Справа № 826/38/14
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Київ К/800/35913/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі № 826/38/14 за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» (далі - ДТГО «Південно-Західна залізниця») звернулось з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області в частині невиконання вимог пункту 6 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, а саме: не реєстрації за період з 01 січня 2013 року по 30 листопада 2013 року своїх зобов'язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремим категоріям громадян по станціях та зупиночних пунктах Чоповичі, Йосипівка, Тишів, Головки, Пиріжківський, Щебзаводи, Пенізевичі Малинського району за вказаний період та не надсилань інформації про свої зобов'язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Ірпінської міської ради;

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області в частині неповної сплати Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця» витрат на перевезення пасажирів залізницею, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 01 січня 2013 року по 30 листопада 2013 року;

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» 174 554, 52 грн. витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01 січня 2013 року по 30 листопада 2013 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області в частині невиконання вимог пункту 6 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, а саме: не реєстрації за період з 01.01.13 р. по 30.11.13 р. додаткових зобов'язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремим категоріям громадян по станціях та зупиночних пунктах Чоповичі, Йосипівка, Тишів, Головки, Пиріжківський, Щебзаводи, Пенізевичі Малинського району за цей же період та не надсилань інформації про додаткові зобов'язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Малинської районної державної адміністрації. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» 174 554, 52 грн. витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.13 р. по 30.11.13 р. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області звернулось з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до умов Договору від 14.01.2013 року № ПЗ/ДН-4-136426/НЮ, укладеного між Управлінням праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області та ДТГО «Південно-Західна залізниця», остання забезпечує перевезення окремих категорій громадян, відшкодування витрат за пільгове перевезення яких здійснюється у відповідності до статті 102 Бюджетного кодексу України. Забезпечує видачу квитків пільговій категорії громадян для проїзду в залізничному транспорті на приміських маршрутах на підставі пільгових посвідчень по кожному зупинному пункту Малинського району. Подає щомісяця, не пізніше 6 числа, Платнику розрахунок необхідної суми компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян в залізничному на приміських маршрутах згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 р. №1359.

Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації в свою чергу забезпечує протягом 3 днів перевірку поданого Перевізником розрахунку суми компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян і складає акт звіряння розрахунку за надані послуги в межах бюджетних призначень на 2013 рік. Здійснює розрахунки з Перевізником у п'ятиденний термін після отримання відповідного фінансування в межах обсягу затверджених асигнувань на ці цілі.

Термін дії Договору встановлено з 1 січня 2013 по 31 грудня 2013 року.

На виконання умов вказаного Договору, позивачем у 2013 році надано послуги з перевезення пільгової категорії пасажирів залізничним транспортом, в результаті чого за розрахунком витрат за перевезення пільгових категорій громадян зі станцій та зупиночних пунктів Чоповичі, Йосипівка, Тишів, Головки, Пиріжківський, Щебзаводи, Пенізевичі Малинського району в період з 01.01.2013 року по 01.12.2013 року перевезено пільговиків на загальну суму 246 354,52 грн. На підтвердження розміру своїх витрат на перевезення пасажирів, що користуються пільгами, залізницею надсилались на адресу відповідача за 11 місяців 2013 року акти звіряння розрахунків та облікові форми.

Однак, відповідач компенсував позивачу лише частину витрат в загальній сумі 71 800,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що дії відповідача щодо невиконання відповідачем умов Договору є протиправними, а сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача. Крім того, суди зазначили, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів та вважає їх обґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 5 статті 9 Закону України Про залізничний транспорт» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст, республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на державні програми соціального захисту, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Згідно з ст.102 Бюджетного кодексу України, видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік» передбачено виділення коштів на компенсацію підприємствам транспорту за надання послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 р. N 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку, фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Згідно з пунктами 5, 6 Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): до 22 числа місяця, що настає за звітним - компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Пунктом 6 Порядку зазначено, що у разі виникнення додаткових зобов'язань головні розпорядники коштів надсилають щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Зазначені фінансові органи готують уточнені реєстри нарахованих у поточному місяці сум та подають їх до 20 числа Міністерству фінансів АРК, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, управлінням Державної казначейської служби АРК, міст Києва та Севастополя.

З аналізу наведених правових положень вбачається, що відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою в особі органу виконавчої влади.

Чинним законодавством України не врегульовано порядку проведення погашення заборгованості бюджетних установ у випадках, коли поточні бюджетні асигнування не покривають всі зобов'язання за укладеними договорами.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 13.10.2009 року по справі №21-384во09.

Під час вирішення даної адміністративної справи судами було встановлено, що позивачем надано суду докази надання ним у період з 01.01.13 р. по 30.11.13 р. послуг по перевезенню пільгових категорій громадян зі станцій та зупиночних пунктів Чоповичі, Йосипівка, Тишів, Головки, Пиріжківський, Щебзаводи, Пенізевичі Малинського району на суму 246 354,52 грн., що підтверджується обліковими формами з доказами їх отримання.

Відповідачем за вказаний період проведено відшкодування збитків від перевезення пільгових категорій громадян не в повному обсязі, а саме в розмірі 71800,00 грн. Доказів на спростування заявленої позивачем вартості наданих послуг у розмірі 246 354,52 грн. відповідачем не надано, тоді як сам по собі факт не підписання відповідачем направлених йому актів розрахунків таким доказом бути не може.

З урахуванням встановлених обставин справи та вищенаведених положень закону, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій, що оскільки Управління не провело розрахунки за пільгові перевезення окремих категорій громадян, тому зобов'язане відшкодувати понесені залізницею збитки за перевезення пільгових категорій громадян.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: