Справа № 804/149/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 р. Справа № 804/149/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Гончарової І.А., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про застосування заходів реагування, -
Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «ІНГЗК») про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об'єктів, а саме: адміністративно-побутової будівлі, приміщення ремонтної майстерні Кар'єру; адміністративно-побутової будівлі, гаражів в легковому пару Автотранспортного цеху; адміністративно-побутового комплексу Цеху технічного водопостачання і шламового господарства; складу паливо-мастильних матеріалів Цеху підготовки виробництва; адміністративної будівлі Управління капітального будівництва та ремонту; будівлі Управління; приміщення диспетчерського пункту Рудо-збагачувальної фабрики -2; приміщення складу №0490, адміністративно-побутової будівлі Цеху технологічного автотранспорту; адміністративно-побутового комплексу №1, приміщення маслопідвалів Дробарної фабрики; адміністративно-побутової будівлі Цеху технологічної диспетчеризації; екіпірувального пункту станції «Отвальна» Залізничного цеху за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Рудна, 47 ПрАТ «ІНГЗК» (код ЄДРПОУ - 00190905), до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації та зобов'язання зупинити експлуатацією вищезазначених об'єктів.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надавши письмові заперечення, в яких посилається на відсутність повноважень у Позивача для звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємства, на часткове усунення порушень заходів пожежної безпеки, про які вказує Позивач, Також, Відповідач посилається, що порушення, які залишилися не усунутими, є такими, що не створюють реальної загрози життю та здоров'ю працівників підприємства, на той факт, що Позивачем не надано обґрунтування наявності підстав для зупинення роботи підприємства, тобто не вказано та не доведено, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей. А тому, вважає, що підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), відсутні.
17.05.2016 року до канцелярії суду надійшло клопотання відповідача про зміну назви сторони по справі. За змістом клопотання вбачається, що за рішенням засновників 27.04.2016 Загальними зборами акціонерів ПАТ «ЦГЗК» (протоколом №1) затверджено Статут товариства у новій редакції, яким у зв'язку із зміною типу товариства провадиться зміна назви товариства на ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ».
Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Суд вирішив задовольнити клопотання відповідача та замінити назву сторони Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ». Крім того, суд зазначає, що заміна назви сторони по справі з таких підстав не тягне за собою виникнення правонаступництва.
Суд, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у ній доказами в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З 04.12.2015 року по 10.12.2016 року відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведена позапланова перевірка ПрАТ «ІНГЗК»: м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47 щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту.
Рудо-збагачувальна фабрика -1:
1. Не обладнано приміщення кабельних підвалів протипожежними дверима з мінімальною межею вогнестійкості ЕІ 30 хв 10 шт. (ППБУ Розділ ІІІ п.2.3.)
2. Не обладнано приміщення кабельного підвалу автоматичною установкою пожежогасіння та сигналізації. (ППБУ Розділ: V п. 1.2.).
3. Допущено експлуатацію кондиціонерів в приміщеннях без автономного пристрою електричного захисту (ППБУ Розділ IV п.2.26.).
4. Не демонтовано горючий матеріал, яким оздоблено шляхи евакуації в приміщенні адміністративно-побутової будівлі. (ППБУ Розділ ІІІ п.2.17.)
5. Приміщення АПК не забезпечено установками автоматичної пожежної сигналізації, відповідно до ДБН В.2.5-56:2010 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту» (п.1.2. розділу V ППБУ)
Ремонтна майстерня ПРОМРЕМОНТ
6. Приміщення ремонтної майстерні не відділені від приміщень АБК протипожежними дверима з мінімальною межою вогнестійкості ЕІ 30 хв. ППБУ Розділ ІІІ п.2.3.).
Автотранспортний цех
7. Не демонтовано горючий матеріал, яким оздоблено шляхи евакуації в приміщенні адміністративно побутової будівлі (ППБУ розділ ІІІ п.2.17.)
8. Не обладнано блоки гаражів, які розташовані в легковому парку автоматичною пожежною сигналізацією (ППБУ Розділ: V п. 1.2.).
Цех технічного водопостачання і шламового господарства
9. Не обладнано приміщення кабельного півповерху автоматичною установкою пожежогасіння та сигналізації. (Розділ V п.1.2. ППБУ ДБН В.2.5-56:2014)
Адміністративно побутовий комплекс
10. Не обладнано приміщення АПК установкою пожежної сигналізації (Розділ V п.1.2. ППБУ).
Цех підготовки виробництва. Склад паливо мастильних матеріалів.
11. Не демонтовано високовольтні лінії електропередач 35 кВ, 6 кВ які проходять транзитом через територію складу паливно-мастильних матеріалів. (ППБУ Розділ ІV п.1.1.,1.18.).
12. Допускається обгородження майданчика для зберігання нафтопродуктів у тарі негорючою суцільною стінкою заввишки менше ніж 0,5 м та без пандусів для проходу на майданчик (ППБУ Розділ VІ п.9.2., 25).
Адміністративна будівля управління капітального будівництва та ремонту
13. Не всі приміщення обладнані автоматичною установкою пожежної сигналізації (ППБУ Розділ V п.1.2.).
14. Відповідальною особою за пожежну безпеку не пройдено навчання по програмі пожежно-технічного мінімуму з отриманням посвідчення (ППБУ Розділ ІІ п.16).
15. Не забезпечено наявність експлуатаційної документації на автоматичну установку протипожежної автоматики приміщень архіву: проектна документація та виконавчі креслення на установку; акт приймання і здавання установки в експлуатацію; паспорти на устаткування та прилади; інструкція з експлуатації установки і посадові інструкції. (ППБУ розділ V п.1.1.).
16. Не виведено сигнал спрацювання автоматичної пожежної сигналізації приміщень архіву на пульт централізованого спостереження пожежної охорони (ППБУ розділ V п.1.1.).
17. Допускається оздоблення горючими матеріалами шляхів евакуації (ППБУ розділ ІІІ п.2.17).
18. Не демонтовано на шляхах евакуації турнікети, які перешкоджають вільній евакуації людей з приміщення (ППБУ розділ ІІІ п.2.37.).
19. Не забезпечено приміщення АПК установками автоматичної пожежної сигналізації. (ППБУ Розділ V п.1.2.).
Служба інформаційних технологій
20. Не проведено заміну обладнання автоматичної установки пожежної сигналізації, терміни якого вийшли згідно технічних умов, на нове, сертифіковане в Україні. (Розділ V п.1.2. ППБУ).
21. Встановлено радіатори опалення на труби у сходових клітинах на висоті менш 2,2 м. (ППБУ розділ ІІІ п.2.30, п.5.4.2).
22. Допускається встановлення глухих (незмінних) грат на вікнах приміщень (ППБУ розділ ІІІ п.2.16.).
23. Не надано протоколи випробувань на матеріали якими оздоблено підлогу на шляхах евакуації в приміщеннях коридорів щодо токсичності продуктів горіння, димоутворювальну здатність (ППБУ розділ ІІІ п.2.28).
24. Не демонтовано в приміщеннях будівлі, в коридорах де можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження (облицювання) стін з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж: Г2, В2, Д2, Т2 (ППБУ розділ ІІІ п.2.17.).
Відділ підготовки кадрів
25. Не демонтовано в приміщеннях будівлі, в коридорах де можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження (облицювання) стін з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж: Г2, В2, Д2, Т2 (ППБУ розділ ІІІ п.2.17.).
26. Не надано протоколи випробувань на матеріали якими оздоблено підлогу на шляхах евакуації в приміщеннях коридорів щодо токсичності продуктів горіння, димоутворювальну здатність (ППБУ розділ ІІІ п.2.28).
27. Не забезпечено проходження посадовими особами та працівниками навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року N 444 "Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях". (ППБУ Розділ І п.15, п.16).
Рудо-збагачувальна фабрика-2
28. Не обладнано приміщення кабельних підвалів та ПСУ протипожежними дверима з мінімальною межою вогнестійкості ЕІ 30 хв. (60 шт.) (ППБУ Розділ ІІІ п.2.3.).
29 Не обладнано приміщення диспетчерського пункту РЗФ-2 автоматичною установкою пожежної сигналізації (Розділ V п.1.2. ППБУ ДБН В.2.5-56:2014 Табл. А.2. п.13.1).
30. Не виконано вхід до приміщень маслопідвалів № 1, 2, 3, 4 через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу з підпором повітря під час пожежі (Розділ ІІІ п.2.3.,п.4.34 ППБУ).
31. Не виконано вогнезахисне оброблення електричних кабелів кабельних підвалів відповідно до НАПБ Б.01.012-2007 (ППБУ Розділ IV п.1.1. ).
32. Не обладнано приміщення кабельного підвалу автоматичною установкою пожежогасіння та сигналізації (Розділ V п.1.2. ППБУ).
Цех технологічного автотранспорту
33. Не обладнано приміщення складу №0490 автоматичною установкою пожежогасіння та сигналізації (Розділ V п.1.2. ППБУ).
34. Не демонтовано в приміщеннях адміністративно-побутової будівлі в коридорі на 3-му поверсі де можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження (облицювання) стін з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж: Г2, В2, Д2, Т2 (ППБУ розділ ІІІ п.2.17.).
АБК №1
35. Не демонтовано в приміщеннях адміністративно-побутової будівлі в коридорі на 2-му поверсі де можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження (облицювання) стін з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж: Г2, В2, Д2, Т2 (ППБУ розділ ІІІ п.2.17.).
Приміщення маслопідвалів
36. Не встановлено в приміщеннях масло підвалів (3 шт.) протипожежні двері з мінімальною межою вогнестійкості ЕІ 30 хв. (ППБУ розділ ІІІ п.2.3.).
37. Не виконано вхід до приміщень маслопідвалів через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу з підпором повітря під час пожежі (Розділ ІІІ п.2.3.,п.4.34 ППБУ).
38. Не обладнано приміщення кабельного підвалу №1 та маслостанції автоматичною установкою пожежогасіння та сигналізації (Розділ V п.1.2. ППБУ).
39. Не обладнано приміщення кабельних підвалів №№1, 6, 13 протипожежними дверима з відповідною межею вогнестійкості (ППБУ розділ ІІІ п.2.3.).
40. Не виконано вогнезахистне оброблення електричних кабелів кабельних підвалів №№1, 6, 13 (ППБУ розділ ІV п.1.1.).
Цех технологічної диспетчеризації
41. Не демонтовано в приміщеннях адміністративно-побутової будівлі в коридорах та на сходових клітинах де можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження (облицювання) стін з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж: Г2, В2, Д2, Т2 (ППБУ розділ ІІІ п.2.17.).
Цех мереж та підстанцій
42. Не обладнано приміщення ПС №№8, 19, 51, 67, 87 та 52,61,77 (будівля цеху ТВ і ШГ) автоматичною установкою пожежної сигналізації (Розділ V п.1.2. ППБУ).
43. Не обладнано приміщення ГПП №№1-4 автоматичною установкою пожежної сигналізації (Розділ V п.1.2. ППБУ).
44. Не обладнано приміщення електропідстанцій ЦСП в корпусі збагачення РЗФ-1 протипожежними дверима з мінімальною межою вогнестійкості ЕІ 30 хв. (ППБУ Розділ ІІІ п.2.3.).
45. Не виконано технічного обслуговування систем блискавкозахисту будівель (ППБУ розділу IV п.1.21)
Екіпірувальний пункт станції «Отвальна»
46. Не обгороджено майданчики для зберігання нафтопродуктів у тарі негорючою суцільною стінкою заввишки не менше ніж 0,5 м та обладнати пандусами для проходу на майданчик (ППБУ розділ VI п.9.2., 2)
47. Відсутній запас вогнегасних речовин, а також засобів їх подавання в кількості, необхідній для гасіння пожежі в найбільшому резервуарі (ППБУ розділ VI п.9.2., 25)
48. Не виконано технічного обслуговування систем блискавкозахисту будівель (ППБУ розділу IV п.1.21).
50. Не проведені випробування засобів індивідуального захисту згідно чинного законодавства.
Будинок тимчасового проживання №1 ПАТ «ІНГЗК»
51. Не проведено заміну обладнання автоматичної установки пожежної сигналізації, терміни якого вийшли згідно технічних умов на нову, сертифіковане в Україні (ППБУ розділ V п.1.2.)
Палац культури ПАТ «ІНГЗК»
52. Не обладнано приміщення автоматичною установкою пожежної сигналізації (Розділ V п.1.2. ППБУ).
Як стверджує Позивач подальша експлуатація об'єктів ПрАТ «ІНГЗК» із вищезазначеними порушеннями пожежної безпеки створює загрозу життю та/або здоров'ю людей, а саме:
- при відсутності перевірки (огляду) пристроїв захисту будівлі від прямих ударів блискавки та захисту від вторинних дій блискавки у випадку удару блискавки в будівельні конструкції виникає небезпечне іскріння, полум'я та електричний струм, що виник у результаті виносу високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів, сприяє виникненню пожежі з її небезпечними факторами та розповсюдженням їх до шляхів евакуації та місць перебування людей, та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей;
- при порушенні виконання монтажу побутових кондиціонерів та їх не відповідність, призводить до аварійної експлуатації електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей;
- при оздобленні стін, стелі, підлоги на шляху евакуації матеріалами з вищою пожежною небезпекою ніж нормовані може призвести до легкого займання, швидкого горіння, з високою димоутворювальною здатністю та за токсичністю продуктів горіння - надзвичайно небезпечними, що в свою чергу перешкоджає евакуації людей, сприяє затору людського потоку та збільшення часу евакуації, збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей;
- при недотриманні вимог до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей;
- відсутність навчання по програмі пожежно-технічного мінімуму призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні пожежі, що в свою чергу сприяє розвитку пожежі, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення пожежі або вибуху;
- при не виконанні грат на вікнах розкривними, розсувними або такими, що знімаються вимог, унеможливить евакуацію при виникненні пожежі, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей;
- відсутність або не відповідність вогнезахисної обробки конструктивних елементів будівлі або невідповідність стану вогнезахисної обробки, під впливом небезпечних факторів пожежі, призводить до її руйнування, поширення пожежі зі збільшення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур та їх розповсюдження до шляхів евакуації, що унеможливить евакуацію людей з будівлі;
- при відсутності протипожежних дверей (люків, клапанів, вікон) з нормованою межею вогнестійкості або їх не відповідності можливі втрата цілісності та втрата теплоізолювальної спроможності даної перешкоди, що підвищує вплив небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), унеможливлює евакуацію людей з будівлі та послідуючим отруєнням чадним газом та продуктами горіння та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей;
- відсутність виводу сигналу від приймально-контрольного приладу автоматичної пожежної сигналізації на пульт централізованого спостереження спричинить до збільшення часу передачу інформації про пожежу, в зв'язку з чим збільшиться час прибуття пожежних підрозділів, та в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину;
- відсутність автоматичної системи пожежогасіння та автоматичної пожежної сигналізації призведе до пізнього виявлення пожежі, в зв'язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, не відбудеться оповіщення людей, які перебувають у приміщеннях, в зв'язку з чим продукти горіння та чадний газ унеможливить своєчасну та безпечну евакуацію з приміщень та може призвести до отруєння людей, що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.
Також, Позивачем до суду були надані пояснення щодо стану усунення порушень, відповідно до яких, в період з 12.02.2016р. по 26.02.2016р. здійснено планову перевірку ПрАТ «ІНГЗК» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Рудна, 47. За результатами перевірки складено акт перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної безпеки та пожежної безпеки від 26.02.2016 №19, яким встановлено 99 порушення.
Так, в ході дослідження матеріалів справи судом встановлено наступне.
Відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює Кодекс цивільного захисту України.
Відповідно до підпункту 57 пункту 4 Указу Президента від 16.01.2013 №20/2013 "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" Державна служба з надзвичайних ситуацій України відповідно до покладених на неї завдань організовує та проводить перевірки додержання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, організації виконання заходів щодо захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру на підприємствах, в установах, організаціях, що входять до складу залізничного, автомобільного, авіаційного, морського та річкового транспорту, на базах, складах, арсеналах зберігання та у місцях виробництва, утилізації ракетно-артилерійського озброєння, компонентів рідкого ракетного палива.
Відповідно до пп. 63 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 3 від 04.02.2013 року Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб'єктами господарювання, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства.
Відповідно до статті 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
У відповідності до підпункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежо - небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.
Відповідно до частини 1 статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.
Згідно з частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежо - небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Системний аналіз наведених норм передбачає, що Закон №877-V окремо визначає поняття: центральні органи виконавчої влади, їх територіальні органи, державні колегіальні органи.
Статтею 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що саме посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язання застосувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випадку та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Приписи, постанови, розпорядження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, щодо усунення порушень встановлених законодавством вимог з питань техногенної та пожежної безпеки можуть бути оскаржені до суду в установлений законом строк.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.
Тобто, суб'єктом звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом (ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України) є саме центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.
Аналіз вищевказаних норм права свідчить, що правом звернення до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об'єктів, будівель, споруд, окремих приміщень, наділений центральний орган виконавчої влади, який здійснює повноваження у сфері техногенної та пожежної безпеки, та згідно законодавства не має права передати такі повноваження своїм територіальним управлінням, яким є позивач.
Як свідчать матеріали справи, до суду з даним позовом звернулося Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, яке є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій, проте не є безпосередньо центральним органом виконавчої влади, перелік яких визначений Указом Президента України від 09.12.2010р. №1085 з наступними змінами.
При цьому, матеріали справи не містять документів, які б надавали право Головному управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від імені посадової особи центрального органу виконавчої влади звертатися до суду з зазначеним позовом.
Вказане також підтверджується Положенням про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затверджене Наказом ДСНС України № 04.02.2013 року № 3 у редакції наказу ДСНС України від 08.02.2014 року № 80 (надалі за текстом - Положення), в якому, серед іншого, зазначено, що ГУ ДНС у Дніпропетровській області є територіальним органом ДСНС України (ч.1.Положення), а також, не визначено повноваження Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на звернення до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об'єктів, будівель, споруд, окремих приміщень.
Суд вважає за необхідне зазначити, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області має правові підстави щодо здійснення відповідних дій для реалізації своїх повноважень (проводити перевірки, складати акти, приписи та ін.), натомість звернення до суду з зазначеним позовом має лише посадова особа центрального органу виконавчої влади.
На думку суду дана норма запроваджена в законодавстві України з метою зменшення адміністративного тиску на підприємства шляхом запровадження обмежень втручання суб'єктів владних повноважень у господарську діяльність суб'єктів господарювання та усунення зловживань суб'єктами владних повноважень своїми правами на місцях.
Також, судом встановлено наступне.
За змістом частини 5 статті 4 Закону № 877-V передбачена можливість застосування судом заходів реагування, які полягають у повному або частковому зупиненні виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання;
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
В даному випадку позивачем в позовних вимогах визначені такі заходи реагування, як повна заборона експлуатації будівель та приміщень Відповідача.
Суд зазначає, що вищезазначені заходи реагування, визначені позивачем не узгоджуються з нормами матеріального права, а саме ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, оскільки заходи, які визначені позивачем, не передбачені даними нормами, тобто заборона експлуатації стосується тільки машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, а не будівель.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 грудня 2015 року у справі № К/800/4391/14.
Суд вважає за необхідне зазначити та дослідити порушення, які в своїй позовній заяві Позивач наводить як такі, що створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.
Позивач, стверджує, що відповідно до п.1.21. розділу IV ППБУ захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд».
Однак, як вбачається із заперечень та письмових доказів відповідача, наявних в матеріалах справи, ПрАТ «ІНГЗК» визначає, що на підприємстві реально не створюється загроза життю та здоров'ю людей, блискавкозахист забезпечено та спростовує наявність даних порушень.
Відповідач, як доказ належного технічного обслуговування систем блискавкозахисту будівель, надає копії протоколів вимірювання опору розтікання струму на основних заземлителях і заземленнях магістралей і устаткування.
Відповідачем також надано лист Директора з ОП, ПБ та ОНС ПАТ «ІНГЗК» до Головного управління з державного нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту з доказами направлення, в якому міститься прохання до Позивача здійснити перевірку зазначеного порушення.
З наданих документів можливо встановити, що порушення усунуто, тобто системи блискавкозахисту Відповідача обслуговуються належним чином відповідно до вимог діючих в Україні стандартів.
В своєму позові Головне управління ДСНС у Дніпропетровській області стверджує, що вказане є порушенням п.2.26 розділу IV ППБУ.
Однак, суд звертає увагу, що вказане порушення Відповідачем усунуто, про що свідчить акт перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної безпеки та пожежної безпеки від 26.02.2016 №19 та пояснення щодо стану усунення порушень, які були надані до суду безпосередньо Позивачем та Відповідачем.
Позивач стверджує, що вказане є порушенням п.2.17. розділу ІІІ ППБУ. Відповідно до зазначених положень у приміщеннях громадського призначення (крім приміщень, розташованих у будинках V ступеня вогнестійкості), в яких можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження (облицювання) стін та стель забороняється з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж:
Г2, В2, Д2, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування до 1500 осіб;
Г1, В1, Д1, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування 1500 та більше осіб.
Відповідач заявляє про демонтаж оздоблення стін, а також додає фотокопію приміщень на підтвердження відсутності оздоблення стін, стелі та підлоги, що спростовує зазначене порушення.
Більш того, Відповідач стверджує та матеріалами справи підтверджується, що останнім був розроблений і направлений в адрес Позивача план заходів, щодо виконання акту перевірки Позивача, згідно якого демонтаж оздоблення стін планується виконати у 2017 році.
Вказане було зроблене у зв'язку з тим, що дані дії потребують значних фінансових витрат, а процес демонтажу є досить тривалим та доцільно його здійснювати під час проведення капітального ремонту, реконструкції, технічного переоснащення будівель.
Отже, факт створення Відповідачем загрози життю та здоров'ю людей у зв'язку із наявністю вказаного порушення не доведено контролюючим органом належним чином.
Позивач зазначає, що вказане є порушенням п.п.15, 16 розділу І ППБУ. Проте вказаний розділ обмежується сімома пунктами й не містить вимог до забезпечення посадовими особами та працівниками проходження навчання та перевірки знань з питань пожежної безпеки.
Не зважаючи на вказане, в якості доказів щодо виконання цього зауваження Відповідачем було надано суду копії договору №12/04 від 01.02.2016, укладеного між Відповідачем та Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальним) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій був укладений щодо проведення навчання та перевірки знань працівників комбінату за програмами з питань пожежної безпеки, підписані акти здачі-приймання наданих послуг за вказаним договором №№399, 398, 400 та протоколи складання заліку працівниками Відповідача № 40-16-ПТМ/23, України № 40-16-ПТМ/29, України № 40-16-ПТМ/28, України № 40-16-ПТМ/27, України № 40-16-ПТМ/26, України № 40-16-ПТМ/25, України № 40-16-ПТМ/24 від 16.02.2016, 18.03.2016, 14.03.2016, 04.03.2016, 01.03.2016, 25.02.2016, 19.02.2016 відповідно.
Враховуючи наведене, вказане порушення не може бути прийнято до увагу суду.
На думку суду, Відповідачем доведено належну якість електричних кабелів, які ним експлуатуються, що підтверджується відповідними сертифікатами якості №№2165, 368-11(1).
Отже, суд не враховує доводи Позивача, що вказане створює реальну загрозу життю та здоров'ю людей.
На думку Позивача, вказане, є порушенням п.2.3. розділу ІІІ ППБУ, згідно якого тип заповнення прорізів у протипожежних перешкодах повинен відповідати вимогам ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва». Протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси (екрани) у протипожежних перешкодах повинні утримуватись у справному стані. Не допускається встановлювати будь-які пристрої, що перешкоджають нормальному зачиненню протипожежних дверей.
Відповідно до преамбули ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» його норми поширюються на нове будівництво, розширення, реконструкцію, технічне переоснащення, реставрацію, капітальний ремонт будинків і приміщень різного призначення.
Таким чином, посилання Позивача на те, що відсутність протипожежних дверей з нормованою межею вогнестійкості або їх невідповідність є необґрунтованим. Оскільки це може стосуватися об'єктів, які є новим будівництвом, розширюються, реконструюються, технічно переоснащуються, реставруються або на яких здійснюється капітальний ремонт.
Позивачем у справі не надано доказів того, що будівлі, які належать ПАТ «ІНГЗК», відносяться до таких, що перебувають в одному з вищевказаних станів.
Виходячи з системного аналізу норм Кодексу цивільного захисту України, законодавець пов'язує настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню. Встановлення автоматичної пожежної сигналізації передбачено з метою вчасного виявлення займання, тобто вже існуючої пожежі. Очевидно, що сама система пожежної сигналізації у займанні, розповсюдженні, погашенні вогню безпосередньо участі не приймає.
Судом враховано доводи Відповідача, що дії по обладнанню об'єктів автоматичними приладами пожежогасіння потребують значних фінансових витрат, а процес по їх монтажу є досить тривалим, отже доцільно його здійснювати під час проведення капітального ремонту, реконструкції, технічного переоснащення будівель.
Як вбачається із заперечень та письмових доказів Відповідача, наявних в матеріалах справи, ПрАТ «ІНГЗК» визначає, що на підприємстві реально не створюється загроза життю та здоров'ю людей, оскільки наведеною нормою Правил протипожежної безпеки України (п.1.2 розділу V) визначено вимоги до утримання технічних засобів протипожежного захисту, зокрема, відповідність систем протипожежного захисту, якими обладнуються будинки, приміщення та споруди, вимогам ДБН В.2.5-56:2010 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту». Однак, жодною з наведених у позові норм не визначено обов'язок підприємства встановлення на всіх діючих об'єктах висококоштовних новітніх автоматизованих систем сигналізації та оповіщення.
Разом з тим, за письмовими доказами, наявними в матеріалах справи судом встановлено, що Відповідачем здійснюються інші можливі додаткові заходи для забезпечення пожежної безпеки: призначено відповідальних за пожежну безпеку осіб, які щоденно здійснюють перевірку протипожежного стану кабінетів, приміщень; проведено тренування працівників з евакуації з приміщень через діючі евакуаційні виходи; кабінети, приміщення забезпечено додатковими засобами пожежогасіння, з працівниками проведено додатковий інструктаж щодо надання первинної медичної допомоги; на поверхах будівель додатково розміщено плани евакуації людей при надзвичайних ситуаціях; постійно проводиться перевірка справності пожежних кранів та ін.
При цьому, як стверджує Відповідач, надавши відповідні письмові докази, намір останнього щодо обладнання приміщень засобами автоматичної пожежної сигналізації зафіксовано у Плані заходів для усунення порушень.
Судом також встановлено, що інші порушення знаходяться в процесі усунення та у своїй сукупності не є тими чинниками, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню і, відповідно, завданню шкоди життю та здоров'ю людей, так як за своїм характером вони є організаційними та превентивними заходами, спрямованими на виявлення, а не на попередження надзвичайної ситуації.
У частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
У Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.
З огляду на це оцінюванню підлягає питання, чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права Відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами Відповідача та публічними інтересами.
Слід зазначити, що запропонований Позивачем захід реагування передбачає фактично повне припинення на необмежений і не визначений строк всієї господарської діяльності Відповідача, що також може істотно вплинути на права та інтереси осіб, пов'язаних із Відповідачем трудовими та договірними відносинами.
Метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров'ю людей, але їх настання є вірогідною подією.
У зв'язку з цим, на думку суду обраний Позивачем захід реагування є таким, що не в повній мірі відповідає критеріям пропорційності, так як з огляду на поступове повне усунення виявлених порушень зрозумілого обґрунтування застосуванню повного зупинення експлуатації будівель і приміщень ПрАТ «ІНГЗК», Позивачем не наведено і належними доказами не доведено, що не дає підстав для висновку, що саме у такий спосіб буде досягнуто справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами Відповідача.
Враховуючи зазначене, приведені вище обставини підтверджують відсутність підстав для застосування до Відповідача будь-яких примусових заходів у вигляді зупинення експлуатації будівель та приміщень ПрАТ «ІНГЗК»
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Одночасно суд зазначає, що ухвалою суду від 13.01.2016 року Позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по даній справі.
У підпункті 1 пункту 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень - 1 розмір мінімальної заробітної плати.
Згідно абзацу 2 статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378,00 гривень.
Отже, наявні підстави для стягнення з Позивача на користь Державного бюджету України судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.
Керуючись ст.ст. 158-163,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні адміністративного позову Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» про застосування заходів реагування - відмовити .
Стягнути з Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) І.А. Гончарова