Справа № 816/796/16
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/796/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання Шулик Н.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2016 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (надалі також - позивач, ФОП ОСОБА_2В.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про визнання дій щодо проведення планової перевірки ФОП ОСОБА_2 протиправними, визнання протиправним та скасування наказу № 366 від 06.10.2015 року про проведення планової виїзної перевірки.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував на порушення відповідачем порядку проведення перевірки, оскільки відповідно до пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України не був повідомлений за 10 днів до початку перевірки про її проведення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У запереченнях, наданих до суду, просив провести розгляд справи без його участі.

Також, у письмових запереченнях просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що спірний наказ винесено Кременчуцькою ОДПІ в межах повноважень та у спосіб, які визначені Податковим кодексом України. Кременчуцькою ОДПІ 07.10.2015, тобто за 10 днів до початку проведення перевірки 21.10.2015, направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення перевірки та повідомлення про її проведення, у звязку із чим вимоги пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України виконані.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Комсомольської міської ради Полтавської області 20.09.1996 (а.с. 9), перебуває на обліку у Кременчуцькій ОДПІ та є платником єдиного податку (а.с. 10).

Судом встановлено, що 06.10.2015 Кременчуцькою ОДПІ на підставі ст. 77 Податкового кодексу та відповідно до плану - графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання на ІV квартал 2015 року, видано наказ №366 "Про проведення планової виїзної перевірки", яким встановлено провести планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 по питанню повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014; термін перевірки визначено з 21.10.2015 по 31.11.2015 (а.с. 10).

Повідомленням від 07.10.2015 № 28 Кременчуцькою ОДПІ проінформовано ФОП ОСОБА_2 про проведення документальної планової перевірки з 21.10.2015 (а.с. 23).

07.10.2015 вказане повідомлення та наказ Кременчуцької ОДПІ від 06.10.2015 № 366 надіслано ФОП ОСОБА_2 та отримано ним 13.10.2015, про що свідчить підпис про одержання у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.22).

Водночас позивач, вважаючи наказ Кременчуцької ОДПІ від 06.10.2015 № 366 "Про проведення планової виїзної перевірки" та дії по проведенню планової перевірки позивача протиправними, звернувся до суду із вимогами про визнання дій щодо проведення планової перевірки ФОП ОСОБА_2 протиправними, визнання протиправним та скасування наказу № 366 від 06.10.2015 року.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку позовним вимогам позивача, а також обґрунтованості позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Пунктом 20.1.4 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Отже, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом Кременчуцької ОДПІ, як контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Відповідно до пункту 77.4 статті 77 кодексу про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

З матеріалів справи слідує, що наказом Кременчуцької ОДПІ від 06.10.2015 № 366 "Про проведення планової виїзної перевірки" (а.с. 26), відповідно до плану-графіку проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання на IV квартал 2015 року, призначено проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 по питанню повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014; термін перевірки визначено з 21.10.2015 по 31.11.2015 (а.с. 10).

07.10.2015 повідомлення та наказ Кременчуцької ОДПІ від 06.10.2015 № 366 надіслано ФОП ОСОБА_2В, яке отримано останнім 13.10.2015, про що свідчить підпис про одержання у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.22).

Зважаючи на те що повідомлення від 07.10.2015 року про проведення документальної перевірки разом з наказом № 366 від 06.10.2015 про проведення планової виїзної перевірки починаючи з 21.10.2015 по 03.11.2015, надіслано ФОП ОСОБА_2 07 жовтня 2015 року (а.с. 22), суд дійшов висновку, що податковим органом відповідно до вимог пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України дотримано порядок призначення перевірки та порядок повідомлення позивача про її проведення, оскільки 10 календарних днів рахуються саме від дати направлення, а не від дати отримання відповідного повідомлення.

Пунктом 77.6 статті 77 Податкового кодексу України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з приписами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема таких документів: службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Не пред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При цьому слід враховувати, що відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та/або проведенні податкової перевірки. А відтак, позов, спрямований на оскарження дій або бездіяльності контролюючого органу щодо призначення та/або проведення перевірки, може бути задоволений лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулось допуску посадових осіб органу доходів і зборів до перевірки.

Таким чином, наказ є актом одноразового застосування та закінчує свою дію фактом його виконання.

В даній ситуації спірна перевірка мала бути проведена відповідно до наказу Кременчуцької ОДПІ від 06.10.2015 № 366, копію якого було вручено позивачу 13.10.2015 разом із направленням повідомлення №28 від 07.10.2015.

Термін перевірки відповідно до наказу - з 21.10.2015 по 03.11.2015.

Судом встановлено, що за результатами перевірки складено акт від 17.11.2015 № 274/16-03-17-01-10/НОМЕР_1, а відтак, перевірку закінчено.

Позивачем фактично допущено до проведення перевірки працівників податкового органу та на момент її проведення не мав сумнівів щодо законності її проведення.

У пункті 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду , якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З наведених норм Закону випливає, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення прав чи законних інтересів на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення можливостей чи неможливість реалізації її законних прав та/або виникнення додаткових обов'язків.

Оскільки оскаржуваний наказ від 06.10.2015 №366 мав разовий характер застосування, тому повністю вичерпав свою дію фактом його виконання, а відтак відсутнє порушення прав та законних інтересів позивача, що підлягають судовому захисту.

Визнання протиправними дій контролюючого органу щодо проведення перевірки та визнання протиправним і скасування наказу в даному випадку не призведе до відновлення порушених, на думку позивача, його прав, при цьому в разі завершення перевірки права позивача можуть порушуватися юридичнозначими наслідками такої перевірки.

Судом встановлено, що у справі № 816/190/16 за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцької ОДПІ щодо оскарження податкових повідомлень - рішень 01.12.2015 №№ /1603, /1604, /1605, рішень про нарахування штрафних санкцій від 01.12.2015 №№ /1606, /1607, прийнятих за наслідками встановлених у ході такої перевірки порушень, судом вже досліджувалась правомірність перевірки, проведеної відповідно до наказу № 366 від 06.10.2015. Висновки суду знайшли своє підтвердження в ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2016, а саме: колегія суддів дійшла висновку, що податковим органом відповідно до вимог пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України дотримано порядок призначення перевірки та порядок повідомлення позивача про її проведення.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 21 липня 2016 року.

Суддя Ф.Ф. Соколенко