Справа № 200/7586/14-а
Суддя: Литвиненко І. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А Справа № 2200/7586/14-а

Ім'ям України Провадження № 2а/200/286/14

03 липня 2014 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.

при секретарі - Голов'яшкіній В.І.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у травні 2014 року звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача - інспекції ДАБК у Дніпропетровській області, прохаючи суд визнати неправомірною та скасувати постанову № Д-131 від 22 квітня 2014 року, яку винесено інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України з накладанням адміністративного штрафу у розмірі 8600 гривень (а.с. 3-5).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що постановою інспекції ДАБК у Дніпропетровській області № Д-131 від 22 квітня 2014 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України з накладанням адміністративного штрафу у розмірі 8600 гривень. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності неправомірно, так як адміністративного правопорушення він не вчиняв. 08 квітня 2014 року на нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, згідно з яким він не виконав припису інспекції від 16 лютого 2013 року щодо зупинки виконання ним будівельних робіт до отримання дозвільного документу, внаслідок чого він, нібито, порушив вимоги ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно з цією нормою, яка містить вичерпний перелік повноважень посадовців інспекції ДАБК, посадова особа має право скласти лише один припис щодо одного об'єкту про усунення порушень будівельних норм і правил, державних стандартів і правил. Між тим, посадовцем ДАБК Карленко О.В. було складено два приписи щодо одного і того ж будівельного об'єкту - прибудови до б. АДРЕСА_1: припис про зупинення виконання будівельних робіт до отримання дозвільного документу від 16 грудня 2013 року та припис про усунення порушення законодавства шляхом демонтажу прибудови від 08 квітня 2014 року. Посадовці ДАБК не мають повноважень вимагати демонтажу будівель і споруд, так як це не передбачено нормами ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а він може у судовому порядку, передбаченому ч. 3 ст. 376 ЦК України, визнати за собою право власності на самочинне будівництво, вирішивши питання про його законність. Тому вказаний припис та дії посадовця Карленко О.В. є незаконними вочевидь. Нормою ч. 1 ст. 188-42 КпАП України передбачено відповідальність за невиконання законних вимог інспекції ДАБК, а не незаконних. Із протоколу та постанови незрозуміло, які будівельні норми та стандарти ним порушено, тому протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КпАП України. Постановою від 27 грудня 2013 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КпАП України у зв'язку з виконанням будівельних робіт без повідомлення про їх початок. Згідно з розпискою власниці б. АДРЕСА_2 ОСОБА_3, вона не має до нього ніяких претензій. Вважає, що його двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності за вчинення одного і того ж правопорушення, що є порушенням вимог ст. 61 Конституції України. Крім того, посадовцем інспекції ДАБК Карленко О.В. не проведено експертизу на предмет порушення ним будівельних норм і правил, а відтак і висновок про порушення ним будівельних норм і правил зроблено незаконно, так як цей посадовець не має відповідної ліцензії та кваліфікаційного сертифікату архітектора. З цих підстав вважає, що має право на задоволення позову.

У судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, прохав суд задовольнити позов у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснив, що не дивлячись на два приписи та складений стосовно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, він, вимушено, зі згоди власниці сусіднього домоволодіння ОСОБА_3, так як на територію її домоволодіння від нього текла дощова вода, добудував розпочате ним раніше самочинне будівництво.

Представник позивача також позов підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту позову та поясненням свого довірителя.

Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 29). Позивач та його представник не заперечували проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ч. 4 ст. 128 КАС України, розглянув справу та виніс рішення у відсутність представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши фактичні обставини у справі та перевіривши їх наданими позивачем письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на домоволодіння, ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с. 14-17). 16 грудня 2013 року головним державним інспектором ДАБК Карленком О.В. винесено припис ОСОБА_1 про зупинення виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1, починаючи з 16 грудня 2014 року і до отримання дозвільних документів (а.с. 9-10). 08 квітня 2014 року цим же інспектором ОСОБА_1 внесено припис про усунення порушення чинного законодавства шляхом демонтажу самовільної прибудови по АДРЕСА_1 (а.с. 11). Цього ж дня щодо ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України, яке виразилося у невиконанні припису від 16 грудня 2013 року про зупинення самовільного будівництва, чим порушено вимоги ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с. 7-8). Постановою по справі про адміністративне правопорушення № Д-131, винесеною в.о. начальника інспекції ДАБК у Дніпропетровській області Ратич Н.М. 22 квітня 2014 року, за невиконання вимог припису від 16 грудня 2014 року про зупинку з самочинного здійснення будівельних робіт, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у сумі 6800 гривень (а.с. 6). Згідно з розпискою ОСОБА_3 від 17 квітня 2014 року, яка мешкає по АДРЕСА_2, вона не заперечує проти прибудови, що знаходиться на території домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с. 12). Судові витрати по справі становлять 73 гривні 08 копійок (а.с. 1).

Згідно із ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормою ст. 55 Конституції України гарантовано право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності посадових і службових осіб. Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами. Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП України, постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обстави справи випливає наступне. Способом свого захисту від притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обрав звернення до суду. Він не виконав вимог документу імперативного характеру - припису державного інспектора ДАБК, і самочинно, не маючи встановленого чинним законодавством України дозволу, продовжив раніше розпочате самочинне будівництво, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 188-42 КпАП України. Також, не виконав іншого припису і не усунув порушення шляхом демонтажу цього самочинного будівництва. З цих підстав, державним інспектором ДАБК щодо нього обґрунтовано складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого наведеною нормою КпАП України, а в.о. начальника ДАБК у Дніпропетровській області його, за вчинення вказаного правопорушення, на законних підставах, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Судом не встановлено вад форми чи змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, який є джерелом доказів для винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення серії № Д-131 від 22 квітня 2014 року - немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 251, 254, 288-289 КпАП України, ст.ст. 3, 7-11, 71, 99, 100, 102, 160-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Литвиненко