Справа № 161/8793/16-а
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8793/16-а
Провадження № 2-а/161/503/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 про примусове видворення, --

В С Т А Н О В И В :

Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (надалі УДМС України у Волинській області) звернулося до суду із позовом про видворення громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2.

Свій позов обґрунтовує тим, що 01.06.2016 року працівниками УДМС України у Волинській області в м. Луцьку по вул. Винниченка, 11 було виявлено громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в Україні з порушенням правил перебування на території України іноземних громадян.

Вказує, що особу відповідача встановлено, що підтверджується національним паспортом 07АЕ73739, виданим 29.04.2008 року та дійсним до 29.04.2018 року.

Зазначає, що зі слів ОСОБА_5 відомо, що він прибув в Україну 10.11.2014 року в приватних справах, погостювати в рідного брата та проживав в найманій квартирі в м. Луцьку по вул. Липинського, 1/52. Після закінчення 90 денного терміну перебування в Україні, виїхав в ОСОБА_3 Білорусь 07.02.2015 року та в той же день повернувся в Україну.

Крім того, під час перебування в Україні, 09.07.2015 року звернувся із заявою до Луцького МВ УДМС України у Волинській області щодо продовження терміну перебування в Україні у приватних справах і йому було цей термін продовжено до 04.08.2015 року та розяснено порядок та строк виїзду останнього з України.

Однак, ОСОБА_5 під час законного перебування територію України не покинув. І на даний час підстав для перебування у нього немає, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з порушенням чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, просить прийняти рішення про примусове видворення за межі України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та допустити негайне виконання постанови.

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 Е:.Г. в судовому засіданні позов визнав та не заперечував відносно його задоволення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підставний і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 01.06.2016 року працівниками УДМС України у Волинській області в м. Луцьку по вул. Винниченка, 11 було виявлено громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в Україні з порушенням правил перебування на території України іноземних громадян, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення від 01.06.2015 року та постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за дане порушення (а.с. 13, 14).

При цьому, особу ОСОБА_5 встановлено згідно паспорта громадянина ОСОБА_4 №07АЕ73739, виданим 29.04.2008 року та дійсним до 29.04.2018 року (а.с. 9).

Згідно зі статтею 2 Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Частиною першою та третьою ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України і ОСОБА_6 ОСОБА_4 про безвізові поїздки громадян від 31.03.1999 року, громадяни ОСОБА_4 можуть вїжджати, прямувати транзитом, виїжджати та перебувати на території України без віз з дотриманням правил перебування і реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Згідно пп.2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України (далі Порядок), іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого вїзду з держав з безвізовим порядком вїзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

За правилами частин першої, другої статті 16 цього Закону реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які вїжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Станом на день розгляду справи будь-яких документів, які б надавали право на законне перебування на території України у відповідача відсутні. Із заявою про отримання статусу біженця, відповідач до відповідних органів на території України, не звертався.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобовязані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення та друга ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Так, постановою УДМС у Волинській області від 01.06.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 203 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с. 14).

02.06.2016 року УДМС України у Волинській області у відповідності до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України, письмово зобов'язано залишити територію України до 16.06.2016 року (а.с. 8-9). Проте, вказане рішення відповідачем не оскаржено і не виконано.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Таким чином, зважаючи, що відповідач у відповідності до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не представив суду будь-яких правових підстав для перебування на території України, вчинив свідоме порушення законодавства України, своєчасно не виконав рішення про примусове повернення до країни походження, то суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_2 буде ухилятися від виконання рішення про його примусове повернення від 02.06.2016 року, що є підставою для прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача.

При цьому, в ході судового розгляду справи не було встановлено обставин, передбачених статтями 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які б виключали прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача.

Водночас, суд не вбачає обґрунтованих підстав допустити негайне виконання постанови суду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 10, 70, 71, 72, 79, 86, 161, 162, 163, 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст. ст. 4, 25, 26, 30, 31, 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Видворити громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України в примусовому порядку.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк