висновки державних санітарно-епідеміологічних експертиз, сертифікат відповідності стосовно тканин, тобто, того товару, який поставлявся позивачу (Том І, аркуші справи 98-99, 127-130, 150-151, 205-206, 250-251, Том ІІ, аркуші справи 41-42, Том ХV, аркуші справи 220-224, 240-243).

На підтвердження використання отриманого від ТОВ «ВЕЛСКЕЙП», ТОВ «ЛІРЕКС», ТОВ «ЕКВІЛАН», ПП «Каньлі імпорт», ТОВ «Тіворі Груп» товару в господарській діяльності позивача для виготовлення текстильної та швейної продукції суду надані калькуляції собівартості цієї продукції виробленої протягом 2015 року (Том ІІІ, аркуші справи 37-250, Том ІV, V, Том VI, аркуші справи 1-135) та видаткові накладні щодо поставки на адресу ПП «Таврія Плюс», ТОВ «Таврія В», ПП «Таврія І» швейних виробів (Том VI, аркуші справи 136-250, Том VIІ, VIІІ, ІХ, Х, ХІ, ХІІ, ХІІІ, ХІV, Том ХV, аркуші справи 1-219).

Позивачем надана до суду фото-фіксація швейного цеху ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» для виробництва шкарпетко-панчішні виробів, готової продукції (Том ХV, аркуші справи 225-233) та договір оренди приміщення для розміщення виробництва за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 17, яке зазначено в товарно-транспортних накладних як пункт розвантаження тканини (Том ХV, аркуші справи 234-239).

Суд звертає увагу на те, що податковий орган під час перевірки та в судовому засіданні не зазначав про наявність будь-яких зауважень до первинних документів позивача, з наданих до суду первинних документів можливо встановити зміст господарських операцій, надані первинні документи підтверджують поставку товару, його отримання, перевезення, наявність виробництва, подальшу реалізацію товару, тощо.

Посилання податкового органу на відсутність документів щодо якості тканин спростовуються наданими висновками державних санітарно-епідеміологічних експертиз та навіть їх відсутність не свідчить про безтоварність операцій та відсутність факту поставки товару.

Із змісту акту перевірки вбачається, що основною причиною висновків податкового органу про відсутність факту поставки товару позивачу є наявність податкової інформації по контрагентам позивача, в яких зазначено про неможливість підтвердити ними придбання поставленого позивачу товару, проте, суд звертає увагу на те, що податкова інформація не може безперечно свідчити про факти порушень податкового законодавства позивачем та порушення контрагентом податкового законодавства тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи, такі обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту у звязку з придбанням товарів та послуг у випадку наявності у платника податку необхідних документів, підтверджуючих розмір таких витрат та податкового кредиту, що неодноразово викладалося в висновках Верховного Суду України.

Крім того, договори з контрагентами позивача недійсними не визнавалися, даних про винесення податкових повідомлень-рішень за перевірками контрагентів позивача не має, контрагенти позивача декларували податкові зобовязання, що також свідчить про не обґрунтованість позиції податкового органу.

Щодо тверджень податкового органу про не підтвердження господарських операцій між позивачем та ПП «Укрфінконсалт», суд звертає увагу на наступне.

Між ПП «Укрфінконсалт» та ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» 16 вересня 2014 року укладений договір №16/09 на розміщення візуальної реклами на міському транспорті, за яким позивач доручає, а ПП «Укрфінконсалт» зобовязується самостійно або із залученням інших осіб провести рекламну компанію позивача на узгоджених рекламних місцях, умови і строки якої зазначені в додаткових угодах. За пунктом 3 цієї угоди ПП «Укрфінконсалт» забезпечує експонування рекламного зображення на транспортних засобах, підтримує якість зображення, гарантує роботу транспортного засобу з нанесених рекламним зображенням, тощо (Том ХVІ, аркуші справи 8-12).

З наданих до суду додаткових угод до договору №16/09 від 16 вересня 2014 року вбачається наявність сюжету реклами, транспортних засобів, на яких вона розміщена, візуальне зображення реклами, терміну експонування, вартості послуг, тощо (Том ХVІ, аркуші справи 13-25).

Акти виконаних робіт підтверджують надання ПП «Укрфінконсалт» послуг позивачу по розміщенню реклами на міському транспорті із зазначенням типу транспорту, періоду експонування, вартості виконаних робіт, тощо (Том ХVІ, аркуші справи 26-33).

Крім того, в матеріалах справи наявний реєстр виписаних позивачу податкових накладних на зазначені послуги, до яких зауважень в акті перевірки від податкового органу не має (Том ХVІ, аркуш справи 34), оплата цих послуг підтверджується реєстром документів по рахунку позивача (Том ІІІ, аркуші справи 95-96) та в матеріалах справи наявна фото-фіксація тролейбусів із розміщеною на ній рекламою позивача згідно зображення, яке міститься в додаткових угодах до договору №16/09 від 16 вересня 2014 року (Том ХVІ, аркуші справи 35-71).

Суд звертає увагу на той факт, що операції між ПП «Укрфінконсалт» та позивачем вже були предметом розгляду в адміністративній справі 815/3179/15, за результатами розгляду якої судами першої, апеляційної та касаційної інстанції встановлений факт реальності цих господарських операцій та безпідставності висновків податкових органів щодо них, а тому у відповідності до положень ст. 72 КАС України ці обставини не підлягають доказуванню та є встановленими (Том І, аркуші справи 73-80).

Посилання відповідача в акті перевірки на відсутність прямих договорів з транспортними підприємствами на розміщення на транспорті реклами та не можливість встановити зміст господарської операції є не обґрунтованими, оскільки ПП «Укрфінконсалт» надає позивачу послуги з розміщення реклами і її експонування та з наявних доказів вбачається зміст реклами, місце її нанесення, термін експонування, тощо.

Щодо перевезень товару ФОП ОСОБА_2 суд звертає увагу на те, що позивач здійснює реалізацію ковбасних виробів ПП «Таврія Плюс», перевезення цих виробів здійснює ФОП ОСОБА_2 за товарно-транспортними накладними на підставі договору на транспортне обслуговування №Б-1/15 від 1 січня 2015 року, про що складаються акти виконаних робіт (Том ІІ, аркуші справи 60-250, Том ІІІ, аркуші справи 1-78) та позивачу виписуються податкові накладні (Том ІІІ, аркуш справи 83), оплата транспортних послуг здійснена (Том ІІІ, аркуш справи 93-94), відсутність заявок не є підставою для висновку про безтоварність операцій, оскільки з видаткових накладних, товарно-транспортних накладних можливо встановити дату поставки, найменування товару, його кількість адресу доставки та інші дані, з яких можливо встановити зміст господарських операцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, проте враховуючи наявність первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами і спростовують твердження податкового органу, викладені в акті перевірки, суд приходить до висновку про не доведеність відповідачем правомірності податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для задоволення позову ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» в повному обсязі.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.05.2016 року №, № задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № від 16.05.2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № від 16.05.2016 року.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «БІМС» () судовий збір у розмірі 19297,07 грн.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 18.07.2016 року.

Суддя Л.І. Свида

.