Справа № 817/352/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

"20" липня 2016 р. Справа № 817/352/16

Суддя Житомирського апеляційного адміністративного суду Капустинський М.М., розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" травня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Логістікс" до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.05.2016р. Позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 21.09.2015 року № в частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейд Логістікс" грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 763451,41 грн., в тому числі 508967,61 грн. за основним платежем та 254483,80 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 21.09.2015 року № в частині зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейд Логістікс" від'ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у податковій декларації від 20.01.2015 року № за грудень 2014 року, на суму 30132,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 21.09.2015 року № в частині зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейд Логістікс" бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань на ступних періодів) з податку на додану вартість, задекларованого у податковій декларації від 20.11.2014 року № за жовтень 2014 року.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову суду скасувати з підстав, наведених у скарзі.

Водночас, апелянт подав до суду клопотання, в якому просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 статті 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», як зазначає у своїх рішеннях Вищий адміністративний суд України, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2014 року № 36722122, від 15 квітня 2014 року № 38331796, від 29 липня 2014 року № 39942890).

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, звільнення окремих суб'єктів владних повноважень від сплати судового збору у зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про судовий збір» згідно із Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, не відповідає п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України, згідно з яким основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що відображено також у п. 3 ч. 1 ст. 7 КАС України, оскільки таке звільнення може розцінюватися, як надання окремим учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими. Саме з цим законодавець пов'язує закріплення на законодавчому рівні обов'язку сплати судового збору для суб'єктів владних повноважень та виключення їх з переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області про звільнення від сплати судового збору.

З наведеного вбачається, що апелянтом не дотримано вимог Закону України «Про судовий збір».

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Враховуючи зазначене, даний адміністративний спір є майновим, а тому при визначенні розміру судового збору за подачу даної апеляційної скарги, необхідно використовувати ставки збору, що вимагаються до сплати з позову майнового характеру.

Відповідно до приписів ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позову) за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору складає розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції згідно із Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року), ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду дорівнює 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Ставки судового збору обраховуються, виходячи із мінімальної заробітної плати у розмірі 1378,00 грн., який встановлений станом на 01 січня 2016 року.

Відтак, розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги на судове рішення становить 23316,48грн. (21196,80грн. за вимогу майнового характеру х 110%).

Реквізити для сплати судового збору: номер рахунку 1002, найменування отримувача УДКСУ у м.Житомирі, банк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код ЄДРПОУ отримувача 38035726, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір; код 37446362 -ЖААС,050; п.3 ст.4.

Відповідно до частини 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу адміністративного судочинства України, застосовуються правила статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 108, 160, 187, ч.3 ст.189, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без руху.

Надати Державній податковій інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області строк до "01" серпня 2016 р. для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити Державній податковій інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області , що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,