Справа № 821/712/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/712/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.А.

при секретарі Рябчич А.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Херсонської митниці Державної фіскальної служби про скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення та позбавлення надбавки, -

встановив:

25 травня 2016 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3А.) до Херсонської митниці Державної фіскальної служби (далі відповідач, Херсонська митниця ДФС) з позовними вимогами про скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення та позбавлення надбавки, а саме:

- скасувати наказ Херсонської митниці Державної фіскальної служби Про застосування дисциплінарного стягнення від 27.04.2016 року №308-О;

- скасувати наказ Херсонської митниці Державної фіскальної служби Про позбавлення надбавки від 27.04.2016 року №321-О.

Обґрунтовуючи свою позицію позич зазначила, що наказом Херсонської митниці ДФС «Про застосування дисциплінарного стягнення» №308-О від 25.04.2016 року відносно неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання службових обовязків. В подальшому відповідно до наказу Херсонської митниці ДФС № 321-О від 27.04.2016 року, у звязку з притягненням до дисциплінарної відповідальності у квітні 2016 року позивача позбавлено надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи. Підставою для винесення спірних наказів є відмова в наданні публічної інформації на запит громадянина ОСОБА_4 стосовно колишнього начальника Херсонської митниці ДФС ОСОБА_5 15 лютого 2016 року на адресу Херсонської митниці ДФС надійшов запит на публічну інформацію від ОСОБА_4, в якому останній просив надати засвідчені копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2012,2013,2014 роки, а також відомості про заохочення та дисциплінарні стягнення по відношенню до нього. Оскільки 20 березня 2015 року ОСОБА_5 звільнено з посади начальника Херсонської митниці ДФС, позивач вирішила, що відповідач не є розпорядником публічної інформації відносно колишнього начальника, а така інформація набула статусу з обмеженим доступом та не може бути оприлюднена без згоди самої особи у звязку з правом такої особи та членів її сім`ї на особисте життя. Проект відповіді було надано на підпис заступнику начальника та 16 лютого 2016 року відправлено на адресу ОСОБА_4 В подальшому ОСОБА_4 звернувся до ДФС України зі скаргою, за результатами якої до Херсонської митниці ДФС направлено лист, за яким останню зобовязано надати запитувані документи, провести службове розслідування по фактам викладеним в скарзі та притягнути до відповідальності винних осіб, оскільки відмова в наданні інформації визнана неправомірною. В подальшому за результатами службового розслідування від 20 квітня 2016 року №18/239-с ОСОБА_3 визнано такою, що порушила п.п. 1.4, 2.1, 2.9 посадової інструкції головного державного інспектора з питань розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Херсонської митниці ДФС щодо забезпечення доступу до публічної інформації та порушено вимоги ч.4 ст.13, п.6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та наказами «Про застосування дисциплінарного стягнення» №308-О від 25 квітня 2016 року та «Про позбавлення надбавки» № 321-О від 27 квітня 2016 року оголошена догану та позбавлено у квітні 2016 року набавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи. З посиланням на норми Закону України «Про державну службу», Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обґрунтовує правомірність своїх вимог. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення та позбавлення надбавки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові з урахуванням додаткових пояснень від 21 червня 2016 року та 13 липня 2016 року.

Відповідач 13 червня 2016 року подав до суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. 14 березня 2016 року до Херсонської митниці ДФС надійшла скарга громадянина ОСОБА_4 від 11 березня 2016 року щодо неправомірних дій посадових осіб повязаних з відмовою у наданні публічної інформації за запитом від 11 лютого 2016 року. Аналіз матеріалів перевірки свідчить, що 15 лютого 2016 року до Херсонської митниці ДФС надійшов запит на публічну інформацію від громадянина ОСОБА_4 від 11 лютого 2016 року, в якому заявник просив надати засвідчені копії Декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014,2013,2012 роки начальника Херсонської митниці Міндоходів ОСОБА_5, а також відомості щодо заохочень та дисциплінарних стягнень по відношенню до нього. Позивачем згідно з резолюцією заступника начальника ОСОБА_6 та відповідно до своїх службових обовязків розглянуто даний запит, за результатами розгляду підготовлено лист-відповідь від 16 лютого 2016 року №689/21-70-11-ЗПІ-15 щодо відмови в наданні запитуваної інформації стосовно ОСОБА_5 Так, на запит про надання інформації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру колишнього начальника Херсонської митниці Міндоходів ОСОБА_5 за 2012-2014 роки відмовлено, з посиланням на ту обставину, що останній не є працівником Херсонської митниці ДФС, а митниця не є розпорядником запитуваної інформації відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Однак запитувані декларації ОСОБА_5 за 2012-2014 мають зберігатись у Херсонській митниці ДФС, яка є правонаступником Херсонської митниці Міндоходів правонаступника Херсонської митниці. Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Таким чином, відповідач в розумінні статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником інформації, яку запитував ОСОБА_4, як наслідок позивач безпідставно відмовлено у задоволенні запиту від 11 лютого 2016 року. Все це на думку відповідача є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, зваживши доводи позивача викладені в адміністративному позові, врахувавши позицію відповідача викладену в письмових запереченнях, дослідивши надані сторонами матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 15 лютого 2016 року на адресу Херсонської митниці ДФС надійшов запит ОСОБА_4 на публічну інформацію, в якому просив надати засвідчені копії Декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2012-2014 роки начальника Херсонської митниці Міндоходів ОСОБА_5 та відомості щодо заохочень та дисциплінарних стягнень по відношенню до ОСОБА_5

У відповідь Херсонська митниця ДФС листом №689/21-70-11-ЗПІ-15 від 16 лютого 2016 року відмовила в задоволенні запиту на публічну інформацію, оскільки вона не є розпорядником запитуваної інформації, що передбачено пп.1 п.1. ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Також в даному листі зазначено, що посада начальника митниці віднесена до номенклатури Голови Служби та до номенклатури Міністра доходів і зборів України, а сам ОСОБА_5 не працює в Херсонській митниці ДФС. Серед іншого заявнику рекомендовано отримати рішення суду для ознайомлення з інформацією про інших осіб, як це передбачено п.4 ч.1 ст.10 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Лист-відповідь підписаний заступником начальника Херсонської митниці ДФС ОСОБА_6, виконавцем зазначено ОСОБА_3

Позивач не заперечує того факту, що вона дійсно є виконавцем листа від 16 лютого 2016 року.

Не погодившись з рішенням заступника начальника Херсонської митниці ДФС України ОСОБА_6 ОСОБА_4 подав на імя в.о. начальника Херсонської митниці ДФС України ОСОБА_7 скаргу (надійшла на адресу відповідача 14 березня 2016 року №Б-16/11) в якій, серед іншого, просив провести службове розслідування відносно неправомірних дій ОСОБА_3 та за результатами розслідування притягнути до відповідальності за порушення норм чинного законодавства України.

Одночасно ОСОБА_4 направив копії даної скарги до відома на імя начальника Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_8 та на імя голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_9

Листом ДФС України «Про вжиття заходів» №14083/7/99-99-04-03-01-17 від 20 квітня 2016року Херсонську митницю ДФС зобовязано встановити посадових осіб митниці причетних до порушення законодавства про доступ до публічної інформації, та вжити заходів щодо притягнення їх до відповідальності, про що інформувати ДФС України.

З метою перевірки інформації викладеної у листі ДФС України від 17 березня 2016 року №9216/7/99-99-04-03-02-17 («Про надання інформації») та у скарзі громадянина ОСОБА_4 від 11 березня 2016 року (вхідний №Б-16/11 від 14 березня 2016 року) щодо можливих порушень законодавства посадовими особами Херсонської митниці ДФС при здійсненні розгляду запиту на публічну інформацію ОСОБА_4 від 11 лютого 2016 року та надання на нього відповіді листом від 16 лютого 2016 року №689/21-70-11-ЗПІ-15, встановлення при цьому можливих порушень законодавства та визначення персональної відповідальності посадових осіб митниці, наказом Херсонської митниці ДФС «Про проведення службової перевірки» №151 від 24 березня 2016 року комісії наказано провести службову перевірку з 24 березня 2016 року по 22 квітня 2016 року.

За результатами службової перевірки комісією складено доповідну записку №18/239-с від 22 квітня 2016 року, за висновками якої:

- головний державний інспектор спеціаліст розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Херсонської митниці ДФС ОСОБА_3 неналежним чином виконала свої службові обовязки, передбачені п.п. 1.4, 2.1, 2.9 посадової інструкції головного державного інспектора з питань розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Херсонської митниці ДФС, затвердженої в.о. начальника митниці 17.07.2015, щодо забезпечення доступу до публічної інформації (п.1 висновку);

- внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 і ОСОБА_6 своїх службових обовязків, було порушено вимоги п.6 ч.1 ст. 14 (в наданих копіях документів номер статті не зазначений) та ч.4 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (п.3 висновку);

- за вищевказані порушення, головний державний інспектор-спеціаліст розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Херсонської митниці ДФС ОСОБА_3 і заступник начальника Херсонської митниці ДФС ОСОБА_6 заслуговують на притягнення до дисциплінарної відповідальності (п.4 висновку).

Окремо в зазначеній доповідній записці запропоновано за неналежне виконання вимог п.п. 1.4, 2.1, 2.9 посадової інструкції головного державного інспектора з питань розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Херсонської митниці ДФС, затвердженої в.о. начальника митниці 17.07.2015, що призвело до порушення вимог п.6 ч.1 ст. 14 (в наданих копіях документів номер статті не зазначений) та ч.4 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розглянути питання щодо притягнення головного державного інспектора спеціаліста розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Херсонської митниці ДФС ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Пропозиції, викладені в доповідній записці, знайшли своє відображення в наказі Херсонської митниці ДФС «Про застосування дисциплінарного стягнення» №308-О від 25 квітня 2016 року, яким за неналежне виконання своїх службових обовязків позивачу оголошено догану.

Наказом Херсонської митниці ДФС «Про позбавлення надбавки» №321-О від 27 квітня 2016 року у звязку з притягненням до дисциплінарної відповідальності (наказ Херсонської митниці ДФС від 25.04.2016 року №308-0) позбавлено у квіті 2016 року надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи головного державного інспектора спеціаліста розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Херсонської митниці ДФС ОСОБА_3

Правомірність наказів Херсонської митниці ДФС №308-О від 25 квітня 2016 року та №321-О від 27 квітня 2016 року є предметом судового розгляду.

Вирішуючи справу по суті суд виходить з наступного.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.2 ст.5 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (ст.147 КЗпП України).

Згідно з преамбулою до Закону України «Про державну службу» цей Закон регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу. Він визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює (ч.1 ст. 14 Закону України «Про державну службу»).

Таким чином, позивач, як державний службовець може бути притягнута до дисциплінарної відповідальності, але таке притягнення не є абсолютним та обмежується певними обставинами викладеними в ч.1 ст.14 Закону України «Про державну службу». В даному випадку відповідач вказує на неналежне виконання ОСОБА_3 своїх службових обовязків, як на підставу для оголошення догани.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ч.3 ст. 149 КЗпП України).

З наведеного суд дійшов висновку, що притягненню до дисциплінарної відповідальності повинен передувати певний проступок, який з урахуванням ступені тяжкості та всіх обставин має своїм наслідком певний вид дисциплінарного стягнення, але в будь-якому разі проступок повинен бути вчинений саме особою яка притягається до дисциплінарної відповідальності.

При вирішенні питання чи дотримався відповідач цих вимог при оголошенні ОСОБА_3 догани наказом Херсонської митниці ДФС від 25.04.2016 №308-О, суд враховує наступне.

Згідно з посадовою інструкцією інспектора з питань розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Херсонської митниці ДФС, яка підписана ОСОБА_3 19 липня 2015 року, завданнями та обовязками позивача, серед іншого, є забезпечення доступу до публічної інформації (п.2.9 посадової інструкції) для чого вона взаємодіє з іншими структурними підрозділами митниці (п.5.2 посадової інструкції).

Преамбула до Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачає, що цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п.1 ч.3 ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах:

1) прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень;

2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;

3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак (ст.4 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до статті 5 цього Закону доступ до публічної інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що запит на інформацію є одним із видів забезпечення доступу до публічної інформації.

Інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація (ч.1 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

В додаткових поясненнях від 13 липня 2016 року ОСОБА_3 зазначила наступне:

«… Під час складання проекту відповіді на запит ОСОБА_4 я не робила різниці між питаннями про надання копій декларацій та питаннями щодо надання відомостей про заохочення та дисциплінарні стягнення ОСОБА_5, оскільки вважала та вважаю, що запитувана конфіденційна інформація відносно колишніх працівників взагалі не підлягає розголошенню незалежно від характеру поставлених у запиті питань. Зазначене відображене і у відповіді до ОСОБА_4 щодо відмови у задоволенні запиту на публічну інформацію. А сам, у задоволенні запиту було відмовлено в цілому саме з підстави, що ОСОБА_5 більше не є працівником Херсонської митниці ДФС…».

Тобто підставою для відмови в наданні запитуваної інформації є її належність, на думку позивача, до категорії конфіденційної, оскільки колишній начальник Херсонської митниці Міндоходів вже не працює в Херсонській митниці ДФС.

Не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону (ч.6 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством (ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції»).

Особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції»).

Відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Такою особою на протязі 2012-2014 років був начальник Херсонської митниці Міндходів ОСОБА_5

Подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством.

Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства надається шляхом можливості перегляду, копіювання та роздруковування інформації, а також у вигляді набору даних (електронного документа), організованого у форматі, що дозволяє його автоматизоване оброблення електронними засобами (машинозчитування) з метою повторного використання (ч.1-3 ст.47 Закону України «Про запобігання корупції»).

З вищевикладеного можливо зробити висновок, що з 14 жовтня 2014 року (набрання чинності Законом України «Про запобігання корупції») декларації посадових осіб юридичних осіб публічного права, до яких відноситься і Херсонська митниця ДФС перебувають у вільному доступі, а данні таких декларацій не належать до інформації з обмеженим доступом, за винятком відомостей щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт), які, відповідно до ч.4 ст.47 Закону України «Про запобігання корупції» є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі.

Таким чином, позивач не мала правових підстав відмовити ОСОБА_4 в наданні відповідної декларації ОСОБА_5 за 2014 рік.

Відомості, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік Президента України, Голови Верховної ОСОБА_9 України, народних депутатів України, Прем'єр-міністра України, членів Кабінету Міністрів України, Голови та суддів Конституційного Суду України, Голови та суддів Верховного Суду України, голів та суддів вищих спеціалізованих судів України, Генерального прокурора України та його заступників, Голови Національного банку України, Голови Рахункової палати, Голови та членів Вищої ради юстиції, членів Центральної виборчої комісії, Уповноваженого Верховної ОСОБА_9 України з прав людини, Голови та членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, перших заступників та заступників міністрів, заступників міністрів - керівників апаратів, керівників інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим та їх заступників, членів колегіальних державних органів (комісій, рад), сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті (у разі її утворення), районної, обласної ради та їх заступників, керівників виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад та їх заступників, секретаря сільської, селищної, міської ради, підлягають оприлюдненню протягом 30 днів з дня їх подання на офіційному веб-сайті відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування на строк не менше одного року. У разі відсутності офіційного веб-сайту такі відомості оприлюднюються шляхом опублікування в офіційних друкованих виданнях відповідних державних органів та органів місцевого самоврядування протягом 30 днів з дня подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Оприлюдненню підлягають усі відомості, зазначені в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, крім відомостей, що віднесені цим Законом до інформації з обмеженим доступом.

Відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також щодо місця проживання та реєстрації декларанта, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, є інформацією з обмеженим доступом та оприлюдненню не підлягають (ч.2 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»).

Це узгоджується з п.3 Порядку зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, та відомостей щодо відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента №16 від 11.01.2012 року (чинний до 15 травня 2015 року), відповідно до якого відомості, зазначені в декларації, оформленій за формою і в порядку, що встановлені Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, передбачених абзацом другим частини другої статті 12 зазначеного Закону.

Законодавець в ч.2 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» використовує словосполучення «оприлюдненню підлягають», що вказує на імперативний характер даної норми.

Таким чином, позиція позивача про належність декларацій ОСОБА_5 за 2012-2013 роки до категорії «конфіденційна інформація» та про відсутність вказівки на оприлюднення такої інформації суперечить наведеним нормам.

Помилковим є і посилання позивача в даній справі на п.44 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2012 року в справі «Гіллберг проти Швеції» (заява №41723/06), оскільки в даному пункті не викладено позицію Європейського суду з прав людини, а лише наведено норми Закону «Про свободу преси» та норми Закону «Про таємницю», які є частиною національного законодавства Королівства Швеція та не мають жодного відношення до правової системи України та до справи що розглядається.

Твердження позивача про факти неоднозначного тлумачення законодавства нею та відповідачем є некоректними, оскільки викладені вище норми не дають їй можливості для альтеративних дій та є нормами прямої дій, що зумовлює відсутність тлумачення норм права, а є порушенням цих норм.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч.4 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Розпорядники інформації зобов'язані:1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;…4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (п.1,4,5,6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Підсумовуючи викладене, суд погоджується з позицією відповідача про порушення ОСОБА_3 норм спеціального законодавства при відмові ОСОБА_4 в доступі до публічної інформації відносно декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2012-2014 роки начальника Херсонської митниці Міндоходів ОСОБА_5.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (ч.1,2 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону (ч.1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до п.2 Порядку зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, та відомостей щодо відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента №16 від 11.01.2012 року (чинний до 15 травня 2015 року), декларації зберігаються у кадрових підрозділах відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права в особових справах осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Відповідно до п.3 розділу 1 Порядку ведення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 р. № 731) в особовій справі повинні міститися такі документи: … декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Посилання позивача на п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суперечить Порядку зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, та відомостей щодо відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента №16 від 11.01.2012 року та Порядку ведення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади.

Твердження позивача про необхідність притягнення до дисциплінарної відповідальності інших працівників за невиконання відповідних пунктів скарги ОСОБА_4 не стосуються даної справи та не мають значення для визначення дисциплінарної відповідальності позивачу.

Враховуючи порушення позивачем при норм спеціального законодавства відповідач мав правові підстави притягнути останню до дисциплінарної відповідальності за підготовку листа №689/21-70-11-ЗПІ-15 від 16 лютого 2016 року про відмову в задоволенні запиту на публічну інформацію, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині скасування наказу Херсонської митниці Державної фіскальної служби Про застосування дисциплінарного стягнення від 27.04.2016 року №308-О.

Правомірність наказу Херсонської митниці Державної фіскальної служби Про застосування дисциплінарного стягнення від 27.04.2016 року №308-О має наслідком правомірність прийнятого на його підставі наказу Херсонської митниці Державної фіскальної служби Про позбавлення надбавки від 27.04.2016 року №321-О, що в свою чергу, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині скасування наказу Херсонської митниці Державної фіскальної служби Про позбавлення надбавки від 27.04.2016 року №321-О.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обовязковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «ОСОБА_4 проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час проведення службової перевірки у ОСОБА_3 відібрано пояснення №08/72-с від 18 квітня 2016 року, в яких, серед іншого, позивач зазначила:

«Гр. ОСОБА_5 на теперішній час не є співробітником Херсонської митниці ДФС. Згідно пп.4 п.1 ст.10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI, кожна особа має право на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів. У звязку з цим запит на публічну інформацію ОСОБА_4 від 11 лютого 2016 року не перенаправлявся до Державної фіскальної служби України…

… Як посадова особа Херсонської митниці ДФС, я діяла на підставі та у спосіб, що передбачені законодавством України. Надавши запитувану інформацію відносно гр. ОСОБА_5 не виключено, що могли виникнути наслідки, які негативно вплинули б на репутацію Херсонської митниці ДФС під час ймовірних судових розглядів… ».

Таким чином, відповідність своїх дій Конституції та законам України ОСОБА_3 пояснює припущенням, що в майбутньому може виникнути вірогідність такої ситуації коли надана ОСОБА_4 інформація буде використана ним для того, щоб завдати Херсонській митниці ДФС репутаційний збиток під час судових засідань, які ймовірно будуть в майбутньому, що є неприпустимим.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами не підтвердила правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 14 липня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Херсонської митниці Державної фіскальної служби про скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення та позбавлення надбавки залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 19 липня 2016 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 12.2.