Справа № 818/563/16
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 р. Справа №818/563/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Управління поліції охорони в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (відповідач 1), Управління поліції охорони (відповідач 2), Національної поліції України (відповідач 3), в якому з урахуванням уточнень просить зобовязати відповідачів прийняти рішення по заяві від 02.12.2015 року та від 22.01.2016 року щодо виплати йому грошової допомоги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.09.2015 року позивач звільнився з посади молодшого інспектора спеціального взводу груп затримання батальйону міліції охорони УДСО при УМВС України в Сумській області через хворобу (інвалідністю 3 групи). Позивач неодноразово звертався до відповідачів із заявами про виплату 150 кратного розміру прожиткового мінімуму згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, але до цього часу рішення щодо його заяв не прийняті.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, надіслав письмове заперечення на позов, в якому зазначив, що п.п. 3, 4 Положення про ОСОБА_4 Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 13.10.2005 р. № 878 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2005 за № 1321/11601 передбачено, що ОСОБА_4 здійснює свої повноваження на засадах самофінансування та є органом, фінансування видатків якого здійснюється за рахунок централізованих відрахувань підпорядкованих підрозділів Державної служби охорони. Отже фінансування зазначеного ОСОБА_4 з державного бюджету не передбачалося. Тому з 01.01.2007 Державна служба охорони при МВС України здійснювала виплату передбаченої законом України «Про міліцію» одноразової грошової допомоги колишнім працівникам підрозділів ДСО через засновану нею Українську охоронно-страхову компанію (АТ «УОСК»).

ОСОБА_1, як працівник спецпідрозділу батальйону міліції Сумського Державної служби охорони УДСО при УМВС України в Сумській області, був застрахований в AT«УОСК».

Відповідно до Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Пунктом 5 цього Положення встановлено, що Національна поліція з метою організації своєї діяльності організовує планово-фінансову роботу в центральному органі управління Національної поліції, її територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери її управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів.

Крім цього установлено, що Національна поліція фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України (за винятком діяльності поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах), інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1139 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2015 р. № 834» органи поліції охорони є правонаступниками ОСОБА_4 державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України та відповідних державних установ Державної служби охорони при МВС, що ліквідуються в установленому законодавством порядку.

Видатки на забезпечення діяльності Державної служби охорони у Державному бюджеті України для МВС не передбачені. Урахування в бюджеті МВС витрат на виплату зазначеної вище допомоги колишнім працівникам Державної служби охорони призведе до порушення бюджетного законодавства.

З огляду на викладене, покриття витрат на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 має здійснюватися поліцією охорони за рахунок власних джерел надходжень, а також через AT«УОСК».

Оскільки, як зазначено вище, згідно з постановою Кабінету Міністрів України органи поліції охорони є правонаступниками ОСОБА_4 державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України та відповідних державних установ ДСО при МВС, що ліквідуються, вирішення питання призначення та виплати зазначеної одноразової грошової допомоги колишнім працівникам ДСО, у тому числі ОСОБА_1, належить до компетенції поліції охорони.

Представник відповідача 2 також проти позову заперечував з підстав зазначених у запереченнях (а.с. 33 41, 111 116, 123 126).

Представник відповідача 3 в судове засідання не з'явився, письмових заперечень не надсилав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 30.09.2015 року наказом № 290 о/с старшину міліції ОСОБА_1 звільнено з органів МВС у відставку за п. 65 "б" (через хворобу) (а.с.5).

Згідно копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 154008 від 26.11.2015 року позивачу встановлено тертю групу інвалідності (а.с.6).

02.12.2015 року позивач звернувся до начальника управління ДСО із заявою про виплату йому допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму в звязку із встановленням йому інвалідності (а.с. 15).

Листом від 14.12.2015 року № 1214-263 Управління поліції охорони в Сумській області повідомило позивача про те, що Управління поліції охорони в Сумській області не є правонаступником управління ДСО, а питання здійснення виплат підрозділів поліції колишнім співробітникам міліції постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 не врегульовано. Позивач не погодився із зазначеним та звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом в якому просив визнати неправомірною відмову УДСО при УМВС України в Сумській області, Управління поліції охорони в Сумській області, Ліквідаційної комісії УДСО про виплату 150 кратного розміру прожиткового мінімуму згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 та зобовязати відповідачів виплатити йому зазначену допомогу.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 року по справі №/818/3890/15, залишеною в силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2016, відмовлено у задоволенні зазначених позовних вимог, як передчасних, оскільки позивачем до заяв від 02.12.2015 року та від 21.12.2015 року не було додано всіх необхідних документів і лише 22.01.2016 року позивачем було повторно подано відповідну заяву та додано всі необхідні документи (а.с. 8 14).

В даній справі позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на цей час будь якого рішення щодо заяви позивача від 22.01.2016 року про виплату йому грошової допомоги в 150 кратного розміру прожиткового мінімуму згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, не прийнято.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1. Порядку ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обовязків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (п.п. 2 п. 3 Порядку).

Відповідно до п. 7. Порядку працівник міліції, якому призначається грошова допомога уразі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у звязку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного звязку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не повязане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, імя та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності причиною якої є захворювання повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивачем, 22.01.2016 року повторно подано заяву про призначення грошової допомоги (а.с.16). Із копії даної заяви вбачається, що позивачем виконано вимоги пункту 7 Порядку та додано до заяви усі необхідні документи.

З матеріалів справи суд вбачає, що після повного надання позивачем вказаних документів 22 січня 2016 року за № 124/43/38/4/01-2016 на імя начальника ОСОБА_4 поліції охорони для погодження було направлено разом з висновком документи щодо призначення грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності ІІІ групи позивачу ОСОБА_1, оскільки, як пояснив представник відповідача 2, виключно усі документи, які спрямовуються до МВС України та Національної поліції України погоджуються в обовязковому порядку з ОСОБА_4 поліції охорони, який являється головною установою поліції охорони України і відповідача 2, зокрема.

ОСОБА_4 поліції охорони від 23 березня 2016 року за № 1038/43/4/02-2016 вказані документи були повернуті відповідачу 2 з розясненням що оскільки вирішення даного питання знаходиться виключно в компетенції МВС України, то згідно пунктів 8,9,10 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 850, їх необхідно направити до МВС України.

28 березня 2016 року відповідачем 2 за № 594/43/38/4/01-2016 дані документи були направлені до МВС України (а.с. 49).

ОСОБА_4 фінансово-облікової політики МВС України від 07.04.2016 року № 15/2-1197 вказані документи було повернуто на адресу відповідача 2 з розясненням, що вирішення питання щодо призначення та виплати цієї одноразової допомоги належить до компетенції Національної поліції. Вказаний лист з документами відповідачем 2 було отримано 12 квітня 2016 року (а.с. 48). 27 квітня 2016 року за № 844/43/38/5/01-2016 відповідачем 2 на адресу Голови Національної поліції України було направлено лист з документами, необхідними для вирішення питання про призначення та виплату позивачу даної одноразової допомоги (а.с. 47).

19 травня 2016 року відповідачем 2 було отримано лист ОСОБА_4 поліції охорони від 13 травня 2016 року № 1841/43/02-2016 в якому зазначено про необхідність залучення до вказаних документів та надання до фінансового управління Національної поліції України повторно висновку про призначення та виплати одноразової допомоги а також копії постанови відповідної військово - лікарської комісії про встановлення причинного звязку захворювання (а.с. 46). Після отримання копії вказаної постанови в Сумській обласній військово-лікарській комісії та підписанням нового висновку відповідачем 2 в повному обсязі документи про призначення одноразової грошової допомоги позивачу були направлені листамм від 31травня 2016 року № 1021/43/38/4/01-2016 до МВС України та №1022/43/38/4/01-2016 до Національної поліції України для вирішення питання по суті (а.с. 43 44).

Суд зазначає, що згідно п. 8 Порядку керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сімї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС (пункти 9, 10 Порядку).

Отже, зазначеним Порядком чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме МВС України.

Судом встановлено, що МВС України в порушення п.9 зазначеного Порядку будь яке рішення за результатами розгляду заяви позивача не прийняло.

При цьому, твердження МВС України про те, що прийняття зазначеного рішення відноситься до компетенції Національної поліції України, суд вважає безпідставним, оскільки позивач проходив службу і був звільнений з органів внутрішніх справ а не з органів поліції.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Управління поліції охорони в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення (висновок) за заявою ОСОБА_1 від 22.01.2016 року щодо виплати грошової допомоги згідно Постанови Кабінету Міністрів № 850 від 21.10.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 18.07.2016 року.

Головуючий суддя (підпис) В.О. Павлічек

Суддя О.А.Прилипчук

Суддя О.В.Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек