Справа № 808/1176/16
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року 16год.45хв.Справа № 808/1176/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан"

до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Запорізькій області

про скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алан" (далі - ТОВ "Алан", позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Запорізькій області (далі - Мелітопольська ОДПІ ГУ ДФС в Запорізькій області, відповідач), в якому позивач просить скасувати податкову вимогу Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС в Запорізькій області № 5094-23 від 17.11.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28.10.2014 відповідач прийняв рішення № , яким позивачу нараховано штрафні санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000 грн. 17.11.2015 відповідач на підставі вказаного рішення, при наявності узгодженого, на думку відповідача, податкового зобов'язання в сумі 10000 грн., прийняв податку вимогу № 5094-23. Вказана вимога позивачу направлена не була, про її наявність позивачу стало відомо лише 26.02.2016. Обґрунтовуючи протиправність податкової вимоги позивач вказує, що сума податкових зобов'язань в розмірі 10000 грн. станом на 17.11.2015 не була узгодженою, оскільки позивач в установленому порядку та строки оскаржив рішення від 28.10.2014 № про застосування фінансових санкцій у сумі 10000,00 грн. 27.05.2015 Запорізький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні позову, на постанову суду позивачем подано апеляційну скаргу, про результати розгляду якої позивачу не відомо. Крім того, позивач оскаржуючи податкову вимогу вказує на неправильність форми рішення від 28.10.2014 №, що зумовлює відсутність підстав для прийняття податкової вимоги. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що позивач податкову вимогу отримав 02.12.2015 року. Рішеннями судів Товариству з обмеженою відповідальністю "Алан" відмовлено у задоволенні позову про скасування рішення від 28.10.2014 №, а відтак відповідачем в межах повноважень та на підставі ст. 59 Податкового кодексу України (далі - ПК України), п. 3.1 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, в автоматичному режимі сформовано податкову вимогу від 17.11.2015 № 5094-23 на суму 10000,00 грн. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити, справу розглянути без участі представника відповідача.

Зважаючи, що всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши позовну заяву, письмові заперечення, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з таких підстав.

Як свідчать матеріали справи, 28.10.2014 відповідачем було прийнято рішення № про застосування до позивача фінансових санкцій в сумі 10000,00 грн. Вказане рішення ТОВ "Алан" оскаржив в судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2015 у справі № 808/1051/15 в задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с.9-10).

Позивачем на рішення суду подано апеляційну скаргу. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 справу № 808/1015/15 призначено до апеляційного розгляду на 13.01.2016 (а.с.11).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016 у справі № 808/1051/15 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан" залишено без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2015 - без змін (а.с.41-43).

Водночас, 17.11.2015 року відповідачем сформовано та надіслано позивачу податкову вимогу № 5094-23, відповідно до якої відповідач повідомив позивача, що станом на 16.11.2015 сума податкового боргу позивача за узгодженими податковими зобов'язаннями становить 10000,00 грн. (а.с.8).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, податкову вимогу уповноваженій особі позивача вручено 02.12.2015 (а.с.39). Крім того, 04.12.2015 позивач звертався до відповідача з листом про відкликання вимоги від 17.11.2015 як передчасної та незаконної (а.с.40).

Позивач, вказуючи на протиправність зазначеної податкової вимоги, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваній вимозі, суд оцінює підстави та умови, за яких у контролюючого органу виникає право та обов'язок формувати та направляти податкові вимоги. При цьому суд не враховує покликання позивача на неправильність форми рішення № від 28.10.2014, оскільки оцінка таким доводам могла даватися лише в справах, де предметом оскарження було вказане рішення. Зауважень щодо форми податкової вимоги позивач в даній справі не наводить.

Відповідно до пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Підпункт 14.1.175 п. 14.1 ст. 175 ПК України визначає, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання;

Відповідно до ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З наведеної норми видно, що податкова вимога надсилається за умови, якщо платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки.

Строки сплати податкового зобов'язання визначені ст. 57 ПК України. Так, відповідно до пунктів 57.2, 57.3 ст. 57 ПК України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що в даному випадку необхідною умовою формування та надіслання позивачу податкової вимоги є несплата позивачем грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, наступних за днем набрання судовим рішенням законної сили.

В матеріалах справи міститься копія ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016 по справі № 808/1051/15. Відповідно до ст. 254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

А відтак, рішення суду у справі № 808/1051/15, в якій оскаржувалося рішення відповідача від 28.10.2014 №, набрало законної сили лише 02.03.2016. Вказане підтверджується також і інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/45361072). І саме з цією датою відповідач повинен був пов'язувати строк сплати позивачем грошового зобов'язання.

Зважаючи, що відповідачем не доведено обставин щодо узгодження станом на 17.11.2015 суми грошового зобов'язання по рішенню від 28.10.2014 №, не підтверджено наявності у позивача станом на 17.11.2015 обов'язку сплатити суму грошового зобов'язання, суд дійшов висновку, що податкова вимога від 17.11.2015 № 5094-23 сформована передчасно (тобто, за відсутності станом на 17.11.2015 факту порушення платником податків строків сплати узгодженої суми грошового зобов'язання), що є підставою для визнання податкової вимоги протиправною та її скасування.

А відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

Судові витрати, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 2. 4, 7 - 12, 14, 71, 86, 122, 158- 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 17.11.2015 № 5094-23.

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан" () судові витрати у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька