Справа № 820/13859/14
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

Харківський окружний адміністративний суд в особі судді Самойлової В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ИРБИС" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування вимоги та зобов"язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати дії (бездіяльність) відповідача по незарахуванню поточних платежів товариства з обмеженою відповідальністю "ИРБИС-СЕРВИС" з авансового внеску з податку на прибуток підприємств протягом березня - червня 2014 року в рахунок існуючої переплати з податку на прибуток незаконними;

- визнати грошові (податкові) зобов'язання позивача зі сплати авансових внесків з податку на прибуток підприємств за березень - вересень 2014 року у розмірі 218260,00 грн. грн. погашеними шляхом їх сплати за рахунок надміру сплачених сум такого податку на підставі п. 87.1. ст. 87 Податкового кодексу України, тобто за рахунок існуючої у позивача переплати з податку на прибуток у сумі 228388,00 грн.;

- зобов'язати відповідача зарахувати суму зі сплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств за березень - вересень 2014 року у розмірі 218260,00 грн. в рахунок погашення існуючої суми переплати позивача з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 228388,00 грн. та здійснити відповідне коригування даних в картці особового рахунку позивача;

В обґрунтовування позову, позивач посилається на вимоги положень Податкового Кодексу України та зазначає про те, що неправомірно та без будь - яких законних підстав не зараховані грошові (податкові) зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "ИРБИС-СЕРВИС" зі сплати авансових внесків з податку на прибуток підприємств за березень - вересень 2014 року у розмірі 218260,00 грн. погашеними шляхом їх сплати за рахунок надміру сплачених сум такого податку, тобто за рахунок існуючої у товариства з обмеженою відповідальністю "ИРБИС-СЕРВИС" переплати з податку на прибуток у сумі 228388,00 грн.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач, який належним чином, відповідно до вимог ст. 35 КАСУ, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, без повідомлення про причини неприбуття, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаних осіб на підставі наявних у ній доказів, відповідно до вимог ст. 128 ч. 6 КАСУ.

Дослідивши письмові докази справи, суд доходить думки про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Встановлено, що 27.02.2014 року ТОВ "ИРБИС-СЕРВИС" подало до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2012 рік, відповідно до якої розмір податку на прибуток підприємств становить 374155,00 грн. (код рядка 11), розмір зменшення нарахованої суми податку становить 602543,00 грн. (код рядка 13 ЗП).

При вирішенні даного спору, суд враховує наступні нормативні положення.

У пп. 14.1.115. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України визначається таке поняття, як надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 млн. грн.) щомісяця сплачують авансований внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Розрахунок щомісячних авансованих внесків, які мають сплачуватися у наступні двадцять місяців, подається платником податку у складі річної податкової декларації з податку на прибуток підприємства. Визначена в розрахунку сума авансованих внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Згідно з п. 43.1 ст. 43 ПКУ надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Абзацом другим пункту 87.1 статті 87 ПКУ встановлено, що сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

За правилами пунктів 43.3, 43.4 статті 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподаткованим доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Тобто, зарахування надміру сплачених грошових зобов'язань платника з податку на прибуток, що обліковуються на рахунку такого платника, у сплату щомісячних авансованих внесків може здійснюватися на підставі поданої платником заяви про таке зарахування.

Щодо спірних правовідносин, які виникли внаслідок незарахування відповідачем поточних платежів позивача з авансового внеску з податку на прибуток підприємств протягом березня - червня 2014 року в рахунок існуючої переплати з податку на прибуток, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Згідно пп.153.3.2 п.153.3 ст.153 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

За змістом пп.153.3.4 п.153.3 ст.153 Податкового кодексу України у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Авансовий внесок із податку, сплачений у зв'язку з нарахуванням/сплатою дивідендів, є невід'ємною частиною податку на прибуток та не може розцінюватися як податок, який справляється при репатріації дивідендів (їх сплаті на користь нерезидентів) (пп. 153.3.8 п. 153.3 ст.153 названого Кодексу).

Згідно абзаців 5, 6 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу Країни на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Таким чином, платник податку, у якого при сплаті авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів утворилася сума, що перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, вправі зменшити сплату внесків з цього податку на суму перевищення у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Зменшення нарахованої суми податку відображається в Додатку ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток підприємства, форма якої затверджена наказом Міндоходів №872 від 30.12.2013 р.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.1 розділу II Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України №765 від 05.12.2013, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

При взятті на облік платника протягом відповідного року територіальним органом Міндоходів відкриваються інтегровані картки платника з дати нарахування або сплати податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску (залежно від того, яка з цих подій настала раніше).

Відповідно до п. 11 розділу II названого Порядку форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати.

За змістом п.13 розділу II названого Порядку занесення/перенесення, виключення/включення операцій в інформаційній системі проводяться структурними підрозділами територіальних органів Міндоходів, на які покладено функції з введення відповідної інформації.

Пунктами 1 розділу III названого Порядку, встановлено, що нарахуванню в інтегрованій картці платника, зокрема, підлягають зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником.

Зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника (п.2 розділу III названого Порядку).

З огляду на зміст наведених норм податкового законодавства, суд зазначає, що обов'язок платника податку щодо ведення в установленому порядку обліку доходів і витрат, складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (пп.16.1.2 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України) та щодо подання до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларацій, звітності, інші документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів (пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України), в даному випадку, декларування в Додатку ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток підприємства зменшення сплати авансових внесків з податку на прибуток на суму перевищення у наступних звітних місяцях до повного її погашення, кореспондується з діями податкового органу щодо зарахування такої суми перевищення в рахунок зменшення авансових внесків з податку на прибуток у наступних звітних періодах. Тобто, платник податку має право також очікувати від контролюючого органу дії щодо зарахування суми перевищення у рахунок зменшення авансових внесків з податку на прибуток у наступних звітних податкових періодах.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 08.12.2015 р. у справі №21-2005а15.

А від так, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає бездіяльність) відповідача по незарахуванню поточних платежів позивача з авансового внеску з податку на прибуток підприємств протягом березня - червня 2014 року в рахунок існуючої переплати з податку на прибуток незаконними, що є підставою для задовлення позовних вимог у цій частині.

Щодо решти позовних вимог, то вони на думку суду є недоведеними та такими, що не потребують судового захисту в розумінні приписів ст. 2 КАСУ.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 128, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області по не зарахуванню поточних платежів товариства з обмеженою відповідальністю "ИРБИС-СЕРВИС" з авансового внеску з податку на прибуток підприємств протягом березня - червня 2014 року в рахунок існуючої переплати з податку на прибуток.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Самойлова В.В.