Справа № 522/17868/15-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/17868/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

28.08.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просить визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 з відмови Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області (ГУ ПФУ в Одеській області) у наданні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 надати зазначену довідку.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що військова частина НОМЕР_1 , відмовила ГУ ПФУ в Одеській області у наданні довідки про розмір грошового забезпечення позивача, припустившись порушення ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (№ 1788-XII), згідно якої органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Також, відмовивши ГУ ПФУ в Одеській області у наданні довідки про розмір грошового забезпечення, відповідач порушив право позивача на визначений ст.21 Закону України «Про розвідувальні органи України» соціальний захист, так як унеможливив здійснення передбаченого ст.ст.43, 51 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» перерахунку пенсії позивача у відповідності із грошовим забезпеченням відповідної категорії військовослужбовців розвідувальних органів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні проти позову заперечував, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що військова частина НОМЕР_1 не зобов`язана вчиняти будь-яких дій спрямованих на перерахунок призначеної позивачу пенсії, зокрема, надавати довідку про розмір грошового забезпечення. Пояснив, що оскільки частина де проходив службу позивач не підпорядкована військовій частині НОМЕР_1 , не віднесена до розвідувальних органів, а є такою, що здійснювала розвідувальну діяльність, тому немає підстав для перерахунку пенсії позивача.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання з`явився, просив розглянути справу на розсуд суду.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 з відмови Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області у видачі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Військова частина НОМЕР_1 звернулася з апеляційною скаргою на вказану постанову, просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що позивач є пенсіонером Збройних Сил України та знаходиться на пенсійному обліку у ГУ ПФУ в Одеській області. Перед звільненням позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у званні полковника на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_2 .

У 2011 році, позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив повідомити, чи поширюється на нього ст.21 Закону України «Про розвідувальні органи України» а саме, в частині визначення розміру грошового забезпечення із якого нараховується пенсія в порядку та розмірах встановлених для військовослужбовців розвідувального органу Міністерства оборони України.

Листом №222/4/485 від 23.03.2011 року, відповідач повідомив позивачу про те, що згідно наказу Міністра оборони №04 від 29.06.2010 року, посада, яку займав позивач перед звільненням, включена до переліку посад та підрозділів військових частин, на колишніх військовослужбовців яких поширюються заходи соціального захисту, що визначені ст.21 Закону України «Про розвідувальні органи України».

Постановою КМУ №1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (надалі - Постанова КМУ №1294), з 01 січня 2008 року, запроваджено підвищення грошового забезпечення військовослужбовців військових частин - розвідувальних органів Міністерства оборони України, а саме пунктом 5Постанови введено низку відповідних надбавок.

Постанова КМУ №1294, в частині встановлення та виплати нових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовцям розвідувальних органів Міністерства оборони України, набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Наказом Міністерства оборони України №528 від 13.08.2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 серпня 2012 року за №1471/21783, був затверджений «Перелік відповідних посад військовослужбовців підрозділів, на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності Законом України «Про розвідувальні органи України» (2331-14)».

Згідно зазначеному Переліку, посада заступника командира військової частини НОМЕР_2 , яку перед звільненням з військової служби займав позивач, визнана як така, на яку покладалося здійснення розвідувальної діяльності, слід чого ця посада прирівняна до відповідної посади військової частини НОМЕР_1 - «начальник сектору військової частини НОМЕР_1 ».

21.05.2015 року, позивач, із посиланням на наказ Міністерства оборони України №528 від 13.08.2012 року, звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ООВК) з вимогою про надання довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця розвідувального органу Міністерства оборони України відповідної категорії для перерахунку пенсії у відповідності із постановою КМУ №45 від 13.02.2008р. та з урахуванням встановлених постановою КМУ №1294 від 07.11.2007 року надбавок військовослужбовцям розвідувальних органів Міністерства оборони України провести відповідний перерахунок пенсії.

ГУ ПФУ в Одеській області звернулося до ООВК із проханням надати довідку про розмір грошового забезпечення позивача.

Апелянт листом №222/4/832 від 10.07.2015 року відмовив ГУ ПФУ в Одеській області у наданні зазначеної довідки про розмір грошового забезпечення позивача тому, що для цього відсутні правові підстави.

Під час судового розгляду справи представник військової частини НОМЕР_1 також наполягав на тому, що, згідно відомчих нормативно-правових актів, військова частина НОМЕР_1 не зобов`язана була надати довідку про розмір грошового забезпечення позивача, так як він не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 або у підпорядкованих їй військових частинах.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини щодо обов`язку із надання довідки про розмір грошового забезпечення, регулюються Порядком проведення перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженим постановою КМУ №45 від 13.02.2008 року, та Інструкцією з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженою наказом Міністра оборони України №937 від 31.12.2014 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 січня 2015р. за № 73/26518).

Порядком проведення перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що установи Пенсійного фонду України, при виникненні підстав для перерахунку пенсій, звертаються до відповідних органів із запитом щодо надання довідки про грошове забезпечення необхідної для проведення нарахування або перерахунку пенсії.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України №937 від 31.12.2014 року, на військову частину НОМЕР_1 покладаються: правильне і своєчасне визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби з військової частини НОМЕР_1 та підпорядкованих їй військових частин, та членам їх сімей, а також у разі прибуття на постійне проживання в Україну осіб з числа співробітників розвідувальних органів, звільнених з військової служби, та членів їх сімей з урахуванням положень статті 21 Закону України «Про розвідувальні органи України»; оформлення та подання через обласні військові комісаріати до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення осіб з числа співробітників розвідувальних органів, звільнених з військової служби, та членів їх сімей.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апелянт (військова частина НОМЕР_1 ) був зобов`язаний на запит ГУ ПФУ в Одеській області надати через ООВК довідку про розмір грошового забезпечення позивача.

Крім того, згідно затвердженому наказом Міністерства оборони України №528 від 13.08.2012 року Переліку відповідних посад військовослужбовців підрозділів, на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності Законом України «Про розвідувальні органи України», посада, яку перед звільненням з військової служби займав позивач, прирівняна до відповідної посади військової частини НОМЕР_1 , чим позивачу надані всі права, що належать військовослужбовцям які проходили військову службу безпосередньо у військовій частині НОМЕР_1 . Разом з тим представник військової частини НОМЕР_1 не заперечував свого обов`язку у наданні довідок про грошове забезпечення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 .

Колегія суддів погоджується з тим, що відмовою у наданні довідки про розмір грошового забезпечення позивача, відповідач порушив право позивача на соціальний захист, що визначений ст.21 Закону України «Про розвідувальні органи України», так як ця відмова унеможливила здійснення передбаченого ст.ст.43, 51 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» перерахунку пенсії позивача у відповідності із грошовим забезпеченням відповідної категорії військовослужбовців розвідувальних органів.

Колегія суддів також враховую правову позицію Верховного Суду України, яка викладена у постановах від 18 червня 2013 року по справах №21-124а13 та №21-204а13, Верховним Судом України зроблено правовий висновок, що органи, які призначають пенсії, згідно ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій відповідача з відмови ГУ ПФУ в Одеській області у наданні довідки про грошове забезпечення позивача для здійснення ГУ ПФУ в Одеській області передбаченого ст.ст.43, 51 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» перерахунку пенсії у відповідності із грошовим забезпеченням відповідної категорії військовослужбовців розвідувальних органів.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов`язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,
У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія
Суддя: Н.В. Вербицька
Суддя: А.В. Крусян