Справа № 1570/3756/12
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2016 р. м. Київ К/9991/76321/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Шевчук П.О.,

за участю:

представника позивача - Селіванова С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2012 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року

у справі № 1570/3756/2012

за позовом Приватного підприємства «Док-Сервіс»

до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області (яка є правонаступником Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби)

про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне підприємство «Док-Сервіс» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 31 січня 2012 року № , № , № та від 20 червня 2012 року № (в редакції уточнення до адміністративного позову від 26 червня 2012 року).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2012 року позов був задоволений частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення Ізмаїльської ОДПІ Одеської області ДПС № від 31 січня 2012 року та № від 20 червня 2012 року повністю. Скасовано податкове повідомлення-рішення Ізмаїльської ОДПІ Одеської області ДПС № від 31 січня 2012 року в частині донарахування податку на прибуток за основним платежем у сумі 1447752,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 280500,00 грн. Скасовано податкове повідомлення-рішення Ізмаїльської ОДПІ Одеської області ДПС № від 31 січня 2012 року в частині донарахування податку на додану вартість за основним платежем в сумі 1190796,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 249139,00 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2012 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі Ізмаїльська ОДПІ Одеської області ДПС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У запереченні на касаційну скаргу ПП «Док-Сервіс», посилаючись на те, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2012 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року є законними та обґрунтованими, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача - Ізмаїльської ОДПІ Одеської області ДПС його правонаступником - Ізмаїльською ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АА № 660821 від 03 червня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Ізмаїльська ОДПІ Одеської області ДПС провела планову виїзну перевірку ПП «Док-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2011 року, за результатами якої був складений акт № 00842301/35855592 від 17 січня 2012 року.

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені, зокрема: вимоги пункту 4.1 статті 4, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», підпункту 135.4.1 пункту 165.4 статті 135, пункту 137.1 статті 137, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 4 квартал 2008 року на 11476,00 грн. та завищено податок на прибуток, у періоді, який перевірявся, на загальну суму 1465552,00 грн. (у тому числі: за 2010 рік - 1389800,00 грн., за 2-3 квартали 2011 року), крім того, перевіркою зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування за 2-3 квартали 2011 року на 721956,00 грн.; вимоги пункту 4.1 статті 4, підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2 статті 7, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету, у періоді, який перевірявся, на загальну суму 1213036,00 грн. (у тому числі: за квітень 2010 року - 102950,00 грн., за листопад 2010 року - 897600,00 грн., за грудень 2010 року - 22240,00 грн., за червень 2010 року - 190246,00 грн.), крім того, перевіркою зменшено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у сумі 232154,00 грн.

Зокрема, у акті перевірки було вказано, що у періоді, який перевірявся, позивач занизив валовий дохід на загальну суму 6697469,00 грн., внаслідок того, що: ПП «Док-Сервіс» (виконавець) не відобразив у складі доходу від продажу робіт вартість ремонтних робіт у сумі 6600000,00 грн., які виконані на замовлення ВАТ «Дунайсудноремонт» (замовника) згідно договорів № 22 від 03 березня 2009 року та № 23 від 03 березня 2009 року; підприємство не відобразило у складі інших доходів за 2-3 квартали 2011 року суму процентів в розмірі 26269,00 грн., які були умовно нараховані на суму поворотної фінансової допомоги, яка залишилась неповернутою в розрізі окремих податкових періодів у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги; підприємство не відобразило у складі валових доходів дохід у сумі 111200,00 грн. (без податку на додану вартість) від виконання робіт по збиранню металевих конструкцій суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2 згідно акту виконаних робіт б/н від 29 грудня 2010 року. Також, у акті перевірки було вказано, що у періоді, який перевірявся, позивач занизив податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1342240,00 грн. внаслідок того, що: ПП «Док-Сервіс» не нарахувало податкові зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1320000,00 грн. з вартості ремонтних робіт у сумі 6600000,00 грн., які виконані на замовлення ВАТ «Дунайсудноремонт»; підприємство не включило до складу податкових зобов'язань податок на додану вартість у сумі 22240,00 грн. по операції зі збирання металевих конструкцій суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2 Крім іншого, у акті перевірки було вказано, що ПП «Док-Сервіс» неправомірно включило до складу податкового кредиту квітня 2010 року податок на додану вартість у сумі 320000,00 грн. по податковій накладній № НН-ВЛ01571 від 30 червня 2009 року, виписані ПП «ТД «Влад», оскільки підприємство не зверталось до податкового органу зі скаргою на постачальника щодо порушення ним порядку виписки податкових накладних.

31 січня 2012 року Ізмаїльська ОДПІ Одеської області ДПС на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшила ПП «Док-Сервіс» суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток на 1763002,00 грн., у тому числі: 1475552,00 грн. - за основним платежем, 287450,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

31 січня 2012 року Ізмаїльська ОДПІ Одеської області ДПС на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України зменшила ПП «Док-Сервіс» суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2-3 квартали 2011 року на 721956,00 грн.

31 січня 2012 року Ізмаїльська ОДПІ Одеської області ДПС на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 120.1 статті 120, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшила ПП «Док-Сервіс» суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на 1468905,00 грн., у тому числі: 1231036,00 грн. - за основним платежем, 255869,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

31 січня 2012 року Ізмаїльська ОДПІ Одеської області ДПС на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України зменшила ПП «Док-Сервіс» розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2011 року на 232154,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувались позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 11 червня 2012 року № 9722/6/10-2115 «Про результати розгляду повторної скарги» було скасовані податкові повідомлення-рішення від 31 січня 2012 року № та № в частині донарахованої перевіркою суми податку на додану вартість та зменшеного від'ємного значення податку на додану вартість за рахунок зменшення податкового кредиту квітня 2010 року на суму податку на додану вартість по податковій накладній № НН-ВЛ01571 від 30 червня 2009 року і у відповідній частині штрафні санкцію.

20 червня 2012 року Ізмаїльська ОДПІ Одеської області ДПС на підставі вказаного акту перевірки та з урахуванням рішення ДПС України від 11 червня 2012 року № 9722/6/10-2115 прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 120.1 статті 120, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшила ПП «Док-Сервіс» суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на 1340217,00 грн., у тому числі: 1110086,00 грн. - за основним платежем, 230131,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що податковим органом не було доведено правомірності збільшення позивачу грошових зобов'язань (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)) з податку на прибуток та податку на додану вартість, а також правомірності зменшення розміру від'ємного значення з податку на прибуток та податку на додану вартість по господарських операціях з виконання ремонтних робіт плавучих доків № 4 та № 5 на замовлення ВАТ «Дунайсудноремонт» згідно договорів № 22 від 03 березня 2009 року та № 23 від 03 березня 2009 року, оскільки на акт виконаних робіт, ні виконавча ремонтна відомість станом на момент проведення перевірки підписані не були, з урахуванням того, що роботи по зазначених договорах повинні бути виконані в строк до 31 грудня 2013 року у відповідності до положень додаткових угод № 1 від 20 грудня 2010 року (до договору № 22 від 30 березня 2009 року) та № 1 від 15 грудня 2010 року (до договору № 23 від 30 березня 2009 року).

Однак, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, порушив вимоги статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, в яких встановлено вимоги до законності і обґрунтованості судового рішення.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі розкритий в частинах 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, не зазначив встановлених судом апеляційної інстанції обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів, мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, з урахуванням того, що суд першої інстанції у своєму рішенні не встановив та не обґрунтував обставин, які слугували підставою для відмови у частині позовних вимог, зокрема, щодо господарських операцій з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 При цьому, обставини справи та доводи апеляційної скарги щодо відсутності (наявності) порушення позивачем вимог податкового законодавства по епізоду щодо умовно нарахованих процентів на суму поворотної фінансової допомоги судом апеляційної інстанції взагалі не досліджувались.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 31 січня 2012 року № не надав належної правової оцінки положенням підпункту 5.1.2 пункту 5.1, пункту 5.3 розділу V Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом ДПА України від 22 грудня 2010 року № 985 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якими податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо орган державної податкової служби зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. У випадках, визначених, зокрема, підпунктом 5.1.2 пункту 5.1 цього розділу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання.

Таким чином, з дня надходження до позивача податкового повідомлення-рішення від 20 червня 2012 року № вважається відкликаним податкове повідомлення-рішення від 31 січня 2012 року № .

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки вказаним правовим нормам.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 206 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом апеляційної інстанції обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

В порушення вищезазначених вимог, суд апеляційної інстанції не перевіривши доводи апеляційної скарги відповідача, не встановивши дійсних обставини справи щодо відсутності (наявності) порушення позивачем вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, по господарській операції з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 та щодо умовно нарахованих процентів на суму поворотної фінансової допомоги без посилань на відповідні докази, а також мотиви неврахування доказів, що є в матеріалах справи, постановив ухвалу, якою рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, а порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права в частині не встановлення фактичних обставин справи не можуть бути усунені судом касаційної інстанції, ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого правильного визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 221, 223, ч. 2, ч. 4 ст. 227, ст. ст. 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області задовольнити частково.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна