Справа № 757/11249/16-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації на постанову Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання незаконною відмови у здійсненні нарахування державної допомоги при народженні другої дитини та стягнення заборгованості по виплатам цих вимог, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання незаконною відмови у здійсненні нарахування державної допомоги при народженні другої дитини та стягнення заборгованості по виплатам цих вимог - задоволено частково.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні, не нарахуванні, не виплаті, відмові у здійсненні перерахунку допомоги при народженні другої дитини як на другу дитину протиправними - протиправними.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації призначити ОСОБА_3 допомогу при народженні другої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як на другу дитину згідно із Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», що діяв на час подання заяви про призначення допомоги, здійснити перерахунок раніше виплаченої допомоги, її виплату.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

На вказану постанову суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку у відповідача як особа, яка здійснює догляд за другою дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

04 лютого 2014 року позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації з заявою про призначення допомоги при народженні другої дитини.

Листом від 20 березня 2014 року № 105/74/ж-85/16/2446 відповідач повідомив позивача про відмову у призначенні допомоги на другу дитину, оскільки позивачем не надано довідку про склад сім'ї відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2011 року № 1077 «Про порядок призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми».

14 квітня 2014 року державним соціальним інспектором Управління було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї щодо підтвердження фактичного проживання ОСОБА_3, чоловіка та її неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1, та направлено запит до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі-Департамент) щодо можливості призначення їй допомоги при народженні другої дитини на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, у даному конкретному випадку.

Листом від 07 травня 2014 року повідомив позивача про призначення їй допомоги при народженні другої дитини у розмірі як на першу дитину.

Листом від 10 червня 2014 року Департамент зазначив, що для призначення допомоги при народженні дитини, у розмірі як на другу дитину, органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подаються документи передбачені пунктом 11 Порядку.

Крім того зазначив, що державною міграційною службою було внесено зміни до наказу МВС України від 22 листопада 2012 року №1077 «Про Порядок реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», яким, зокрема, передбачено механізм реєстрації місця проживання новонароджених дітей (наказ МВС від 21 січня 2014 року № 43).

Зважаючи на це, для вирішення питання перерахунку розміру призначеної допомоги при народженні другої дитини (абзац 39 пункту 13 Порядку) ОСОБА_3 листом від 12 червня 2014 року № 105/74/і/16-5584 було рекомендовано звернутися до Управління, найближчим часом, і надати довідку про склад сім"ї або звернутися до територіального підрозділу Міграційної служби з метою реєстрації новонародженої дитини, або надати Управлінню квитанцію про сплату державного мита (довідку про звільнення від сплати державного мита) та заповнити Додаток № 27 до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 січня 2014 року №43.

09 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулися до Управління із заявою щодо реєстрації дитини Управлінням та надала квитанцію про сплату державного мита.

Управлінням 10 жовтня 2014 року (та повторно 11 листопада 2014 року) було надіслано «Додаток № 27 до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» (пункт 2.10) та квитанції про сплату державного мита до Голосіївського районного відділу Головного управління ДМС у місті Києві (м. Київ, вул. Голосіївська, 15) щодо реєстрації місця проживання новонародженої дитини (ОСОБА_4) за місцем реєстрації її чоловіка (АДРЕСА_2).

Крім того, Управління неодноразово зверталось до Голосіївського РВ ГУ ДМС у місті Києві (листи від 30 січня 2015 року №105/74/16/41-1856, від 20 березня 2015 року №105/74/16/59-4451, від 20 квітня 2015 року №105/74/16/41-6163) щодо надання даних про реєстрацію дитини.

Оскільки станом на 29 квітня 2015 року на запити відповідача до ДМС відповіді не надійшло, Управлінням 30 квітня 2015 року зроблено додатково запит до Департаменту щодо можливості проведення перерахунку призначеної допомоги при народженні дитини у розмірі як на другу.

27 травня 2015 року управлінням отримано відповідь з Голосіївського РВ ГУ ДМС у місті Києві про реєстрацію місця проживання дитини.

На запит відповідача до Департаменту 01 червня 2015 року надійшла відповідь, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №208 внесені зміни до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, згідно яких виключено абзац 39 пункту 13 Порядку та відповідно можливість перерахунку допомоги при народженні дитини відмінено.

З урахуванням чого позивачу було відмовлено у перерахунку призначеної допомоги при народженні другої дитини.

З огляду на те, що позивачу призначено допомогу при народженні другої дитини як на першу дитину та вважаючи, що неправомірні дії відповідача призвели порушують її, остання звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», в редакції до 04 липня 2014 року, затверджено Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми (далі - Порядок), пунктом 11 якого передбачено, що для призначення допомоги при народженні дитини органу праці та соціального захист) населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подаються такі документи:

1) заява одного з батьків (опікуна), що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) копія свідоцтва про народження дитини;

3) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини для виплати допомоги у зв'язку з народженням дитини, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану, або довідка для призначення допомоги при народженні дитини, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад.

Відповідно до визначення, що міститься в статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

В силу вимог ч.1 статті 13 зазначеного Закону з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім'ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та іншими законами України.

Згідно ч.1 статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Призначення державної допомоги сім'ям з дітьми при народженні дитини передбачено п.2 ч.1 статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

В силу вимог статті 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

В силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров'я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Відповідно до статі 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла станом на 04 лютого 2014 року) допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина. Заява складається у довільній формі із зазначенням даних для реєстрації місця проживання дитини. Даний перелік документів є вичерпним.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла на час народження другої дитини позивача) допомога при народженні дитини нараховується виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, установленого на день народження дитини. Допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 30 розмірам прожиткового мінімуму, - на першу дитину; кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму, - на другу дитину; кратній 120 розмірам прожиткового мінімуму, - на третю і кожну наступну дитину. Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом наступних 24 місяців, на другу дитину - 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину - 72 місяців рівними частинами у порядку, встановленому

Відповідно до ч. 1, 2 статті 6 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення. Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім'ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Як встановлено судом першої інстанції, призначаючи допомогу при народженні другої дитини як на першу дитину, відповідач виходив з того, що позивачем не було надано доказів про те, що перша дитина проживала з нею та перебувала на її утриманні.

Поряд з цим, проаналізувавши зміст правових норм Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Постанови КМ України № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку, що саме на момент звернення позивача до відповідача дані норми не передбачали необхідності при народженні другої дитини, доведення батьками дитини факту перебування на їх утримані першої дитини. Факт відсутності реєстрації першої дитини за місцем реєстрації її матері, станом на дату народження другої дитини, також, у будь-якому разі, не є підставою для відмови у призначені допомоги при народжені дитини, як на другу дитину.

З огляду на наведене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що відповідачем порушено вимоги статей 10-12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та неправомірно призначено позивачці допомогу при народжені другої дитини як на першу дитину.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються висновками суду першої інстанції та матеріалами справи, а суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа була розглянута судом першої інстанції у скороченому провадженні та з урахуванням норм статті 183-2 КАС України, суд зазначає, що ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.