Справа № 591/3392/16-а
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3392/16-а
Провадження № 2-а/591/390/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з її чоловік ОСОБА_4 з 2005 року перебував на обліку в управлінні ПФУ в Ковпаківському районі м. Суми та йому була призначена пенсія згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» за вислугу років за посадою заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства прокуратури Сумської області у розмірі 90 відсотків від суми (чинного) заробітку без обмежень її граничного розміру. ОСОБА_4 помер 14 серпня 2013 року, і позивачу на підставі ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» було призначено пенсію в звязку з втратою годувальника у розмірі 60 відсотків від середньомісячного заробітку на одного члена сімї починаючи з 19 серпня 2013 року.

08 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру її пенсії призначеної на випадок втрати годувальника у звязку з підвищенням розміру посадових окладів працівників прокуратури згідно Постанови КМУ від 09.12.2015 року. На її звернення відповідач надав письмове повідомлення від 18 квітня 2016 року та рішення №195180 від 12 квітня 2016 року, яким відмовив у здійсненні такого перерахунку. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, а її право на пенсію в звязку з втратою годувальника є похідним від права на пенсію осіб, яким призначено пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати незаконним дії відповідача у проведенні їй перерахунку пенсії у звязку з втратою годувальника у звязку з підвищенням розміру заробітної плати за відповідною посадою та зобовязати його провести перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Сумської області від 05 квітня 2016 року № 108-зп-16 в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав письмові заперечення, в яких посилається на п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються, зокрема, відповідно до закону України «Про прокуратуру». Крім того, посилається на ч. 3 ст. 85 Закону України «Про прокуратуру», щодо максимального розміру пенсії, який тимчасово в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, не може перевищувати 10740 грн. В звязку з цим, посилаючись на відсутність підстав у перерахунку позивачу пенсії, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, ч. 16 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14 травня 2013 року (що діяла на момент призначення пенсії позивачу) визначено, що членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

Судом встановлено, що позивачу починаючи з 19 серпня 2013 року призначено пенсію (у звязку з втратою годувальника) на підставі норм Закону України «Про прокуратуру» від 14 травня 2013 року № 224, як члену сімї прокурора або слідчого (а.с.19 зворот).

08 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника, яка була призначена її чоловікові ОСОБА_4 відповідно вимог до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», на підставі Постанови КМУ від 30.09.2015 року № 763, Постанови КМУ 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати» (а.с.17).

До заяви позивачем надана довідка прокуратури Сумської області № 108-зп-16 від 05.04.2016 року (а.с.15)

Листом від 14.04.2016 року відповідач направив позивачу рішення № 195180 від 12.04.2016 р., яким відмовив у проведенні перерахунку з посиланням на положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (а.с.21, 21 зворот).

На думку суду, вказані дії відповідача не відповідають вимогам закону.

Так, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.10.2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими при виході на пенсію працівникам прокуратури пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми місячної зарплати.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено право на перерахунок вже призначеної пенсії при наявності зазначених у ч. 17 підстав, а саме - призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що слідує за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії,

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року перерахунок має бути проведено виходячи з розміру раніше призначеної позивачеві пенсії з урахуванням підвищення заробітної плати та з урахуванням вже проведених виплат.

Верховний Суд України в постанові від 10.12.2013 року у справі №21-348а13 дійшов правового висновку, що внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Більш того, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії) пенсія у звязку з втратою годувальника призначається в розмірі 60 відсотків від сум заробітку без обмежень її граничного розміру. Тобто, якщо розмір чинного заробітку на посаді, яку займав чоловік позивача ОСОБА_4, і з якої йому була призначена пенсія на даний час підвищилась, то і перерахунок пенсії у звязку з втратою годувальника позивачу ОСОБА_1 підлягає перерахунку.

Положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013(справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116 Конституції України).

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобовязань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Також, згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за №213 є неспроможними, оскільки вони врегульовують питання призначення пенсій, а не їх перерахунку.

Отже при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо незаконності постановленого відповідачем рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії та необхідності зобовязання відповідача провести такий перерахунок знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок призначеної пенсії при виникненні права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву подано після 15-го числа.

З огляду на викладене, суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу на підставі поданої ним відповідачу 08.04.2016 року заяви про перерахунок пенсії по втраті годувальника та довідки, відповідно до п. 16 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 60% від середнього заробітку, повинен бути здійснений з 01.04.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 159-163, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 195180 від 12 квітня 2016 року.

Зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника відповідно до ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 60% від щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Сумської області №108-зп-16 від 05.04.2016 року, починаючи з 01.04.2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду у повному обсязі складена в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя