Справа № 223/339/15-а
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року м. Київ К/800/48568/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Леонтович К.Г., Смоковича М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області, третя особа - державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая», про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області, третя особа - державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська

№ 3 ім. М.С. Сургая», про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вугледарського міського суду Донецької області від 08 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області від 01 квітня 2015 року №204 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_4.

Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області від 01 квітня 2015 року №204 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_4.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи ОСОБА_4 за професією заточника відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» з 14 березня 1991 року по

21 серпня 1992 року та з 22 серпня 1992 року по 26 липня 2013 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області здійснити призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі статтею 13 Закону України

«Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_4, з дня подання заяви про призначення пенсії від 26 березня 2015 року та сплатити не донараховані суми пенсії ОСОБА_4 з 26 березня 2015 року.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року постанову Вугледарського міського суду Донецької області від 08 липня 2015 року скасовано та прийнято нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано неправомірним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області від 01 квітня 2015 року №204 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_4.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи ОСОБА_4 за професією заточника відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» з 14 березня 1991 року по

21 серпня 1992 року та з 25 липня 2008 року по 25 липня 2013 року і прийняти рішення з урахуванням встановленого судовим рішенням стажу роботи позивача.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції у межах касаційної скарги.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 оскаржується, зокрема, рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії згідно зі статтею

13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи позивача за професією

заточника відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» з 22 серпня 1992 року

по 25 липня 2008 року.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до записів у трудовій книжці з

14 березня 1991 року по 26 липня 2013 року працювала за професією заточника у відокремленому підрозділі «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія».

Позивач 26 березня 2015 року звернулась до управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком згідно з п. «б» ст. 13

Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням від 01 квітня 2015 року управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області відмовило ОСОБА_4 у призначенні пенсії, посилаючись на відсутність у позивача необхідних 10 років стажу роботи за Списком № 2.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Дія зазначеного Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).

Відповідно до пункту 11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок №442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку №442 визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України

від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 4 зазначеного Порядку №383 встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 4.4 Порядку №383 якщо атестація була вперше проведена після

21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

З огляду на викладене, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При цьому відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Така правова позиція відповідає висновку, висловленому Верховним Судом України у постановах від 10 вересня 2013 року №21-183а13, від 25 листопада 2014 року №21-519а14,

від 17 березня 2015 року №51-585а14, від 12 квітня 2016 року №21-6501а15, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Так, судами встановлено, що атестація робочого місця позивача проведена на підставі наказу відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» від 30 грудня 2013 року № 1595-к.

Отже, вірним є висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні позовних вимог а частині зобов'язання відповідача зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи позивача за професією заточника відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» з 22 серпня 1992 року по 25 липня 2008 року.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні апеляційного суду.

Постановлене у справі рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області, третя особа - державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська № 3

ім. М.С. Сургая», про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: