Справа № 813/751/16
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року № 813/751/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуюча суддя Братичак У.В.,

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Львівської обласної державної адміністрації ОСОБА_4, Директора департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, скасування розпорядження, поновлення на посаді, виплата заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Голови Львівської обласної державної адміністрації ОСОБА_4, Директора Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії посадової особи - директора Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 щодо недопуску ОСОБА_1 до виконання його посадових обов'язків заступника директора департаменту - начальника управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації;

- визнати протиправними дії посадової особи - голови Львівської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 щодо скорочення посади заступника директора департаменту - начальника управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, пропонування іншої посади та скасувати розпорядження про звільнення з роботи (публічної служби) ОСОБА_1;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту - начальника управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації у зв'язку із незаконним звільненням та виплатити заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що директор Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації протиправно не допускала до виконання службових обов'язків позивача, оскільки не мала на це відповідних повноважень. Зазначає, що про скорочення його посади йому нічого не було відомо, іншої посади йому голова ЛОДА не пропонував, а відтак звільнення відбулось незаконно і дії посадових осіб, відповідачів у справі є протиправними. У зв'язку із незаконним звільненням, позивач вважає, що його слід поновити на посаді та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. В усних поясненнях наданих в судових засіданнях, позивач також зазначає, що на момент звільнення нового штатного розпису Департаменту освіту і науки не було, що свідчить про факт відсутності скорочення його посади та підтверджує незаконне звільнення.

Представник відповідачів проти позову заперечує, з підстав викладених в запереченні на позов. Зазначає, що звільнення позивача відбулось відповідно до норм Кодексу законів про працю. Головою Львівської обласної державної адміністрації ( далі -ЛОДА) видано розпорядження про оптимізацію структури ЛОДА, згідно якого скорочувались посади в Департаменті освіти і науки, серед яких і посада позивача. Позивач належним чином повідомлявся про наступне вивільнення, однак відмовився від ознайомлення із попередженням про наступне вивільнення та запропонованої посади. Вважає, що голова ЛОДА, директор Департаменту освіти і науки ЛОДА при скороченні чисельності Департаменту освіти і науки та звільненні позивача діяли в межах наданих законодавством повноважень.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши думку позивача, представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази які мають значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Позивач, ОСОБА_1, з 09.09.2009р. працював на посаді заступника директора департаменту - начальника управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації.

Головою ЛОДА 30.10.2015р. видано розпорядження № 679/0/5-15 "Про впорядкування структури обласної державної адміністрації". Вказане розпорядження видане відповідно до статей 5, 6, 44, 47 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" з метою оптимізації структури та підвищення ефективності державного управління. П.3 вказаного розпорядження затверджено граничну чисельність працівників апарату, департаментів, управлінь та інших структурних підрозділів обласної державної адміністрації, зокрема Департаменту освіти і науки 27 штатних одиниць.

До видання вказаного розпорядження, у відповідності до Розпорядження Голови ЛОДА від 14.04.2014р. № 212/0/8-14 гранична чисельність Департаменту освіти і науки становила 31 одиницю. Таким чином, у відповідності до вказаного розпорядження відбулось скорочення штатної чисельності Департаменту освіти і науки на 4 штатні одиниці.

Факту скорочення чисельності Департаменту освіти і науки, позивач не заперечував.

06.11.2015р. листом № 5/13-7622/0/2-15-21за підписом голови ЛОДА працівників Департаменту освіти і науки ЛОДА попереджено про можливе наступне вивільнення та запропоновано посади, зокрема повідомлено ОСОБА_1, та запропоновано посаду головного спеціаліста відділу професійної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки управління дошкільної, загальної, середньої професійної освіти, соціального захисту та виховної роботи, координації вищих навчальних закладів і науки (на час відсутності основного працівника).

Позивач відмовився ознайомлюватись із попередженням про можливе наступне вивільнення та запропонованою посадою, про що складено Акт від 09.11.2015р.

Розпорядженням голови Львівської обласної адміністрації від 18.01.2016р. № 41/0/8-16 позивача звільнено з посади з 21.01.2016р. у зв'язку із скороченням займаної посади та відмовою від запропонованої посади. В подальшому, у зв'язку із перебуванням ОСОБА_1 на листку непрацездатності, Розпорядженням Голови ЛОДА від 02.02.2016р. № 121/0/8-16 внесено зміни в Розпорядження від 18.01.2016р. № 41/0/8-16, згідно якого позивача звільнено з 03.02.2016р.

На виконання розпоряджень Голови ЛОДА, Директором Департаменту освіти і науки видано Наказ від 03.02.2016р. № 03-12/16 "Про звільнення з роботи ОСОБА_1П." у зв'язку із скороченням займаної посади та відмовою від запропонованої посади.

Актом від 03.02.2016р. зафіксовано відмову ОСОБА_1 - заступника директора департаменту - начальника управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, ознайомитись під розпис з документами щодо звільнення із займаної посади.

Актом від 03.02.2016р. зафіксовано відмову ОСОБА_1 - заступника директора департаменту - начальника управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, поставити підпис про отримання трудової книжки в книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації та в особовій картці П2-ДС.

Правові, організаційні, економічні та соціальні умови реалізації громадянами України права на державну службу врегульовані Законом України «Про державну службу».

За правилами частини першої статті 30 цього Закону підстави припинення державної служби можуть бути загальними, тобто передбаченими Кодексом законів про працю України, та спеціальними, які наведені в цьому Законі. Таким чином, при звільненні особи з публічної служби за загальними підставами передбаченими КЗпП України, на цю особу поширюються гарантії передбачені цим Кодексом, якщо інше прямо не визначено спеціальним законом.

Пунктом 1 ст. 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір може бути розірваний власником підприємства, установи або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення із зазначених підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Так в матеріалах справи наявні штатні розписи Департаменту освіти і науки на 2015р та на 2016р. З аналізу даних документів вбачається що до впорядкування структури в Департаменті освіти і науки ЛОДА було 2 штатні одиниці заступників директора департаменту. Згідно штатного розпису Департаменту освіти і науки на 2016р., затвердженого 19.01.2016р. одну посаду заступника (яку обіймав позивач) було скорочено.

Відтак матеріалами справи підтверджено факт скорочення посади позивача.

Статтею 49-2 КЗпП України визначено процедуру вивільнення працівників.

Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

В дотримання процедури звільнення позивач повідомлявся про можливе наступне вивільнення та йому пропонувалась посада головного спеціаліста відділу професійної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки управління дошкільної, загальної, середньої професійної освіти, соціального захисту та виховної роботи, координації вищих навчальних закладів і науки (на час відсутності основного працівника), однак ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з таким попередженням, про що складено відповідний акт.

В подальшому жодних дій, що свідчили б про бажання працювати в Департаменті освіти і науки ЛОДА позивач не вчиняв (жодних заяв про незгоду із запропонованою посадою, вимогою запропонувати іншу посаду до відповідачів не подавав).

Також в судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_6, фахівець ІІ категорії ресурсного центру матеріальних фондів при Департаменті освіти і науки, який зазначив що в кабінеті ОСОБА_1 начальником Департаментом освіти і науки ОСОБА_5 зачитано позивачу наказ про звільнення, та запропоновано отримати трудову книжку та розписатись у вкладиші до неї. Від вчинення вказаних дій позивач відмовився, що зафіксовано Актами від 03.02.16 р., які він підписав.

Не заслуговує на увагу твердження позивача в судовому засіданні про те, що на момент повідомлення про наступне вивільнення повинен був бути затверджений новий штатний розпис, як підтвердження скорочення його посади. Так, чинним законодавством не передбачено норми, згідно якої при скороченні штатної чисельності працівників підприємства, установи, організації роботодавець зобовязаний на момент попередження працівників про можливе наступне вивільнення мати затверджений новий штатний розпис.

Щодо права голови ЛОДА скорочувати чисельність апарату і впорядковувати структуру ЛОДА.

Так відповідно до ст.5 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій.

У межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог статті 18 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій.

Таким чином, головою ЛОДА в межах наданих законом повноважень видано Розпорядження "Про впорядкування структури обласної державної адміністрації від 30.10.2015р.

Щодо тверджень позивача про відсутність штатного розпису на момент звільнення та його підробки.

В матеріалах справи наявний штатний розпис Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації на 2016 рік, затверджений головою ЛОДА 19.01.2016р. Позивачем вказаний документ не оскаржувався, на момент розгляду справи такий є чинним та не скасований. Також в межах даного спору суд не досліджує порядок встановлення окладів головним спеціалістам Департаменту освіти і науки у даному штатному розписі. Штатний розпис на 2016р., досліджувався судом на факт того, чи дійсно відбулось скорочення посад у Департаменті освіти і науки ЛОДА.

Також на час розгляду справи факт підробки штатного розпису на 2016 рік судовим вироком не встановлено.

Таким чином, суд дійшов висновку що відповідачами була дотримана процедура вивільнення позивача передбачена трудовим законодавством, доказів протилежного суду не надано, відтак позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст., 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 18.07.2016р.

Суддя Братичак У.В.