Справа № 825/133/16
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2016 року Чернігів Справа № 825/133/16

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу
за позовом ОСОБА_1

до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1

про скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 у якому просить скасувати наказ командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 08.10.2015 № 28/АТО, яким на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Свої вимоги мотивує тим, що у зв`язку з тим, що жодного дисциплінарного проступку він не допускав, статтю 108 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка визначає обов`язки заступника командира батальйону з виховної роботи, порушити не міг, оскільки його не допускали до виконання обов`язків заступника командира батальйону.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву у якій просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідач до суду також не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву у якій просив розгляд справи провести без його участі.

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 , офіцер-психолог ремонтно-відновлювального батальйону з 01.08.2015 вибув з військової частини-польова пошта НОМЕР_1 для виконання заходів антитерористичної операції (а.с. 64).

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2015 року було проведено службове розслідування за результатами якого було складено відповідний Акт (а.с. 62-63), яким серед іншого встановлено, що близько 09.00 години в місті Київ при перевірці документів та особистих речей на залізничному вокзалі працівниками МВС у солдата ОСОБА_2 було виявлено боєприпаси в кількості 5,45 мм - 30 штук, 7,62 - 1 шт. Для з`ясування причин і обставин походження боєприпасів солдат ОСОБА_2 був затриманий на 72 години до Солом`янського РВ УМВС України у м. Київ. При спілкуванні в телефонному режимі з солдатом ОСОБА_2 було встановлено, що походження боєприпасів, які були виявлені в його речах йому невідомі.

Актом службовго розслідування визначено, що випадок затримання військовослужбовця з боєприпасами стався внаслідок правового нігілізму солдата ОСОБА_2 , безвідповідального ставлення посадових осіб батальйону, роти, до обліку, зберігання зброї та боєприпасів, відсутності системної роботи з особовим складом щодо виховання та підтримання військової дисципліни на належному рівні.

Під час проведення службового розслідування командир батальйону намагався ввести в оману осіб, що здійснювали перевірку. Надавалися документи які не відповідали дійсності, були зроблені декількома особами (про це свідчать почерки, підписи та дати документів). Виконуючий обов`язки заступника командира ремонтно-відновлюваного батальйону по роботі з особовим складом старший лейтенант ОСОБА_1 вивченням морально-психологічного стану, військової дисципліни та правопорядку серед особового складу не займається, звітні документи відсутні. Відомості доведення змісту статей Кримінального кодексу відсутні. Інформація про втрату зброї та боєприпасів у підрозділах не доводиться. У своїх поясненнях старший лейтенант ОСОБА_1 стверджує, що вказані матеріали знаходяться в ППД, хоча підрозділ постійно знаходиться в районах виконання завдань.

З метою запобігання подібних випадків в майбутньому, збереження зброї та боєприпасів запропоновано за порушення вимог ст. 108 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, що полягає у не вжитті конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, не знанні ділових якостей та морально-психологічного стану підлеглого особового складу тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира ремонтно-відновлюваного батальйону по роботі з особовим складом старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності, а саме оголосити «Попередження про неповну службову відповідність».

На підставі вищезазначеного Акта службового розслідування командиром військової частини-польова пошта НОМЕР_1 було винесено Наказ від 08.10.2015 № 28/АТО пункт 4 якого передбачає, що за порушення вимог ст. 108 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, що полягає у не вжитті конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, не знанні ділових якостей та морально-психологічного стану підлеглого особового складу тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира ремонтно-відновлюваного батальйону по роботі з особовим складом старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності, а саме оголосити «Попередження про неповну службову відповідність» (а.с. 66-67).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, з вказаним наказом позивача ознайомлено не було, що не заперечується відповідачем.

Вважаючи зазначений наказ неправомірним позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Дослідивши фактичні підстави виникнення спірних правовідносин, суд зазначає, що відповідно Статтею 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закону України від 24.03.1999 № 551-ХIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно із ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених законами та військовими статутами заходів примусу аж до арешту винного й притягнення його до кримінальної відповідальності.

Застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту (ст. 7 Дисциплінарного статуту).

Стаття 9 Дисциплінарного статуту визначає, що заступники (помічники) командирів військових з`єднань, частин (підрозділів), закладів та установ користуються щодо підлеглих дисциплінарною владою на один ступінь нижчою, ніж їх безпосередні командири.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Судом встановлено, що командиром військової частини-польова пошта НОМЕР_1 було застосовано до позивача, як до тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира ремонтно-відновлюваного батальйону по роботі з особовим складом, дисциплінарне стягнення у вигляді «Попередження про неповну службову відповідність» за порушення вимог ст. 108 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, що підтверджується Наказом від 08.10.2015 № 28/АТО.

Відповідно до ст. 108 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з виховної роботи, серед іншого, зобов`язаний вживати конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів; знати ділові якості та морально-психологічний стан офіцерів, прапорщиків (мічманів), сержантів і старшин підрозділів батальйону (корабля), брати участь у роботі з кадрами, їх атестуванні.

Суд зазначає, що основним аргументом протиправності спірного наказу позивач визначає те, що він не виконував обов`язки заступника командира ремонтно-відновлюваного батальйону по роботі з особовим складом, а тому порушити їх не міг.

Перевіряючи зазначені аргументи позивача суд зобов`язував Військову частину-польова пошта НОМЕР_1 надати докази виконання позивачем обов`язків заступника командира ремонтно-відновлюваного батальйону по роботі з особовим складом у період затримання солдата ОСОБА_2 (а.с. 33), у зв`язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався.

Поряд з цим, відповідачем суду не було надано жодного з вищезазначених доказів, а саме рапорту позивача про прийняття на себе тимчасового виконання обов`язків заступника командира ремонтно-відновлюваного батальйону по роботі з особовим складом, наказу про тимчасове виконання позивачем обов`язків заступника командира ремонтно-відновлюваного батальйону по роботі з особовим складом, а також не надано доказів оголошення такого наказу.

У свою чергу, відповідно до ст. 9 Дисциплінарного статуту, під час тимчасового виконання обов`язків, якщо про це оголошено наказом, командир користується дисциплінарною владою відповідно до посади, яку він обіймає тимчасово.

З таких підстав, за відсутності підтвердженого факту наявності оголошеного наказу про тимчасове виконання ОСОБА_1 обов`язків заступника командира ремонтно-відновлюваного батальйону по роботі з особовим складом у період затримання солдата ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про безпідставність п. 4 наказу від 08.10.2015 № 28/АТО, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

До такого висновку суд дійшов і тому, що приписами пункту 8 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивачем є, зокрема, особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

З вказаної правової норми вбачається, що особа може звернутися до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій, рішень суб`єкта владних повноважень лише в тому випадку, якщо такі дії, рішення безпосередньо впливають на її права, свободи та інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Тобто, особа наділена правом оскаржити до суду не будь-які дії, рішення суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, були вчинені з порушенням вимог закону, а лише ті, що зумовлюють виникнення, зміну або припинення певних правовідносин, учасником яких є особа, яка подала адміністративний позов.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про оскарження наказу від 08.10.2015 № 28/АТО ОСОБА_1 зобов`язаний зазначити не лише в чому полягала протиправність, на його думку, рішення відповідача, а й чим таке рішення безпосередньо вплинуло на його права, свободи та інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 01.06.2010 № 781/11/13-10 зазначає, що звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.

Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Таким чином, на підставі встановлених фактичних обставин справи, суті позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню лише в тій частині, яка стосується прав та інтересів ОСОБА_1 , а тому скасуванню підлягає лише пункт 4 Наказу від 08.10.2015 № 28/АТО.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи статтю 19 Конституції України, частину 1 статті 11, статей 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 08.10.2015 № 28/АТО, яким на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність підлягають задоволенню частково, а саме в частині скасування пункту 4 Наказу від 08.10.2015 № 28/АТО.

В іншій частині позову суд вважає за необхідне відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити частково.

Скасувати пункт 4 Наказу від 08.10.2015 № 28/АТО, яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову невідповідність.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.О.Скалозуб