Справа № 382/615/16-а
Суддя: Бурзель Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
ун. № 382/615/16-а
пр. № 2-а/382/16/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бурзель Ю.В.,

за участю секретаря - Нікішина П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яготині Київської області позов ОСОБА_1 до посадової особи інспектора патрульної поліції роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Бориспіль рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Зазначав, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2016 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Посилаючись на те, що така постанова є незаконною, так як інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 не надано доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, постанову складено з порушенням вимог чинного законодавства, справу розглянуто на дорозі, а не в управлінні поліції, просив визнати дії інспектора патрульної поліції роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Бориспіль рядового поліції ОСОБА_2 протиправними, постанову про адміністративне правопорушення серії ПС3№ 018263 від 30 квітня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, пояснив, що він зупинився для того, що зняти гроші з банкомату, дорожній знак 3.34 встановлено з порушенням ДСТУ, патрульний не мав права складати постанову на місці вчинення правопорушення, його клопотання про перенесення розгляду справи не було задоволено, йому відмовили у прийнятті скарги на дії дорожньої служби, не розяснили в чому суть правопорушення, допущеного ним, не розяснили його права, у протоколі не вказано засіб фіксації, на який було зафіксовано правопорушення, вказано неіснуючий підрозділ патрульної служби. Також було порушено його право на захист, а його розмова з представником патрульної служби тривала близько двох годин.

Інспектор патрульної поліції роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Бориспіль рядовий поліції ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, просив слухати справу у його відсутність, крім того, надав до суду заперечення, в якому зазначав, що 30 квітня 2016 року в складі АП № 101 ним було виявлено правопорушення, вчинене ОСОБА_1, а саме ОСОБА_1 під керування автомобілем НОМЕР_1, у порушення розділу 33 "Дорожні знаки" ПДР України, здійснено не вимушену зупинку по вул. Київський шлях, 77/3, що належить до зони дії знаку 3.34, про що складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказана постанова складена з урахуванням вимог КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, та інших нормативно-правових актів, так постанова складена на місці вчинення адміністративного правопорушення, без винесення протоколу про адміністративне правопорушення, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а саме містить всі належні реквізити та відомості. До заперечень додав диск з відеозаписом, який оглянуто в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 30 квітня 2016 року відносно ОСОБА_1 складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, так як ОСОБА_1 у порушення розділу 33 ПДР України, здійснив не вимушену зупинку в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено". Так, вказаною постановою до ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.

Згідно зі ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За змістом п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 працівником патрульної служби винесена на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу правомірно.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у рішенні №5-рп/2015 від 2015 року положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 40 ЗУ "Про національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) регулюється Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 100 від 03 лютого 2016 року.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином відеотехніка на форменному одязі працівника поліції не є технічним засобом, яким здійснено фото або відеозапис, у розумінні ст. 283 КУпАП, однак є автоматичною відеотехнікою, призначеною для забезпечення публічної безпеки і порядку, яку працівник поліції має право використовувати.

Як вбачається з відеозапису працівник поліції попередив ОСОБА_1 про те, що все, що відбувається, фіксується на боді-камеру, сам відеозапис ОСОБА_1 не оспорювався.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки поїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки. Положення вказаного положення закону є банкетною нормою, а відтак окремі правила поведінки формулюються у спеціальних правилах.

Знак 3.34 "Зупинку заборонено" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії вказаного знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним. У разі необхідності вказаний знак може застосовуватися з табличками.

Доводи ОСОБА_1 про те, що знак 3.34 встановлено з грубим порушенням вимог ДСТУ 4100-2014, оскільки знак встановлено без відповідних табличок, суд не приймає до уваги, оскільки правильність встановлення дорожніх знаків уповноваженим органом предметом розгляду у вказаній справі не є.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він був позбавлений права на захист, а також про те, що його клопотання про перенесення розгляду справи не було розглянуто, суд також не приймає до уваги, оскільки ст. ст. 222, 258 КУпАП надають працівникам поліції право виносити постанову по справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, крім того, згідно пояснень самого ОСОБА_1 спілкування з працівниками поліції тривало біля двох годин, а отже ОСОБА_1 мав можливість скористатись правом на правову допомогу, повідомивши по телефону особу, яка має право таку допомогу надавати.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у постанові відносно нього вказано неіснуючий підрозділ поліції суд також не приймає до уваги, оскільки постанову винесено інспектором Управління патрульної поліції у місті Бориспіль.

Відповідно до ст. ст. 33, 279 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення досліджуються докази і вирішуються клопотання, а при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Зазначені вимоги закону при винесенні оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_1 були дотримані.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з фрагментів відеозапису, наданого як додаток до заперечень відповідача, відповідач розяснив водію, що той зупинився в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», водію розяснено, де знаходиться цей знак, водій впевнився в наявності цього знаку та повідомив, що знав встановлено з порушенням ДСТУ. Водій здійснював фіксування на телефон. В автомобілі увімкнена аварійна сигналізація, що опосередковано свідчить про те, що водію було відомо про наявність знаку 3.34. Відповідач представився водію, кілька разів вимагав пред`явити документи та розяснив наслідки невиконання законної вимоги працівника поліції. Водій на вимогу працівника поліції вказати своє місце народження та місце проживання, вказав, що він народився та проживає у Китаї, лише потім назвав адресу, вказану в постанові. З правами водія було ознайомлено. Інший працівник поліції з відділу моніторингу навіть вважала за необхідне процитувати водієві його права. Водієві розяснено, що таке невимушена зупинка. Саме працівнику поліції з відділу моніторингу водій в усній формі скаржився на неправомірну дію дорожніх служб по встановленню знака.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КУпАП в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ураховуючи, що постанова від 30 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, дії відповідача відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідач як субєкт владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, надав належні докази правомірності своїх дій щодо винесення відносно ОСОБА_1 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП України, суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд погоджується з позицією ВАСУ, висловленою у Довідці про результати вивчення та узагальнення практики розгляду справ за позовами фізичних осіб із приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, про те, що питання справляння судового збору, крім Закону про судовий збір, регулюється іншим законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Вказана норма закону є спеціальною порівняно із нормами Закону про судовий збір, а отже за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 2, 71, 159, 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Яготинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її оголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяОСОБА_3