Справа № 815/428/16
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/428/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, управління Служби безпеки України в Одеській області про скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

02.02.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Служби безпеки України (надалі- СБУ), управління Служби безпеки України (надалі- УСБУ) в Одеській області про скасування наказу першого заступника Голови Служби безпеки України від 03.10.2015р. №1012-ОС щодо звільнення його з посади оперуповноваженого Котовського МРВ УСБУ в Одеській області; скасування наказу Управління Служби безпеки України в Одеській області від 01.04.2016р. щодо звільнення його з посади оперуповноваженого Котовського МРВ УСБУ в Одеській області; зобовязання Служби безпеки України поновити його в займаній посаді - оперуповноваженого Котовського МРВ УСБУ в Одеській області та зарахувати вимушений прогул до стажу його роботи; зобовязання Управління Служби безпеки України в Одеській області поновити його в займаній посаді - оперуповноваженого Котовського МРВ УСБУ в Одеській області та зарахувати вимушений прогул до стажу його роботи. /а.с.24-27/

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він проходив службу в УСБУ в Одеській області, з 2010 року по серпень 2015 року перебував на посаді оперуповноваженого Роздільнянського МРВ УСБУ в Одеській області, оперуповноваженого Котовського МРВ УСБУ в Одеській області та під час роботи належним чином виконував свої службові обовязки, ніяких зауважень з боку відповідача не було. 04.01.2016 року він отримав витяг з наказу начальника Управління СБУ в Одеській області про його звільнення наказом першого заступника Голови Служби безпеки України від 03 жовтня 2015 року №1012-ОС за підпунктом б пункту 61 та підпунктом и пункту 62 (у звязку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Положення «Про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України» у запас Збройних сил України без права носіння військової форми одягу, з 4 січня 2016 року. Позивач вважає, що його звільнення було проведено без законних підстав з порушенням норм діючого законодавства України, оскільки систематичних невиконань умов контракту з його боку допущено не було. Свої службові обовязки та умови контракту він виконував сумлінно. Відповідач, звільняючи його з посади, не повідомив про підстави звільнення, жодного документу, який би свідчив про скоєння ним вчинків і дисциплінарних проступків, не надав, службова перевірка фактів, які б свідчили про систематичне невиконання ним умов контракту проведена не була, пояснення від нього не відбиралися, тому відповідач незаконно припинив з ним трудові відносини.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2016р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняте нове про задоволення позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, не прибули сторони, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Службі безпеки України за контрактом з 20.09.2003р. на посадах оперативного складу міжрайонних підрозділів УСБУ в Одеській області.

10.10.2013р. позивачу було продовжено строк військової служби на пять років шляхом укладення письмового контракту про проходження військової служби у СБ України, згідно з яким він, серед іншого, добровільно взяв на себе зобовязання сумлінно виконувати вимоги військових статутів Збройних Сил України, нормативно-правових актів СБУ, інших актів законодавства, службові обовязки, накази командирів і начальників.

Протягом строку дії контракту позивач проходив військову службу на посадах оперативного складу Роздільнянського та Котовського МРВ УСБУ в Одеській області.

Наказом першого заступника Голови СБУ від 03.10.2015р. №1012-ОС ОСОБА_1 був звільнений з військової служби за пп. «б» пункту 61 та підпунктом «и» пункту 62 (у звязку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007р. №1262/2007 у запас Збройних Сил України.

04.01.2016р. відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ та на підставі наказу першого заступника Голови СБУ №1012-ОС від 03.10.2015р., наказом УСБУ в Одеській області №2-ОС капітана ОСОБА_1 виключено із списків особового складу.

Підставою для звільнення позивача слугував рапорт начальника Котовського МРВ УСБУ в Одеській області полковника ОСОБА_2 від 18.09.2015р. з клопотанням про звільнення позивача з військової служби у звязку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем через неналежне його ставлення до виконання службових обовязків та наявністю чотирьох незнятих дисциплінарних стягнень.

Наданими УСБУ в Одеській області матеріалами, що стали підставою для звільнення позивача, а також матеріалами особової справи ОСОБА_1 М,В, підтверджено наявність у позивача на момент звільнення чотирьох незнятих дисциплінарних стягнень.

Так, у рапорті начальника Роздільнянського МРВ Управління СБ України в Одеській області від 30.05.2015 року, спрямованого начальнику Управління СБ України в Одеській області, зазначено: за неналежне виконання своїх службових обовязків, що виразилося у невиконанні планових заходів, відповідно до п.п.45, 68 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», накладене дисциплінарне стягнення «зауваження» на оперуповноваженого Роздільнянського МРВ Управління СБ України в Одеській області капітана ОСОБА_1

З накладеним дисциплінарним стягненням позивач ознайомлений 19.06.2015 року, що підтверджується його особистим підписом на рапорті.

З рапорту начальника Роздільнянського МРВ Управління СБ України в Одеській області від 07.08.2015 року, адресованого начальнику Управління СБ України в Одеській області, вбачається, що за порушення військовослужбовцем військової дисципліни, яке виразилося у запізненнях на службу без поважних причин, невиконання вказівок, відповідно до п.п.45,68 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», накладене дисциплінарне стягнення «догана» на оперуповноваженого Роздільнянського МРВ Управління СБ України в Одеській області капітана ОСОБА_1

З накладеним дисциплінарним стягненням позивач ознайомлений 07.08.2015 року, що підтверджується його особистим підписом на рапорті.

Начальник Роздільнянського МРВ Управління СБ України в Одеській області звернувся до начальника Управління СБ України в Одеській області з рапортом від 08.08.2015 року, в якому зазначено, що 08.08.2015 року оперуповноважений Роздільнянського МРВ Управління СБ України в Одеській області капітан ОСОБА_1 прибув на службу у стані алкогольного спяніння. Враховуючи, характер порушення та попередню поведінку військовослужбовця, відповідно до ст.92 Дисциплінарного статуту ЗС України, начальник Роздільнянського МРВ клопотав про накладення на ОСОБА_1 стягнення владою старшого командира (керівництва УСБУ в Одеській області).

Наказом Управління СБУ в Одеській області № 425-ос від 19.08.2015 року капітану ОСОБА_1 оперуповноваженому Роздільнянського міжрайонного відділу за порушення військової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог статті 4 (в частині обовязку військовослужбовця поводитися з гідністю й честю, не допускати негідних вчинків) Дисциплінарного статуту Збройних сил України та перебування на службі з ознаками алкогольного спяніння, на підставі п.«в» статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних сил України оголошено сувору догану.

15.09.2015 року начальник Котовського МРВ Управління СБ України в Одеській області звернувся до т.в.о. начальника Управління СБ України в Одеській області з рапортом, у якому зазначив, що 11.09.2015 року капітан ОСОБА_1, перебуваючи у щорічній відпустці, в стані алкогольного спяніння керував автомобілем ВАЗ 2110 без документів на право керування, в результаті чого скоїв зіткнення з перилами сходин адміністративної будівлі Іванівського районного суду, пошкодивши їх. На капітана ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне порушення (АП2 №150518 та АП2 №150519).

Наказом ТВО начальника Управління СБ України в Одеській області № 468-ос від 15.09.2015 року капітану ОСОБА_1 оперуповноваженому Котовського міжрайонного відділу за порушення військової дисципліни, недотримання вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (в частині обовязку військовослужбовця поводитися з честю і гідністю, не допускати негідних вчинків), статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (в частині обовязку дорожити честю й гідністю, додержуватися правил поведінки військовослужбовця), вимог керівництва Служби безпеки України (вказівка Голови СБУ № 202е від 03.04.2015 року) та Управління СБ України в Одеській області (вказівки № 65/14/3-1765 від 14.04.2015 року, № 65/14/3-3532 від 09.07.2015 року) щодо неприпустимості керування автомобільним транспортом у стані алкогольного спяніння та дотримання норм поводження у неслужбовий час, що виразилось у керуванні автомобільним транспортом у стані алкогольного спяніння та створенні ситуації, яка компрометує органи Служби безпеки України, на підставі пункту в статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних сил України оголошено сувору догану.

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 18.11.2015 року по справі № 501/4466/15-п (набрала законної сили) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст.36 ч.2 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

21.09.2015 року посадовими особами УСБУ в Одеській області складено довідку про те, що 21.09.2015 року капітану ОСОБА_1 було доведено зміст наказу начальника Управління СБ України в Одеській області від 19.08.2015 року № 425-ОС та наказу т.в.о. начальника Управління СБ України в Одеській області від 15.09.2015 року № 468-ОС, якими на ОСОБА_1 накладені дисциплінарні стягнення у вигляді суворої догани, проте від ознайомлення з даними наказами під особистий підпис капітан ОСОБА_1 відмовився. Крім того, позивач відмовився від підписання подання про звільнення його з військової служби за п.п. и (у звязку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції правильно виходив з наступного.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про Службу безпеки України» кадри Служби безпеки України складають: співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби.

Статтею 20 Закону України «Про Службу безпеки України» встановлено, що на військовослужбовців Служби безпеки України поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством.

Підпунктом б частини 1 пункту 61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262/2007, визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється у запас Збройних Сил України, зокрема, осіб офіцерського складу, якщо вони не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров'я придатні до військової служби в мирний або воєнний час, у разі недоцільності використання їх у запасі Служби безпеки України або на їх прохання.

Згідно з частинами 2, 3 пункту 61 Положення, звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби здійснюється за підставами, передбаченими пунктами 62 і 63 цього Положення, як правило, без зарахування в розпорядження прямих начальників (командирів). Рішення про звільнення з військової служби в запас або у відставку доводиться до відома військовослужбовців Служби безпеки України, як правило, не пізніше ніж за два місяці до подання про звільнення. Безпосередні та прямі начальники проводять з ними особисті бесіди.

Пунктом 62 Положення встановлено підстави для припинення (розірвання) контракту та звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби.

Так, зокрема, згідно з підпунктом и пункту 62 Положення, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець Служби безпеки України звільняється з військової служби у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Тобто, Служба безпеки України наділена повноваженнями щодо припинення (розірвання) з військовослужбовцем контракту у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Систематичність невиконання позивачем умов контракту підтверджується наявністю в нього чотирьох дисциплінарних стягнень, які на момент прийняття відповідачами наказів про звільнення позивача зняті не були, а також не були оскаржені позивачем у встановленому законом порядку.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що Служба безпеки України та УСБУ в Одеській області, приймаючи оскаржувані накази про звільнення позивача за невиконання умов контракту та виключення зі списків особового складу, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Суд не бере до уваги посилання позивача та його представника на протиправність дисциплінарних стягнень накладених на ОСОБА_3, оскільки позивачем вищезазначені дисциплінарні стягнення оскаржено не було, і вони не є предметом оскарження по даній адміністративній справі.

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 18.11.2015 року, яка набрала законної сили 04.01.2016року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, і зазначеною постановою суду підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України постанова суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили, є обовязковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння, та чи вчинене воно цією особою.

Згідно з положеннями ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на встановлені судом обставини, відповідачі довели правомірність прийняття наказу першого заступника Голови СБУ від 03 жовтня 2015 року № 1012-ОС та наказу Управління СБУ в Одеській області від 04.01.2016 року № 2-ОС щодо звільнення ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого Котовського МРВ УСБУ в Одеській області.

Отже, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо безпідставності позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія