Справа № 805/1670/16-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 р. Справа № 805/1670/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Десятого воєнізованого гірничорятувального загону

до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 24 лютого 2016 року № НОМЕР_1 на загальну суму 245592 грн. 36 коп.

за участю третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 енергетики та вугільної промисловості України

ВСТАНОВИВ:

Десятим воєнізованим гірничорятувального загону заявлено позов до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 24 лютого 2016 року № НОМЕР_1 на загальну суму 245592 грн. 36 коп.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що заборгованість з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (недоїмка), яка виникала у звязку з тим, що позивач отримував бюджетні кошти із затримкою та сплата (перерахування) єдиного внеску здійснювалась позивачем із затримкою по мірі надходження коштів з бюджету. У позові також зазначено, що позивач зобов'язаний сплачувати єдиний внесок одночасно з видачею (виплатою) сум заробітної плати, що і було зроблено позивачем, а тому пропуск терміну сплати єдиного внеску виник не з вини позивача, а отже спірне рішення від 24 лютого 2016 року № НОМЕР_1 підлягає скасуванню. 19 липня 2016 року позивачем подане клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у письмових запереченнях проти позовних вимог заперечує, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на наявну заборгованість, яка виникла в результаті несвоєчасно сплачених нарахувань з єдиного соціального внеску. Тому відповідач вважає, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 24 лютого 2016 року № НОМЕР_1 на загальну суму 245592 грн. 36 коп. прийняте відповідно до вимог діючого законодавства України. Відповідач у своїх запереченнях також просив суд розглянути справу без його участі.

Третя особа по справі у судове 20 липня 2016 року засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, жодних заяв, клопотань, заперечень, пояснень до суду не надала.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Десятий воєнізований гірничорятувальний загін зареєстрований як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 00159462, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 31 травня 2016 року, зареєстрований як платник податків з 7 лютого 1991 року, свідоцтво № 39882614.

24 лютого 2016 року на підставі частини 10 пункту 2 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» відповідачем було прийняте рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосований штраф у розмірі 20% на суму 236896 грн. 76 коп., та нарахована пеня у сумі 8695 грн. 60 коп., на загальну суму 245592 грн. 36 коп., за період з 29 липня 2015 року по 30 вересня 2015 року.

З позовної заяви позивача, заперечень відповідача судом встановлено, що між сторонами не є спірними обставини несвоєчасної сплати єдиного внеску, розміру та періоду нарахованої пені, внаслідок чого дані обставини не підлягають доказуванню в порядку статті 72 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ (норми застосовуються в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Позивач в розумінні зазначених норм Закону є страхувальником та на нього покладений обовязок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на платника єдиного внеску покладений обовязок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 9 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Судом встановлено, що суми єдиного внеску, які підлягали сплаті позивачем до відповідача за період з липня по вересень 2015 року сплачені позивачем частками та із спливу установлених термінів, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: від 5 серпня 2015 року № 970 на суму 778 грн. 47 коп., № 969 на суму 547 грн. 63 коп., № 959 на суму 87573 грн. 38 коп., № 960 на суму 10 грн. 58 коп., № 968 на суму 899094 грн. 14 коп., від 4 серпня 2015 року № 951 на суму 3000 грн., № 953 на суму 28000 грн., від 8 липня 2015 року № 914 на суму 467061 грн. 09 коп., № 915 на суму 732 грн. 24 коп., № 902 на суму 46044 грн. 09 коп.

Заробітна плата сплачена позивачем за спірний період підтверджується наступними платіжними дорученнями: від 5 серпня 2015 року № 973 на суму 773481 грн. 35 коп., № 974 на суму 517526 грн. 26 коп., від 8 липня 2015 року № 910 на суму 769264 грн. 29 коп., № 911 на суму 421169 грн. 06 коп.

Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до ОСОБА_1 енергетики та вугільної промисловості України з проханням про фінансування загонів ДВГРС, а саме листами від 21 листопада 2014 року, від 5 січня 2015 року, від 3 лютого 2015 року, від 30 грудня 2014 року, від 17 грудня 2014 року. Крім того, з метою вирішення питання погашення заборгованості із заробітної плати позивач також звертався до Премєр Міністра України листом від 19 лютого 2015 року № 2 та до Президента України листом від 19 лютого 2015 року № 1. Дані листи залишилися без відповіді.

Суд встановив, що позивачем формувались заявки на видачу готівки на перерахування коштів на вкладні рахунки до органу казначейства від 26 листопада 2014 року № 12, від 4 грудня 2014 року № 13, від 8 грудня 2014 року № 14, від 9 грудня 2014 року № 15, від 10 грудня 2014 року № 16, від 11 грудня 2014 року № 17, від 29 грудня 2014 року № 18. Дані заявки були отримані органом казначейства, що підтверджуються наявними в матеріалах справи, реєстрами бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів.

Порядок сплати єдиного внеску визначено у статті 9 Закону № 2464-VІ та розділі VI Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування, затвердженої наказом ОСОБА_1 доходів і зборів України від 9 вересня 2013 року № 455, зареєстрованої в ОСОБА_1 юстиції України 19 вересня 2013 року за № 1622/24154 (надалі - Інструкція № 455).

У пункті 4.1 статті 4 Інструкції № 455 зазначено, що єдиний внесок нараховується на суми нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску з урахуванням видів їх економічної діяльності.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (частина 8 статті 9 Закону № 2464-VІ).

Дані положення кореспондуються з підпунктом 4.3.6. пункту 4.3 Інструкції № 455, яким передбачено, що нараховані за відповідний базовий звітний період суми єдиного внеску сплачуються платником шляхом перерахування безготівкових коштів з його банківського рахунку не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок. Базовим звітним періодом, є календарний місяць. Єдиний внесок підлягає сплати незалежно від фінансового стану платника.

За нормами пункту 6.2 Інструкції № 455 сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена платниками у строки, визначені відповідно до Закону, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Так, відповідно до підпункту 7 пункту 4.3 Розділу ІV Інструкції № 455, платники під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для відповідних платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, визначені підпунктом 6 цього пункту, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй.

Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.

Фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Судом встановлено, що фінансування на погашення заборгованості із виплати заробітної плати та нарахування за листопад 2014 року 3 липня 2015 року, що підтверджується випискою по рахунку за 2 липня 2015 року та за грудень 2014 року було отримано 4 серпня 2015 року, що підтверджується випискою по рахунку за 3 серпня 2015 року. Після отримання зазначених коштів позивач одразу перерахував їх на погашення заборгованості по заробітній платі та єдиному внеску, про що суд вже зазначав вище.

Аналізуючи вищевказані норми діючого законодавства України, з урахуванням наявності у позивача заборгованості по виплаті заробітної плати, суд приходить до висновку, що у відповідності до частини 2 статті 9 Закону № 2464, якою передбачено, зокрема, зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу), позивачем відбувалась сплата єдиного внеску за грудень - листопад 2014 року разом з виплатою заробітної плати за грудень листопад 2014 року.

Суд зазначає, що затримка сплати фінансових зобовязань по єдиному внеску відбулася не з вини позивача, а внаслідок несвоєчасного бюджетного фінансування, як державної організації, яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та зважаючи на те що.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідальність передбачена за несвоєчасне перерахування сум єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок. Оскільки позивач сплатив єдиний внесок одночасно з виплатою сум (заробітної плати), з яких сплачується такий єдиний внесок, то поушення строку його сплати не відбулось.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного рішення про застосування штрафних санкції та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 24 лютого 2016 року № НОМЕР_1 в порядку частини 2 статті 71 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачений судовий збір відповідно до платіжних доручень від 9 червня 2016 року № 470 на суму 3683 грн. 89 коп.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Десятого воєнізованого гірничорятувального загону до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 24 лютого 2016 року № НОМЕР_1 на загальну суму 245592 грн. 36 коп., задовольнити повністю.

Скасувати рішення Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 24 лютого 2016 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкції та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у загальній сумі 245592 грн. 36 коп.

Стягнути з Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Десятого воєнізованого гірничорятувального загону витрати по сплаті судового збору у розмірі 3683 грн. 89 коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті 20 липня 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.