Справа № 826/248/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
22 червня 2016 року м. Київ № 826/248/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Командування Сухопутних військ Збройних сил України, військової частини НОМЕР_1
про скасування наказу, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Командування Сухопутних військ Збройних сил України, військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 02.06.2015 № 467 в частині призначення мене командиром взводу військової частини НОМЕР_1 ;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 20000, 00 грн у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті незаконного переміщення у посадах;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 100000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті незаконних дій командування частини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за час перебування у відпустці, в супереч вимогам п. 82, 83 Указу Президента України «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України», наказом Командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 02.06.2015 № 467 позивач був призначений на нижчу посаду командира взводу військової частини НОМЕР_1 , в результаті чого позивачем було втрачено частину грошового забезпечення.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення на позов, у яких зазначив про безпідставність та необгрунтованість позовних вимог, оскільки порушення при призначенні позивача на нижчу посаду відсутні. Крім того, ним заявлено клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, у зв`язку із закінченням місячного строку звернення до суду.

З огляду на неявку у судове засідання відповідача та третіх осіб, судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи і матеріали, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, судом зазначається наступне.

У відповідності до частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 даної статті для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , 04.09.2014, відповідно до Указу Президента України № 607/2014 від 21.07.2014 «Про часткову мобілізацію» та Закону України Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1595-VII від 22.07.2014 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 02.01.2015 № 2 позивач був призначений на посаду офіцера з МТЗ військової частини польова пошта НОМЕР_2 (правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 ), наказом командира частини від 17.02.2015 № 32 приступив до виконання посадових обов`язків.

Позивач наказом командира в/ч пп НОМЕР_2 від 23.02.2015 № 36 направлений на лікування до ГВКГ м. Київ, наказом командира в/ч пп В 1286 від № 55 від 23.03.2015 повернувся з лікування з ГВКГ м. Київ, та направлений у відпустку за станом здоров`я, у відповідності до виписного епікризу.

Позивач зазначає, що після повернення з відпустки по лікуванню, в порушення рекомендацій лікаря, вимог наказу Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» його не було направлено на проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби, а наказом командира в/ч пп В 1286 № 73 від 22.04.2015 було допущено до тимчасового виконання обов`язків заступника командира полку з МТЗ.

Однак, згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 15 від 22.06.2015 позивач повернувся з чергової відпустки за 2015 рік (наказом командира в/ч пп В 1286 № 100 від 31.05.2015 вибув у чергову відпустку за 2015 рік) та з 23.06.2015 був направлений на проходження ВЛК.

02.06.2015 наказом КСВ № 467 відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, на підставі спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 18.05.2015 № Д-322/1/16 дск майор ОСОБА_1 , офіцер відділення матеріально-технічного забезпечення призначений на посаду командира взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу, ВОС-0210003.

Позивач вказує, що вказане відбулось в супереч вимогам п. 82, 83 Указу Президента України «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України», оскільки він був призначений на нижчу посаду командира взводу військової частини НОМЕР_1 , в результаті чого позивачем було втрачено частину грошового забезпечення. Позивач також зазначає про відсутність можливості обіймати минулу посаду у зв`язку зі станом здоров`я.

Судом встановлено, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 всупереч наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 02.06.2015 № 467 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 15 від 22.06.2015 не було прийнято посаду командира взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу, ВОС-0210003, за ним зберігалось грошове забезпечення протягом двох місяців, враховуючи п. 9.1. наказу Міністра Оборони України Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 11.06.2008 № 260.

В подальшому, відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 31.08.2015 № 692, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) 09.09.2015 ОСОБА_1 був звільнений у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В судовому засіданні представником відповідачів було вказано, що оскаржуваний наказ від 02.06.2015 № 467 доводився позивачеві усно, ОСОБА_1 проти зазначеного заперечено не було.

Тобто, наведене підтверджує, що позивач в червні 2015 року знав про порушення своїх прав, однак оспорюваний наказ не оскаржував на той час.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом, ОСОБА_1 вказав, що він звертався до військової прокуратури Деснянського гарнізону за захистом своїх справ.

Однак, суд зазначає, що оскарження дій відповідача до військової прокуратури Деснянського гарнізону не заважало позивачеві звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів до суду, зокрема, з оскарженням оспорюваного наказу.

Отже, оскільки позивач звернувся з даним позовом до суду 04.01.2016, суд вважає даний позов таким, що поданий зі значним пропуском строку звернення до суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а зазначені причини пропуску строку звернення позивача до суду - неповажними.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно ч. 3 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись положеннями статей 99, 155, 160, 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:
1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних сил України, військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу, стягнення матеріальної та моральної шкоди без розгляду.

2. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур