Справа № 815/3482/16
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3482/16
УХВАЛА

20 липня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали адміністративного позову Приватної виробничо-комерційної фірми «Артем-Д» до Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області, Державного кадастрового реєстратора ОСОБА_1 Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області, треті особи: Одеська міська рада та Біляївська міська рада, про визнання дій протиправними, виключити відомості, скасувати реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватної виробничо-комерційної фірми «Артем-Д» до Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області, Державного кадастрового реєстратора ОСОБА_1 Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області, треті особи: Одеська міська рада та Біляївська міська рада, про визнання дій протиправними, виключити відомості, скасувати реєстрацію.

Відповідно до ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку, що вона належить до залишення без руху з наступних підстав.

В своїй позовній заяві позивач просить суд: визнати протиправними дії Державного кадастрового реєстратора в особі ОСОБА_1 Управління Держгеокадастру у Біляївському районні Одеської області щодо внесення відомостей від 26.03.2015 року до розділу першого Поземельної книги 0001003 відкритої 11.07.2003 року, а саме запису № 001 «Цільове призначення», запису № 003 «Право власності», запису № 004 «Суть змін», запису № 005 «Суть змін», виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0001 та скасувати її реєстрацію.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень, зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій, стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю, виконання зупиненої чи невчиненої дії, встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Таким чином, суд вважає за необхідне позивачу конкретизувати позовні вимоги та привести їх у відповідність до ст.105 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне позивачу в адміністративному позові зазначити конкретно зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Також, зі змісту позову не зрозуміло коли позивач дізнався про його порушене право.

Згідно з ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, суд вважає за необхідне позивачу в адміністративному позові вказати та обґрунтувати коли він дізнався про його порушене право. На підтвердження вказаних обставин надати відповідні докази.

Крім того, до поданого адміністративного позову позивач надав платіжне доручення від 19.07.2016 року № 135413389 про сплату судового збору у сумі 1378,00 грн.

З огляду на додані до позовної заяви документи суд встановив, що відповідно до наданого платіжного доручення від 19.07.2016 року № 135413389 про сплату судового збору у сумі 1378,00 грн. платником судового збору зазначено адвокат ОСОБА_2, а призначення платежу судовий збір за позовом адвокат ОСОБА_2

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб'єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами визначає Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Відповідно до п.1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Згідно з п.20.1 ст.20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціатором переказу може бути платник, а також отримувач у разі ініціювання переказу за допомогою платіжної вимоги при договірному списанні та в інших випадках, передбачених законодавством, і стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Згідно з п.24.7 ст.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки, агенти банків та учасники платіжних систем, які приймають готівку (у тому числі за допомогою платіжних пристроїв) для подальшого її переказу, зобов'язані, крім іншого, видати після здійснення операції (у тому числі за допомогою платіжного пристрою) касовий документ (квитанцію/чек тощо), який відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань ведення касових операцій банками України містить усі обов'язкові реквізити касового документа.

Відповідно до п.1.3 Розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року № 176, касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача. У грошових чеках, заявах на видачу готівки, на підставі яких видається клієнтам готівка, незалежно від суми, за винятком реалізації пам'ятних та інвестиційних монет, мають зазначатися дані паспорта особи-отримувача або документа, що його замінює, найменування документа, серія, номер і дата його видачі, найменування установи, що його видала. У прибуткових, видаткових та прибутково-видаткових касових ордерах на приймання та видачу готівки працівникам банку (філії, відділення) зазначаються прізвище, ім'я, по батькові отримувача, найменування та номер документа (посвідчення/перепустки). Крім обов'язкових, касові документи можуть містити й додаткові реквізити, потрібні для здійснення окремих касових операцій, визначених банком. Реквізити в усіх касових документах заповнюються згідно з правилами, зазначеними в додатку 16 до цієї Інструкції.

Згідно з додатком 16 «Правила заповнення реквізитів касових документів» до Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року № 176, у реквізиті «платник» зазначаються, крім іншого, найменування юридичної особи та прізвище, ім'я, по батькові особи, яка уповноважена діяти від імені юридичної особи, що здійснює переказ готівки. Якщо переказ готівки здійснює фізична особа, то зазначаються її прізвище, ім'я та по батькові та/або реєстраційний номер облікової картки платника податків/номер особового рахунку або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідні органи державної податкової служби і мають відмітку в паспорті).

Тобто, з урахуванням зазначеного, суд вважає, що надане платіжне доручення від 19.07.2016 року № 135413389 про сплату судового збору у сумі 1378,00 грн., в якому платником судового збору зазначено адвокат ОСОБА_2, а призначення платежу - судовий збір за позовом адвокат ОСОБА_2, - не є належним платіжним документом, що підтверджує сплату судового збору за позовом Приватної виробничо-комерційної фірми «Артем-Д».

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становить 1378,00 грн.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, суд вважає за необхідне надати належний документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Зазначені недоліки необхідно усунути шляхом подання до суду уточнень до адміністративного позову з відповідними додатками для суду та відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.3, 6, 99, 105, 106, 107, 108, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали позивачем. В іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачеві.

3. Копію ухвали невідкладно направити позивачеві.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко