Справа № 813/2015/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року №813/2015/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сакалош В.М.

за участю секретаря судового засідання Бравчук Д.Є.

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Держаного підприємства Львівське управління начальника робіт до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про зняття арешту з рахунків,-

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2016 року Держане підприємство Львівське управління начальника робіт (надалі позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (надалі Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, відповідач) про зняття арешту з рахунків.

Ухвалою суду від 23.06.2016 року у даній адміністративній справі відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою суду від 12.07.2016 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.03.2016 року податковий борг, що був предметом накладення арешту згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/13/16, погашений у повній мірі та підтверджується платіжними дорученнями №584 від 22.03.2016 року, №592 від 22.03.2016 року, №586 від 22.03.2016 року. Окрім, цього податковий борг позивача погашено установою до якої позивач приєднується, оскільки перебуває в стані припинення шляхом приєднання до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (надалі КЕВ м. Львова) відповідно до наказу Міністра оборони №321 від 07.07.2015 року «Про припинення юридичної особи».

На заперечення позовних вимог 12.07.2016 року відповідачем було подано заперечення на позовну заяву. У поданному запереченні відповідач, зазначає, що станом на 05.07.2016 року по Львіському управлінню начальника робіт обліковується заборгованість в розмірі 92 444,54 грн. податку на додану вартість та 6 817,47 грн. по земельному податку. Як вказує відповідач це є новостворений борг. Відповідно вважає, що позивачу слід відмовити у знятті арешту коштів до погашення заборгованості у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у запереченнях до позовної заяви та просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до підп.20.1.17 п.20.1 ст.20 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року у справі №813/13/16 за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області (правонаступником виступає Галицька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області) про накладення арешту на кошти Львівського управління начальника робіт (м. Львів, вул. Луганська,3; ) в сумі 138 868 (сто тридцять вісім тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 19 коп., що знаходяться на рахунках у банківських установах, обслуговуючих такого платника податків. Постанова мотивована тим, що на момент винесення рішення у позивача облікувався податковий борг в сумі 325 684.41 грн., в т.ч з податку на додану вартість в сумі 138 868,19 грн.

Судом встановлено, що 22.03.2016 року податковий борг, що був предметом накладення арешту згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/13/16, погашений у повній мірі та підтверджується платіжними дорученнями №584 від 22.03.2016 року, №592 від 22.03.2016 року, №586 від 22.03.2016 року.

Окрім цього, податковий борг позивача погашено установою до якої позивач приєднується, оскільки перебуває в стані припинення шляхом приєднання до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (надалі КЕВ м. Львова) відповідно до наказу Міністра оборони №321 від 07.07.2015 року «Про припинення юридичної особи», що підтверджується доданим до матеріалів справи актом приймання передачі від 21.03.2016 року податкового боргу в розмірі 325 648,41 грн. (в т.ч. з податку на додану вартість в сумі 138 868,19 грн.).

Крім того виконавчі провадження щодо стягнення із позивача заборгованості відсутні.

Зокрема, копії постанов про закінчення виконавчого провадження долучені позивачем до матеріалів справи.

Листом ПАТ АКБ «Львів» повідомив позивача про неможливість зняття арешту з рахунку до моменту надходження належним чином оформленого рішення суду про зняття арешту.

Окрім, цього, в матеріалах справи наявний лист від 09.06.2016 року №6508/17005 Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, яким вона звертається до ПАТ АКБ «Львів» з проханням припинити виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року №813/13/16 по підприємству Львівське управління начальника робіт () у звязку із сплатою податкового боргу у розмірі 138868,19 грн., який був предметом розгляду по справі №813/13/16.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року за № 2121-III, з наступними змінами та доповненнями, арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Пунктом 10.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року за №22 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за №377/8976, також передбачено, що зняття арешту з коштів банк здійснює за постановою державного виконавця, прийнятою відповідно до законодавства, або за постановою слідчого, коли під час провадження досудового слідства в застосуванні цього заходу відпаде потреба, а також за рішенням суду, яке надійшло до банку безпосередньо від суду.

Відповідно до ст.94.6 Податкового кодексу України звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Аналогічні положення закріплені в ст.6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в розумінні якої кожна особа може звернутись до суду за захистом свої прав та інтересів, а суд повинен розглянути та вирішити цей спір.

Згідно з положень ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.162 КАС України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд, вважає за можливе прийняти рішення про зняття арешту з рахунків платника податків, оскільки саме до його компетенції віднесено накладення такого арешту.

З таких обставин, суд приходить до висновку, що, оскільки у позивача відсутня податкова заборгованість, позовні вимоги в частині зняття арешту з рахунку у банку, накладеного за постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року у справі №813/13/16, є підставними та обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-71, 72, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Зняти арешт з рахунків № та № відкритих у ПАТ АКБ «Львів» (МФО 325268) накладеного згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року у справі №813/13/16

3.Присудити на користь Держаного підприємства Львівське управління начальника робіт витрат по сплаті судового збору у сумі 1450 (одна тисяча чотириста пятдесят) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

4.Копію постанови направити до ПАТ АКБ «Львів».

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 липня 2016 року.