Справа № 802/418/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/418/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Слободонюк М.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 липня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

представника третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "АВІС" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "АВІС" до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" ОСОБА_5, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" про визнання нечинним та скасування рішення та повідомлення, зобов'язання утриматись від вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю підприємство «АВІС» звернулося до суду з позовом до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» ОСОБА_5, фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», в якому просив: визнати нечинними та скасувати рішення №9-ТА від 29.02.2016 року та повідомлення від 04 березня 2016 року № 2145/0/2.16 про нікчемність правочину, а саме: додаткової угоди від 09 жовтня 2015 року до кредитного договору № 01/0002-2010 від 13 вересня 2010 року, прийняті Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "УКРІНБАНК" ОСОБА_5; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "УКРІНБАНК" ОСОБА_5 утриматись від вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності правочину, а саме: додаткової угоди від 09 жовтня 2015 року до кредитного договору № 01/0002-2010 від 13 вересня 2010 року; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб утриматись від вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності правочину, а саме: Додаткової угоди від 09 жовтня 2015 року до Кредитного договору № 01/0002-2010 від 13 вересня 2010 року.

Ухвалою суду від 13.05.2016 року здійснено заміну первинного відповідача - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "УКРІНБАНК" на належного - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК".

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року скасувати, прийняти нове рішення яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи, заперечили проти поданої апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду скасувати, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 13.09.2010 року між ТОВ «АВІС» та ПАТ "УКРІНБАНК" укладено кредитний договір № 01/0002- 2010, згідно якого банк надає позивачу кредит на умовах Відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії в сумі 33 500 000,00 (тридцять три мільйони п'ятсот тисяч грн. 00 коп.) грн. на термін з 13 вересня 2010р. по 12 вересня 2013р. зі сплатою за користування кредитом в розмірі 21,5 % річних від суми позикової заборгованості протягом всього терміну користування кредитними коштами.

У послідуючому, умови даного договору змінювались та доповнювались шляхом укладення додаткових угод: від 28 вересня 2010р. б/н; від 28 лютого 2011р. б/н; від 23 травня 2011р. б/н; від 08 вересня 2011р. б/н; від 11 січня 2012р. б/н; від 05 липня 2012р. б/н; від 08 жовтня 2012р. б/н; від 21 грудня 2012р. б/н; від 09 квітня 2013р. б/н; від 15 травня 2013р. б/н; від 22 липня 2013р. б/н; від 16 жовтня 2013р. б/н; від 10 березня 2014р. б/н; від 09 липня 2014р. б/н; від 10 жовтня 2014р. б/н; від 23 жовтня 2014р. б/н; від 09 грудня 2010р. б/н; від 10 березня 2015р. б/н; від 06 квітня 2015р. б/н; від 09 жовтня 2015р. б/н.

Таким чином, після усіх змін, внесених вищезазначеними додатковими угодами, банк надав позивачу кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії на поповнення обігових коштів, з лімітом кредитування в розмірі 44 500 000 (сорок чотири мільйони п'ятсот тисяч) гривень 00 копійок, на термін до 10.03.2016 р., згідно з графіком погашення заборгованості, зазначеному в п. 4.3.3 Кредитного договору.

Згідно матеріалів справи, 08.10.2015 року Правлінням ПАТ "УКРІНБАНК" прийнято рішення, закріплене Протоколом № 145, про надання позивачу дозволу на добровільне дострокове часткове погашення заборгованості за кредитом згідно з Договором в сумі не менш ніж 31 109 000,00 грн. та звільнення позивача від сплати решти заборгованості за кредитом (не більше ніж 3 455 495,37 грн.) за Договором, в разі виконання двох умов:

1) погашення кредиту в сумі не менше 31 109 000,00 грн. в строк до 12 жовтня 2015р.;

2) погашення заборгованості за процентами, інших платежів, передбачених Договором.

Крім того, Протоколом засідання Наглядової ради ПАТ "УКРІНБАНК" № 39 від 08 жовтня 2015 року позивачу надано дозвіл на добровільне дострокове часткове погашення заборгованості за кредитом згідно із Договором в сумі не менше ніж 31 109 000,00 грн. та звільнення його від сплати решти заборгованості за кредитом (не більше ніж З 455 495,37 грн.) за Договором, в разі виконання двох вищезазначених умов.

На виконання вказаних рішень Правління ПАТ "УКРІНБАНК" та Наглядової ради ПАТ "УКРІНБАНК" від 08.10.2015 року, 9 жовтня 2015 року між ПАТ "УКРІНБАНК" та позивачем була укладена додаткова угода до кредитного договору № 01/0002-2010 від 13.09.2010 року, пунктом 1 якої передбачено, що сторони визнають і підтверджують, що розмір не погашеної позивачем заборгованості за Договором станом на день укладання цієї додаткової угоди складає 35 216 902,47 грн. (тридцять п'ять мільйонів двісті шістнадцять тисяч дев'ятсот дві грн. 47 коп.), у тому числі по сплаті:

- 34 564 495,37 грн. (тридцять чотири мільйони п'ятсот шістдесят чотири тисячі чотириста дев'яносто п'ять грн. 37 коп.) - заборгованість за кредитом;

- 652 407,10 грн. (шістсот п'ятдесят дві тисячі чотириста сім грн. 10 коп.) - заборгованість за процентами.

Відповідно до п. 2 цієї Додаткової угоди від 09.10.2015 року, позивач зобов'язується у строк до 12 жовтня 2015 року включно, погасити заборгованість за кредитом згідно Договору в сумі не меншій ніж 31 109 000,00 грн. (тридцять один мільйон сто дев'ять тисяч грн. 00 коп.), а також заборгованість за процентами, нарахованими на дату погашення кредитної заборгованості на рахунок № 0028, МФО 300142, (станом на 12 жовтня 2015р. розмір нарахованих та не сплачених процентів становить 76 707,78 грн. (сімдесят шість тисяч сімсот сім грн. 78 коп.).

У разі виконання ТОВ підприємством "Авіс" зазначених вище зобов'язань, в обсязі та у строки, передбачені цим пунктом Додаткової угоди, вважається прощеною заборгованість за кредитом в сумі 3 455 495,37 грн. (три мільйони чотириста п'ятдесят п'ять тисяч чотириста дев'яносто п'ять грн. 37 коп.), а Договір є таким, що припинив свою дію (розірваним).

Факт виконання ТОВ підприємством "Авіс" вищезазначеної Додаткової угоди від 09.10.2015 року підтверджується платіжними дорученнями № 11139 від 09 жовтня 2015 року на суму 31109000,00 грн. та № 11184 від 12 жовтня 2015 року на суму 76707,78 грн.

Разом із тим листом від 04.03.2016 року № 2145/0/2.16 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "УКРІНБАНК" ОСОБА_5 повідомила ТОВ підприємство "Авіс" про те, що рішенням №9-ТА від 29.02.2016 року додаткова угода від 09.10.2015 року віднесена до категорії нікчемних та визнана нікчемною.

Позивач, вважаючи вказане рішення протиправним та незаконним, звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками. Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року N 4452-УІ (далі - Закон N 4452-УІ).

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону N 4452-УІ, уповноважена особа фонду працівник Фонду, який від імені фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з ч. 2. ст. 38 Закону N 4452-УІ, протягом дії тимчасової адміністрації

уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі

договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження

тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі

договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

В силу ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Абзацом 2 ч.3 ст. 38 ЗУ «Прос систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем неправомірно прийнято рішення про віднесення додаткової угоди до нікчемних та застосовано наслідки нікчемності, оскільки відсутній нормативно-правовий акт Фонду гарантування вкладів, який би визначав порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій фонду у разі їх виявлення.

Таким чином, дії відповідача по створенню комісії, винесення оспорюваного рішення від 29.02.2016 року №9-ТА, дії комісії по проведенню перевірки, складання акту від 29.02.2016 року №9-ТА не передбаченні чиним законодавством, а тому є протиправними та незаконними.

Крім того, як встановлено апеляційним судом , постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року, по справі №826/1162/16 визнано незаконними та скасовано постанову Правління НБУ №934 від 24.12.2015 року «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнані незаконними і скасовані рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженого фонду тимчасового адміністратора, що унеможливлює відповідно до ст.ст. 36, 37, 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прийняття рішень про визнання правочинів нікчемними, оскільки зазначені рішення і процедури застосовуються щодо банку, віднесеного до неплатоспроможних, виключно під час тимчасової адміністрації уповноваженою особою.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "АВІС" задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "АВІС" до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" ОСОБА_5, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" про визнання нечинним та скасування рішення та повідомлення, зобов'язання утриматись від вчинення дій скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати нечинними та скасувати рішення №9-ТА від 29 лютого 2016 року та повідомлення від 04 березня 2016 року №2145/0/2.16 про нікчемність правочину, а саме: Додаткової угоди від 09 жовтня 2015 року до Кредитного договору №01/0002-2010 від 13 вересня 2010 р., прийняті уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "УКРІНБАНК" ОСОБА_5.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "УКРІНБАНК" ОСОБА_5 утриматись від вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності правочину, а саме: Додаткової угоди від 09 жовтня 2015 року до Кредитного договору №01/0002-2010 від 13 вересня 2010 року.

Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб утриматись від вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності правочину, а саме: Додаткової угоди від 09 жовтня 2015 року до Кредитного договору №01/0002-2010 від 13 вересня 2010 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 липня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7