Справа № 602/381/16-а
Суддя: Сенюх М. З.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 602/381/16-а
Провадження № 2-а/602/13/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2016 р.

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду Сенюх М. З.

при секретарі Головатюк О.І.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ланівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП у м.Тернопіль, сержанта поліції Крука Назарія Васильовича, третя особа Управління патрульної поліції у м.Тернополі, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття справи -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейської роти № 3 батальйону УПП у м. Тернопіль, сержанта поліції Крук Н.В., третя особа Управління патрульної поліції у м. Тернопіль про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття справи. Позовні вимоги мотивує тим, що 25 квітня 2016 року відносно нього інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Тернопіль, сержантом поліції Крук Н.В. було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №962073, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення п. 15.9 (г) ПДР України.

Зазначену постанову позивач вважає незаконною, оскільки поліцейським порушено норми матеріального та процесуального права. Автомобіль, яким керував позивач, був припаркований в зоні дії знаку «зона паркування Управління Служби безпеки України», яка дійсно розташована поряд з пішохідним переходом, а позивач являється військовослужбовцем Управління Служби безпеки України в Тернопільській області і не повинен нести відповідальність. Поліцейський при винесенні постанови не ознайомив його з жодним доказом провини, не представив свідків, не склав протокол про адміністративне правопорушення.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначає, що при винесенні постанови щодо нього поліцейським порушено вимоги ст.ст.251, 268, 245, 276, 280 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав і просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач пояснив суду про те, що дійсно автомобіль, яким він керував, був припаркований біля пішохідного переходу. Позивач вважає, що він не порушив правил дорожнього руху, бо дорожня розмітка дозволяла припаркувати автомобіль в тому місці. Перебуваючи на робочому місці в Управлінні Служби безпеки України в Тернопільській області, його повідомив черговий, що біля автомобіля знаходиться поліцейський. Він підійшов до автомобіля і на пропозицію поліцейського перепаркувати автомобіль, виконав його вказівку, оскільки вже були місця для паркування дальше від пішохідного переходу.

Крім того, позивач пояснив суду про те, що частину постанови в справі про адміністративне правопорушення поліцейський склав у його відсутності, оскільки не з'ясовував в нього прізвище, ім'я та по-батькові, місце народження та місце роботи, не роз'яснював прав, не відбирав в нього пояснень, не запитував чи визнає вину, не оголосив, що ведеться відеозапис. Сам поліцейський ствердив, що є пояснення свідків, однак не дав ознайомитися з ними позивачу.

Відповідач Крук Н.В. в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції у м. Тернопіль, в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заперечення, в якому просить слухати справу у відсутності представника патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції та відмовити в задоволенні позову, вважає позовні вимоги ОСОБА_2 безпідставні. В запереченні зазначено, що позивач не пред'являв службове посвідчення працівника СБУ, а підтвердив факт скоєння правопорушення, бо перепаркував свій транспортний засіб у дозволене місце та просив обмежитись усним попередженням. Поліцейський прореагував на повідомлення громадян про паркування автомобіля з порушенням ПДР з проханням евакуювати транспортний засіб. ОСОБА_2 було запропоновано подати пояснення, скарги, клопотання відносно постанови, однак він такою можливістю не скористався.

До заперечення додано фотографії з місця вчинення адміністративного правопорушення та компакт-диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутність відповідача та третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, з'ясував наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 25 квітня 2016 року інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Тернопіль, сержантом поліції Крук Н.В. винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 962073 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 25 квітня 2016 року о 10 год. 20 хв. в м. Тернопіль, на вул.. Клінічна, здійснив зупинку автомобіля НОМЕР_1 безпосередньо на пішохідному переході, що не було пов'язано із наданням переваги в русі пішоходам, чим порушив п. 15.9 (г) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 288 КУпАП може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП до органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення відносяться органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема частини перша, друга і третя статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доводи позивача щодо протиправності складання оскаржуваної постанови без складання протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути взяті до уваги.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.п. г) п. 15.9 правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року N 1306, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він не вчиняв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та не порушував п.п. 15.9 правил дорожнього руху України, оскільки його автомобіль був припаркований в зоні дії знаку паркування Управління Служби безпеки України, на дорозі є розмітка, яка дозволяла здійснити стоянку автомобіля, а він являється військовослужбовцем Управління Служби безпеки України в Тернопільській області.

Згідно витягу з наказу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 19 листопада 2014 року № 206-ос ОСОБА_2 призначено оперуповноваженим 1 сектору відділу контрольно розвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки.

Відповідно до п. 15.1 ПДР України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п.34.1 ПДР України лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Синій колір має лінія 1.1, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині.

Горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

З наданих позивачем фотографій з місця події вбачається, що на даній ділянці дороги знаходиться спеціально відведений майданчик для паркування автомобілів Управління Служби безпеки України.

В судовому засіданні оглянуто компакт-диск з нагрудної камери поліцейського, з якого встановлено, що на ділянці дороги, де припаркований транспортний засіб ОСОБА_2, є білі лінії, з яких можна зрозуміти, що вони позначають місця для стоянки транспортних засобів.

Згідно ч. 2 ст. 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

За змістом ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п.7 розділу П Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції 05.01.2016 № 4/1- поліцейський патрульної поліції відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює розгляд справ про адміністративне правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

Судом встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 962073 від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 не відповідає даним вимогам, оскільки не містить відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено фото та відеозапис, не містить відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення.

В судовому засіданні оглянуто компакт-диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого встановлено, що поліцейський в порушення вимог ч. 2 ст. 279 КУпАП не оголосив яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності. Постанова поліцейським складена щодо ОСОБА_2, а позивач надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ЗАЗ ВІДА державний номерний знак НОМЕР_2, згідно якого власником транспортного засобу є ОСОБА_4

З оглянутого диску судом також встановлено, що поліцейський не відібрав пояснення у ОСОБА_2 не роз'яснив йому права, передбачені ст.268 КУпАП, а обмежився тільки підписом позивача у постанові.

Згідно заперечень Управління патрульної поліції у м.Тернополі та пояснень поліцейського, зафіксованих на компакт-диску, поліцейський прореагував на повідомлення громадян про паркування автомобіля з порушенням ПДР. Однак, в порушення вимог ст.ст. 251, 279, 280, 268 КУпАП на вимогу ОСОБА_2 та на адресу суду поліцейський не надав можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Згідно п. 8 розділу ХШ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, записи у постанові здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім'я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Зазначені вимоги Інструкції не були дотримані поліцейським при складанні постанови щодо ОСОБА_2, оскільки не здійснив запис про посаду, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського друкованими літерами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З огляду на наведене суд вважає встановленим той факт, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 962073 від 25 квітня 2016 року відповідач діяв з порушенням встановленого законом порядку щодо винесення постанови. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту правомірності прийнятого ним рішення та винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що оскаржувана Постанова серії ПС2 № 962073 від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 винесена з порушенням порядку встановленого законом.

Із врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов в частині скасування постанови серії ПС2 № 962073 від 25 квітня 2016 року підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову в частині закриття справи слід відмовити. Так, відповідно до ст. 247 КпАП України, обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 162 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно ст. 284 КпАП України орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, суд констатує наявність підстав для закриття провадження по справі, однак враховуючи, що ухвалення вказаної постанови є компетенцією органу, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, відмовляє в задоволенні адміністративного позову в цій частині.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 245 251, 254, 258, 268, 276, 279, 280, 283, 288 КУпАП, п.п. (г) п.15.9, п.34,1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, та керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 69, 71, 80, 86, 94, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову серії ПС2 № 962073 від 25 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частини апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. З. Сенюх