Справа № 817/311/16
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"20" липня 2016 р. Справа № 817/311/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "26" травня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач звернулась з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_4, в якому просила визнати протиправною бездіяльності відповідача 2 щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", яка має право на відшкодування коштів за вкладами розмішеними у банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов'язати відповідача 2 включити позивача до переліку (списку) вкладників ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визначити розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, зобов'язати відповідача 2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як такої, що має право на відшкодування коштів за вкладами розміщеними у банку за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов'язати відповідача 1 включити позивача до загального реєстру вкладників ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визначити розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року закрито провадження у справі №817/311/16 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 23.02.2013 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії І-ГЮ №084260.

19.07.2013 року між ОСОБА_3 і Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №6885/3-13, предметом якого стало прийняття банком від вкладника грошових коштів - вкладу у сумі 16400,00 дол. США строком до 19.10.2013 року, з виплатою процентів.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30.09.2015 року по справі №570/2471/15-ц, яке набрало законної сили 24.11.2015 року, грошові кошти у сумі 16400,00 грн. дол. США, які знаходяться в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на депозитному вкладі за договором від 19.07.2013 року №6885/3-13 визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 року №898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 року №230 "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит", делегування повноважень ліквідатора банку", яким розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і делеговано всі повноваження ліквідатора, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - ОСОБА_4 строком на 2 роки, з 18.12.2015 року по 17.12.2017 року.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції покликався на те, що спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не підпадають під юрисдикцію адміністративних судів, а підлягають розгляду господарськими судами.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною 3 статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" № 2121-ІІІ передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи з аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 16.02.2015 року у справі № 21-4846а15/826/2043/15.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, не обговорюючи питання правильності застосування судом норм чинного законодавства щодо захисту прав споживачів, колегія суддів вважає, що Рівненський окружний адміністративний суд (як адміністративний суд) в контексті статті 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом» не може таким вважатись у вказаній справі.

Таким чином, якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував Законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "26" травня 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.В.Одемчук

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 вул.Міцкевича,32/73,м.Рівне,33028

3- відповідачу: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб бульвар Т.Шевченка,33-Б,м.Київ,01032

4 - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" ОСОБА_4 вул.Артема,60,м.Київ,04050

- ,