Справа № 813/1976/15
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Київ К/800/12786/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівГоляшкіна О.В.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області (далі - Перемишлянська районна державна адміністрація) на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року у справі за позовом Приватного підприємства (далі - ПП) "Захід Трейд" до Перемишлянської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - прокуратура Перемишлянського району Львівської області про визнання протиправним і скасування розпорядження

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ПП "Захід Трейд" у Львівському окружному адміністративному суді пред'явило позов до Перемишлянської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Позов обґрунтовано тим, що головою Перемишлянської районної державної адміністрації 08 липня 2009 року було прийнято розпорядження № 355 "Про скасування розпоряджень", яким скасовані його розпорядження від 10 квітня 2009 року № 151-164 щодо надання громадянам дозволу на розроблення проектів землеустрою з метою відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Великоглібовицької сільської ради.

Розпорядження від 08 липня 2009 року № 355 "Про скасування розпоряджень" було прийнято на виконання протестів прокурора Перемишлянського району Львівської області.

Вважає, що вказане розпорядження видано з порушенням чинного законодавства та є таким, що порушує його права та законні інтереси, оскільки голова районної державної адміністрація не має повноважень скасовувати свої рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Просило визнати протиправним та повністю скасувати розпорядження голови Перемишлянської районної державної адміністрації від 08 липня 2009 року № 355 "Про скасування розпоряджень".

06 серпня 2015 року до участі у справі залучено прокуратуру Перемишлянського району Львівської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року у позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року, а позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Перемишлянської районної державної адміністрації від 08 липня 2009 року № 355 "Про скасування розпоряджень".

Стягнуто з Перемишлянської районної державної адміністрації за рахунок її бюджетних асигнувань за кодом економічної класифікації, передбаченим на оплату судового, на користь ПП "Захід Трейд" суму сплаченого судового збору у розмірі 153,48 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Перемишлянська районна державна адміністрація подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року і залишити в силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що розпорядження голови Перемишлянської районної державної адміністрації від 08 липня 2009 року № 355 "Про скасування розпоряджень" не зачіпає прав, свобод чи інтересів ПП "Захід Трейд", а голова Перемишлянської районної державної адміністрації зобов'язаний був видати оскаржуване розпорядження на виконання протестів прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі розпоряджень голови Перемишлянської районної державної адміністрації від 10 квітня 2009 року №№ 151 - 164 14-ти громадянам (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17.) були надані дозволи на розроблення ліцензованою землевпорядною організацією проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок площею по 1,8 га кожному для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Великоглібовицької сільської ради за межами села Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області.

У подальшому громадянам у встановленому порядку були видані державні акти на право власності на земельні ділянки. У період з 24 по 26 жовтня 2009 року ці особи здійснили відчуження земельних ділянок на користь ПП "Захід Трейд".

12 червня 2009 року прокуратурою Перемишлянського району Львівської області на адресу голови Перемишлянської районної державної адміністрації внесено 14 протестів з вимогою скасувати видані ним розпорядження від 10 квітня 2009 року №№ 151 - 164.

08 липня 2009 року головою районної державної адміністрації видано розпорядження №355, яким на виконання протестів прокурора скасовано раніше прийняті розпорядження від 10 квітня 2009 року №№ 151 - 164.

Скасовуючи постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року і задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив із помилковості судового рішення та неправомірності акту посадової особи місцевого органу державної влади.

Такий правовий висновок є правильним, оскільки він ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суди у відповідності із вимогами частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України повинні перевіряти чи оскаржувані дії вчинені, а рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, тобто з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо, та в залежності від встановленого - вирішити спір.

Згідно з частинами першою, другою статті 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" (в редакції, чинній на момент винесення оспорюваного розпорядження) на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

За приписами частин першої, другої статті 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Отже, чинним законодавством визначені підстави скасування актів місцевих державних адміністрацій та визначено коло осіб, які мають повноваження скасовувати такі. Голови районних державних адміністрацій повноважень скасовувати свої рішення навіть за наявності підстав для їх скасування не мають.

Крім того, у відповідності до вимог статті 21 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи.

У протесті прокурор порушує питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права.

Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

Таким чином, протест прокурора підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою.

Проте, чинне законодавство не передбачає прямого обов'язку для посадової особи місцевого органу державної влади задовольняти протест прокурора.

Питання щодо виконання протесту прокурора посадовою особою районної державної адміністрації має вирішуватися у спосіб, в межах повноважень, наданих йому спеціальним законом, яким для врегулювання даних спірних правовідносин, є Закон України "Про місцеві державні адміністрації".

Таким чином, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що голова районної державної адміністрації за відсутності законодавчо наданих повноважень не зобов'язаний був задовольняти протест прокурора, а розпорядження від 08 липня 2009 року № 355 "Про скасування розпоряджень"- видане поза межами повноважень голови місцевого органу державної влади та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відносно вимог касаційної скарги про залишення в силі оскаржуваного розпорядження судова колегія зазначає наступне.

У відповідності до вимог частини першої, другої статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Таким чином, оскарженню в касаційному порядку підлягають судові рішення та ухвали судів першої та апеляційної інстанцій.

Розпорядження голови Перемишлянської районної державної адміністрації від 08 липня 2009 року № 355 "Про скасування розпоряджень" не є предметом оскарження в касаційному порядку, у зв'язку із чим вимога касаційної скарги в цій частині не підлягає задоволенню.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги .

Оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не спростовують встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 2201, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Захід Трейд" до Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - прокуратура Перемишлянського району Львівської області про визнання протиправним і скасування розпорядження - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Голяшкін О.В.

Швед Е.Ю.