Справа № П/811/3066/14
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року справа № П/811/3066/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра»
до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра» (далі - позивач, ТОВ «Агрогрупа Деметра») звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - відповідач, Кіровоградська ОДПІ), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 27.08.2014 року №, яким по договору про спільну діяльність від 21.02.2014р. №2-21/02 - уповноваженій особі ТОВ «Агрогрупа Деметра» 39046346 код 303957015 зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1 282 291,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є незаконним, необґрунтованим та безпідставним, а також таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки, у зв'язку з не підтвердженням податкового кредиту з податку на додану вартість, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 27.08.2014 року прийняте в межах повноважень податкового органу, з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому не може бути скасоване з підстав визначених позивачем в позовній заяві.

На підставі усної ухвали із занесенням до журналу судового засідання від 01.06.2016 року, керуючись частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, подальший розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що посадовими особами Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку достовірності нарахування ТОВ «Агрогрупа Деметра» (як уповноважена особа за договором) від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за травень 2014 року за договором про спільну діяльність від 21.02.2014р.№2-21/02.

За результатами перевірки складено акт №408/11-23-15-02/303957015 від 14.08.2014 року (т.1, а.с.8-15), в якому зафіксовано порушення позивачем пп.198.1, 198.6 ст.198, 200.1 ст.200, п.201.1,п.201.2,п.201.7,п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість (рядок19) податкової декларації за травень 2014 року в розмірі 1282291,00 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.08.2014 року №, яким позивачеві зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1282291,00 грн. (т.1, а.с.16).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 200.3. статті 200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У свою чергу, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: 1) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; 2) придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

З аналізу наведених правових норм у їх системному зв'язку, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту та валових витрат, є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.

Судом з'ясовано наступні обставини.

Так, податковий орган наголошує, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлень - рішень є, виявлення порушень позивачем ст.45, п.201.1,201.2,ст.201 Податкового кодексу України, п.4 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 р.№10 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" при оформленні податкових накладних: №7 від 31.05.2014р. на суму 2583012,31 грн. (із них ПДВ - 430502,05 грн.), №11 від 31.05.2014р. на суму 5110736,48 грн. (із них ПДВ - 851 789,41 грн.), №3 від 31.05.2014 р. та Акту надання послуг №11 від 31.05.2014 р. укладені при виконанні Договору про спільну діяльність від 21.02.2014 р.№21/02 (т.1, а.с.9-13).

ТОВ «Агрогрупа Деметра» 08.01.2014 р. зареєстрована як юридична особа та з того часу перебуває на обліку у податковому органі як платник податків (т.1,а.с.17-180).

Судом встановлено, що між ТОВ «Агрогрупа Деметра» та Державним підприємством «Конярство України» укладено договір про спільний обробіток земельної ділянки від 21.02.2014 року №2-21/02 (т.1, а.с.17-19).

Предметом вказаного договору є зобов'язання сторін шляхом об'єднання і використання власного або залученого майна (основних засобів, оборотних засобів та нематеріальних активів, грошових коштів, зусиль,трудових ресурсів, ділових зв'язків та ділової репутації), з метою отримання прибутку, спільно обробляти земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 3949,2 га, що знаходиться на території Лікарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, вирощувати сільськогосподарські культури, здійснювати оптову торгівлю, надавати послуги у сфері сільського господарства, здійснювати інші види діяльності згідно класифікатору КВЕД.

Уповноваженою особою в даних договірних зобов'язаннях виступає ТОВ «Агрогрупа Деметра».

Вказаний договір взятий на обліку податковому органі 11.03.2014р., йому присвоєно податковий номер, його діяльність за ним обліковується окремо від господарської діяльності його сторін що посвідчується відповідною довідкою та витягом Кіровоградської ОДПІ (т.1,а.с.97-98).

За змістом п.5.3 Договору про спільну діяльність від 21.02.2014 року №2-21/02 ТОВ «Агрогрупа Деметра», зокрема, веде окремий податковий і бухгалтерський облік за договором (т.1, а.с.94).

З вказаного договору вбачається, що сторони уклали його керуючись принципами свободи договору.

Вказане кореспондується з нормами ч.1 ст.6 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами господарської діяльності за договором про спільну діяльність за травень 2014 року, ТОВ «Агрогрупа Деметра», як уповноваженою особою, подано податкову декларацію з податку на додану вартість (т.1,а.с.154-167), де до податкового кредиту віднесено суму ПДВ в розмірі 1 282 291,00 грн. за господарськими операціями з постачальником ТОВ «Агрогрупа Деметра» за наступними податковими накладними:

- №7 від 31.05.2014р. на суму 2583012,31 грн. (із них ПДВ - 430502,05 грн.) на придбання карбаміду, нітроамофоски, сульфоамофосу, аміачної селітри, КАС;

- №11 від 31.05.2014р. на суму 5110736,48 грн. (із них ПДВ - 851 789,41грн.) на придбання незавершеного виробництва (витрати понесені при виконанні договору ДСД №2-21/02);

- №3 від 31.05.2014 р. на придбання вівса, насіння кукурудзи та соняшника, озимої пшениці та ріпака (т.1,а.с.23-25).

Так, податковий орган наголошує, що позивачем в вищевказаних податкових накладних місцезнаходженням (податковою адресою) продавця, покупця вказано "Україна, 25006, Кіровоградська область, м. Кіровоград, Ленінський р-н, вул. Червоногвардійська, буд. 20/37", водночас як згідно з п.45.2. ст.45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ЄДРЮОФОП), а саме "25006, Кіровоградська обл., місто Кіровоград, вулиця Червоногвардійська, будинок 20/37".

При цьому, Кіровоградська ОДПІ стверджує, що до податкових накладних №7 та №3, №11 від 31.05.2014р. позивачем було надано видаткові накладні №7 від 31.05.2014р. та №3 від 31.05.2014р., №11 від 31.05.2014р. та акт про надання послуг "11 від 31.05.2014р., проте вважає, що вони оформлені з порушеннями, а саме:

- у видатковій накладній №7 від 31.05.2014р. не зазначено № та дату Договору про спільну діяльність, зазначено адресу доставки "Україна, 25006, Кіровоградська, Кіровоград, Червоногвардійська, дом №20/37", відсутній № та дата довіреності, за якою отримано товар, а також заповнено "Украина и дом" не державною мовою;

- у видатковій накладній №3 від 31.05.2014р. не зазначено № та дату Договору про спільну діяльність, зазначено адресу доставку "Україна, Кіровоградська, Кіровоград, Олександрійський р-н ,с.Лікарівка", відсутній № та дата довіреності, за якою отримано товар;

- у акті про надання послуг "11 від 31.05.2014р. не зазначено № та дату Договору про спільну діяльність, зазначено адресу замовника "Україна, 25006, Кіровоградська, Кіровоград, Червоногвардійська, дом №20/37;

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) товарів/послуг податкову накладну, та в окремому рядку такої накладної зазначити такий обов'язковий реквізит як "місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку".

Згідно п.201.2. ст.201 Податкового кодексу України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №10 від 14.01.2014 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2014 року за № 185/24962 (далі за текстом - Порядок №10), податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Відповідно до п.4 Порядку №10 місцезнаходження (податкова адреса) постачальника (продавця) та місцезнаходження (податкова адреса) отримувача (покупця) вказуються з урахуванням вимог ст. 45 ПКУ та статей 29, 93 Цивільного кодексу України.

Таким чином, адреса в полях "Місцезнаходження (податкова адреса) продавця" та "Місцезнаходження (податкова адреса) покупця" податкової накладної записується платником податку у загальновстановленому порядку та повинна містити такі відомості: вулиця, № будинку, № офісу, місто (населений пункт), район (якщо населений пункт не є райцентром), область (якщо місто не є обласним центром), поштовий індекс. Загальноприйнятими є також скорочення "вул." замість "вулиця", "буд." замість "будинок" тощо.

При цьому, суд звертає увагу, що зазначення адреси в полях "Місцезнаходження (податкова адреса) продавця" та "Місцезнаходження (податкова адреса) покупця" податкової накладної у зворотному порядку не може бути підставою для виключення сум ПДВ з податкового кредиту, якщо така адреса є достовірною, відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та фактичному місцезнаходженню платника податку, а також за умови вірно заповнених усіх інших реквізитів.

Разом з тим, згідно з ст. 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників (в редакції чинної станом на час укладення договору).

Відповідно до ст.1131 Цивільного кодексу України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та Інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Згідно з ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.3 Господарського кодексу України: "Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність".

Відповідно до ч.2. ст.3 Господарського кодексу України: "Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність)".

Судом встановлено, що документи, на підставі яких сформовано податковий кредит в загальній сумі 1282291,00 грн., складені у відповідності до чинного законодавства з усіма необхідними реквізитами, відтак, суд доходить висновку про належне їх оформлення, а тому твердження відповідача у цій частині є необґрунтованими та такими що не підтверджені відповідними доказами (т.1, а.с.22-25, 94-97).

Судом встановлено, що між ТОВ «Агрогрупа Деметра» та Державним підприємством «Конярство України» укладено договір про спільний обробіток земельної ділянки від 21.02.2014 року №2-21/02 (т.1,а.с.17-19).

Під час розгляду справи, судом встановлено, що однією з підстав для зменшення позивачу розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1282291,00 грн. став висновок Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції про відсутність реальної можливості здійснення господарських операцій з огляду на відсутність у ТОВ «Агрогрупа Деметра» матеріальної бази на відповідне складське зберігання та можливість транспортування товару, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах (т.1,а.с.11-12).

Суд оцінює таку позицію податкового органу критично та вважає її необґрунтованою, оскільки, невстановлення на момент перевірки наявності у позивача основних фондів, виробничих та складських приміщень, наявність транспортних засобів не свідчить беззаперечно про відсутність реального характеру господарських операцій.

В ході розгляду справи встановлено, що ТОВ «Агрогрупа Деметра» укладало у лютому, березні, квітні 2014 року з ТОВ «Баланс Агро Центр», ТОВ «Інвест Агрохім», ТОВ «Агрохім 2001», МПП Фірма «Ерідон», ПП «АТМ-Сервіс», ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Агро Експерт» ,ФОП ОСОБА_4 договори поставки, відповідно до змісту яких ТОВ «Агрогрупа Деметра» придбано у даних підприємств ЗЗР, озимий ріпак, соняшник, сою, послуги посіву, культивацію, дискування, борунування сільськогосподарських культур, що підтверджується відповідними первинними документами (т.1, а.с.201-250; т.2,а.с.68-250, т.3,а.с.1-137).

Транспортування придбаного товару та послуг здійснювалось з залученням контрагентів ТОВ «Іхор», ТОВ «Агрохім 20012,ТОВ «Експо Агро Ком», ФО ОСОБА_6, ПП «Компанія «Східенерго», ФОП ОСОБА_7, ПП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_1, що посвідчується відповідними договорами, актами виконаних робіт та товарно-транспортними накладними (т.1,а.с.30, 32-33, 35, 37-38, 41, 43, 48, 49, 52, 55, 58, 60-62, 64, 68-69, 73, 75, 77; т.2, а.с.1-66, 84-85, 87, 89, 91, 93, 95, 97, 130-132, 135-137, 140-143, 146, 149, 151, 154-160, 163-164, 166, 168-172).

Судом встановлено, що 31.05.2014 р. товар ТОВ «Агрогрупа Деметра» передано, як внесок у спільну діяльність, за договором від 21.02.2014 року №2-21/02 за видатковими накладними №7,3,11 від 31.05.2014р. та актом надання послуг №11 від 31.50.2014р. (т.1,а.с.22, 24)

В ході розгляду справи також встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра» власним коштом здійснювало послуги перевезення, внесення ЗЗР, обробіток земель, доступ до яких надано Державним підприємством «Конярство України», як внесок сторони за договором про спільну діяльність. Дані витрати передані за актом як внесок в спільну діяльність (т.1,25).

Факт понесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра» таких витрат посвідчено відповідними первинними-бухгалтерськими документами: копіями податкових накладних, видаткових накладних, внутрішніх накладних на переміщення, товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, акту наданих послуг, акту приймання-передачі незавершеного будівництва, договорами (т.1, а.с.201-250; т.2, а.с.68-250, т.3, а.с.1-137; т.1, а.с.30, 32-33, 35, 37-38, 41, 43, 48, 49, 52, 55, 58, 60-62, 64, 68-69, 73, 75, 77; т.2, а.с.1-66, 84-85, 87, 89, 91, 93, 95, 97, 130-132, 135-137, 140-143, 146, 149, 151, 154-160, 163-164, 166, 168-172).

З огляду на викладене, судом встановлено, що позивачем правомірно сформовано валові витрати у спірному періоді фінансово-господарських операціях, а також, позивач мав право віднести до складу податкового кредиту суму ПДВ сплачену у складі вартості товарів (робіт, послуг) по даних взаємовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд зазначає, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.12.2015 року у справі №912/3703/14 встановлено юридичні факти у вищезазначених правовідносинах, а саме правомірність укладення договору про спільний обробіток земельної ділянки від 21.02.2014 року №2-21/02 між ТОВ «Агрогрупа Деметра» та Державним підприємством «Конярство України» (т.3, а.с.154-157).

Таким чином, суд зазначає, що порушення, які зафіксовані в Акті контролюючого органу, фактично відсутні, що підтверджено наявними у матеріалах справи доказами та наявністю судового рішення, яке має преюдиційне значення.

Отже, відповідачем безпідставно, всупереч фактичним обставинам справи зроблено висновок про завищення позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту ПДВ податкової декларації за травень 2014 року в розмірі 1282291,00 грн., що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та протиправність прийняття Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області податкового повідомлення-рішення № від 27 серпня 2014 року.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі розгляду справи відповідачем не доведено суду правомірність оскаржуваного рішення, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд також вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра» судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 27.08.2014 року №, яким за договором про спільну діяльність від 21.02.2014р. №2-21/02 - уповноваженій особі ТОВ «Агрогрупа Деметра» 39046346 код 303957015 зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1 282 291,00 грн.

3.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра» (код ЄДРПОУ - 39046346) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Жук