Справа № 820/3520/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 липня 2016 р. №820/3520/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Вождаєвої М.О.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника 1-го відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державного казначейства України у Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державного казначейства України у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України, щодо відмови в поверненні зайво сплачених грошових коштів по податку на прибуток підприємств у розмірі 900000,00 грн. на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" та зобовязати надати висновок про повернення 900000,00 грн. з відповідного бюджету передав його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;

- стягнути з Держбюджета України суму зайво сплачених грошових коштів по податку на прибуток підприємств у розмірі 900 000,00 грн. на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод".

В обґрунтування позову зазначив, що дії 1-го відповідача, щодо неповернення зайво сплачених грошових зобов'язань по податку на прибуток підприємств у розмірі 900 000,00 грн. на поточний рахунок позивача є неправомірними. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Враховуючи вищевикладене просив суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник 1-го відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вказав на обґрунтованість та законність дій відповідача, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У своїх запереченнях на адміністративний позов зазначив, що СПДІ було складено висновок у формі довідки та направлено інформацію на адресу Координаційно-моніторингового департаменту Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників. Зазначена інформація з боку СДПІ направлялась щотижнево у спосіб та за формою, визначеними МГУ ДФС - ЦО ОВП. Листом №3977/10/28-09-46-31 від 08.06.2016 року СПДІ повідомило АТ "ХАРП" про здійснення вищевказаних дій Станом на поточну дату погодження на повернення не отримано.

На підставі викладеного представник 1-го відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник 2-го відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач, станом на 31.03.2016 р. мав переплату у розмірі 3001803,36 грн. по зобовязанням зі сплаті податку на прибуток підприємств (код бюджетної класифікації 11021000), що підтверджується актом №232-07 від 13.04.2016 р., та даними облікової картки платника податку (зворотній бік)

01 червня 2016 року позивач звернувся до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС з заявою за № 86/83-2-11 від 01.06.2016 р. в якій просив на підставі п.п.17.1.10 п.17 ст.17, п.43.1. ст. 43 Податкового кодексу України повернути йому зайво сплачені грошові зобов'язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 900 000,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача, вказавши при цьому, що отримані грошові кошти будуть перераховані в оплату зобов'язань по ЕСВ.

Листом №3977/10/28-09-46-31 від 08.06.2016 р. 1-ий відповідач повідомив позивача про відправлення зазначеної інформації на адресу координаційно-моніторингового департаменту Межрегіонального головного управління Центрального офісу з обслуговування великих платників МГУ ДФС України для прийняття рішення.

Оскільки до теперішнього часу 1-й відповідач про прийняття інших рішень позивача не повідомляв та кошти на поточні рахунки позивача не надійшли, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

У відповідності із п.п. 43.5., ст. 43 Податкового Кодексу України Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Таким чином, суд приходить до висновку, що контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).

Порушення суб'єктом владних повноважень принципу захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов'язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Як відзначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод , закріплених у конституційних та інших актах.

Як відзначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії, визначеності.

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності (Сase 8/81 Ursula Becker v. Finanzamt Munster-Innenstadt [1982] ECR 053, § 24; Case 148/78 Criminal Proceedings against Tullio Ratti [1979] ECR 1629, § 22; Case 168/95 Criminal Proceedings against Luciano Arcaro [1996] ECR 1-4705, § 42 тощо).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державного казначейства України у Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення суми задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України, щодо відмови в поверненні зайво сплачених грошових коштів по податку на прибуток підприємств у розмірі 900000,00 грн. на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод".

Зобовязати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України надати висновок про повернення 900000,00 грн. з відповідного бюджету передав його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Стягнути з Державного бюджету України суму зайво сплачених грошових коштів по податку на прибуток підприємств у розмірі 900 000,00 грн. на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України на користь Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" () судовий збір у розмірі 13500 грн. (тринадцять тисяч п'ятсот) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 19.07.2016 року.

Суддя Полях Н.А.