Справа № 761/22567/16-а
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/352/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Михнюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Жиліна Романа Сергійовича, Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

В червні 2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до інспектора УПП в м. Києві Жиліна Р.С. (далі по тексту - відповідач 1); УПП в м. Києві (далі по тексту - відповідач 2), в якому просив суд: визнати дії відповідача 1 щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 312495 від 04 червня 2016р. протиправними; скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 312495 від 04 червня 2016р.; визнати причини пропуску на оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 312495 від 04 червня 2016р. поважними.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, протиправною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 04 червня 2016р. о 12 год. 31 хв. позивач, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero», д.н. НОМЕР_1, по вул. Володимирській в м. Києві перетнув подвійну суцільну лінію розмітки, що розділяє потоки зустрічних напрямків руху, чим порушив Правила дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину, зазначив, що не порушував Правил дорожнього руху України, більш того, просив відповідача 1 при розгляді питання про притягнення його до адміністративної відповідальності надати йому змогу скористатись правом на правову допомогу, однак, відповідач 1 не звернув уваги на дане прохання, крім того, відповідачем 1 не було допитано свідків події.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідачі 1, 2, про час та місце розгляду справи оповіщались в установленому законом порядку, в судове засідання не з'явились, своїх представників не направили, поважності причин неявки до суду не повідомили, відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів 1, 2, на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив факт того, що позивач, який керував 04 червня 2016р. о 12 год. 31 хв. автомобілем марки «Mitsubishi Pajero», д.н. НОМЕР_1, по вул. Володимирській в м. Києві не перетинав подвійну суцільну лінію розмітки.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2016р. позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом, однак, помилився із визначенням підсудності справи, в зв'язку з чим пропустив один день для звернення до суду з позовом, а тому просить визнати причини пропуску строку на оскарження вказаної вище постанови про адміністративне правопорушення поважними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання позивача про поновлення строків для звернення до суду із вказаним адміністративним позовом є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 04 червня 2016р. відповідач 1 виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач 04 червня 2014р. о 12 год. 31 хв., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero» по вул. Володимирській в м. Києві, перетнув подвійну суцільну лінію розмітки, що розділяє потоки зустрічних напрямків руху, чим порушив Правила дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину та зазначив, що він не був ознайомлений із своїми правами відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, постанова виносилась без ознайомлення позивача із протоколом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 283 КУпАП постанова щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не містить державного номерного знаку транспортного засобу, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення.

Статтями 30, 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція може застосовувати такий превентивний захід як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Однак, як вбачається із матеріалів справи до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не було додано жодного доказу на яких ґрунтувався висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не зазначено яким чином фіксувалось порушення Правил дорожнього руху України, не додано копії відеозапису та не зазначено мотиви відхилення доказів та доводів позивача, наявність чи відсутність свідків правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача і вважає за можливе покласти їх в основу постанови суду, оскільки відповідачами 1, 2 останні не спростовані, у зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач 1 діяв протиправно, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 19, 69, 71-73, 86, 94, 102, 158-163, 167, 171-2, 185, 186 КАС України; ст.ст. 213, 247, 254-256, 268, 293 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Жиліна Романа Сергійовича, Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 312495 від 04 червня 2016р.

Визнати дії інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Жиліна Романа Сергійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП на підставі постанови серії ПС2 № 312495 від 04 червня 2016р. протиправними.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 312495 від 04 червня 2016р., винесену відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: