Справа № 820/1147/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 липня 2016 р. № 820/1147/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі судового засідання Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача не прибув

ІІІ особи не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом Харківської міської ради до Харківського міського управління юстиції Харківської області, Державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківська міська рада, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського міського управління юстиції Харківської області, Державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить суд визнати протиправним і скасувати рішення Державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 про реєстрацію об'єкта нерухомого майна: житлові будинки літ. «А-2», літ. «Б-2» з надвірними будівлями та спорудами, об'єкт житлової нерухомості, що розташований у м. Харкові, пров. Семиградський, будинок 30, номер запису про право власності 10832217, за реєстраційним номером 01, який був зареєстрований на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 12.12.2014р. по справі № 643/19243/14-ц. (Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію (з відкриттям розділу), індексний номер: 23727359 від 17.08.2015. 17:06:55 ОСОБА_2, Харківське міське управління юстиції, Харківська область).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію об'єкта нерухомого майна: житлові будинки літ. «А-2», літ. «Б-2» з надвірними будівлями та спорудами, об'єкт житлової нерухомості, що розташований у м. Харкові, пров. Семиградський, будинок 30, є таким, що прийняте з порушенням норм діючого законодавства, незаконне та необґрунтоване, порушує встановлений порядок державного управління у сфері містобудування та архітектури, а також посягає на встановлений порядок та основні засади регулювання відносин права власності та забезпечення безпеки сторонніх осіб у процесі використання нерухомого майна за цільовим призначенням.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа в судове засідання прибула, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст. 128 КАС України ухвалив проводити судовий розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи.

Із матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Московського районного суду міста ОСОБА_4 від 12.12.2014 року по справі № 643/19243/14-ц визнано за ОСОБА_3 право власності на самочинно реконструйовані житлові будинки літ. «А-2», загальною площею 68,2 кв.м. та літ. «Б-2». загальною площею 111,8 кв.м., літню кухню літ. «В», загальною площею 47,2 кв.м. та сараю літ. «Г», площею 6.7 кв.м. розташовані за адресою: м. Харків, пров. Семиградський, 30.

Згідно інформаційної довідки № 52918451 з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта права власності на житлові будинки літ. «А-2», літ. «Б-2» з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: м. Харків. пров. Семиградський, 30, зареєстровані за ОСОБА_3 на підставі Рішення Московського суду м.Харкова від 12.12.2014р. №643/19243/14-ц. Підстава внесення запису - рішення державного реєстратора ОСОБА_2 про державну реєстрацію (з відкриттям розділу прав власності), індексний номер: 23727359 від 17.08.2015.

Згідно листа Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради Харківської області від 26.02.2016 № 610/0/27-16 повідомлено директору Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_5 про те, що згідно з архівними даними управління містобудування та архітектури рішення Харківської міської ради про надання земельних ділянок для будівництва (реконструкції) обєктів про пров. Семиградському, 30, не приймались (а.с. 16).

Також, згідно листа департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Харківській області від 02.03.2016 № 1020-988 повідомлено директору Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_5, що відповідно до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо обєктів будівництва за адресою: м. Харків, пров. Семиградський, 30 (а.с. 19).

Позивач вважає, що рішення про реєстрацію зазначених об'єктів нерухомого майна прийнято всупереч нормам діючого законодавства, а тому є таким, що підлягає скасуванню, у звязку із чим звернувся до суду.

Оцінюючи обґрунтованість заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Згідно Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради №7/15 від 20.11.2015, Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за додержанням вимог земельного та містобудівного законодавства України.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рал належать повноваження у галузі будівництва, а саме: надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок, надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій: зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється, зокрема, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 № 7/15, метою Інспекції є забезпечення додержання на території міста ОСОБА_4 містобудівного законодавства України та запобігання його порушенням, основними завданнями Інспекції є здійснення відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій. Крім того, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти (видає сертифікати, реєструє декларації про готовність об'єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків).

Як вже встановлено в ході розгляду даної справи, рішенням Московського районного суду міста ОСОБА_4 від 12.12.2014 року по справі № 643/19243/14-ц визнано за ОСОБА_3 право власності на самочинно реконструйовані житлові будинки літ. «А-2», загальною площею 68,2 кв.м. та літ. «Б-2». загальною площею 111,8 кв.м., літню кухню літ. «В», загальною площею 47,2 кв.м. та сараю літ. «Г», площею 6.7 кв.м. розташовані за адресою: м. Харків, пров. Семиградський, 30.

Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що суд, приймаючи до уваги, що самочинне будівництво здійснено позивачем з метою поліпшення житлових умов на території належного їй домоволодіння, власником якого вона є на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2009 року, самочинне будівництво відповідає вимогам будівельних норм і не порушує прав інших осіб, постановив рішення про визнання права власності на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно положень ст. З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-ІV) (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №1952-ІV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 8 Закону №1952-ІV, орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Частиною 4 статті 9 Закону № 1952-ІV встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в такій реєстрації.

Згідно ст. 15 Закону № 1952-ІV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви: 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та7або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається частиною 1 ст.19 Закону №1952-ІV, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2)свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Заюшу; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону №1952-ІV, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868 (далі - Порядок №868), для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п. 37 Порядку N 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат: 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону: 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди: 12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної та пункту 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року (далі - Порядок № 461), експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 461 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - Декларація).

Згідно із п. 10 Порядку № 461 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлення або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі Інспекцією дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 не зверталась до органів держархбудконтролю з питанням можливості прийняття об'єкта до експлуатації.

Вказаний факт підтверджується листами Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради Харківської області від 26.02.2016 № 610/0/27-16 та департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Харківській області від 02.03.2016 № 1020-988.

Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках. передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів: реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Тобто, у відповідності до наведених вище норм закону, передумовою для виникнення права власності на самочинно реконструйоване нерухоме майно (його визнання в судовому порядку та подальшої державної реєстрації) є прийняття нерухомого майна в експлуатацію.

Суд звертає увагу на положення ч. 2 ст. 5 Закону № 1952-ІV, якими визначено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Отже, наявність рішення суду, яким визнано право власності позивачів на нерухоме майно, не є безумовною підставою для державної реєстрації права власності на це майно, в тому числі у випадку, якщо відсутній документ, що підтверджує введення будівлі в експлуатацію.

На підставі вищевикладеного, наявність рішення Московського районного суду м.Харкова від 12.12.14 року по справі №643/19243/14-ц, яким визнано право власності за ОСОБА_3 на самочинно побудовані нежитлові будинки, не виключає передбачений законом обов'язок щодо прийняття цього об'єкта нерухомого майна в експлуатацію.

Згідно п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. їх обтяженнями.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що державний реєстратор не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а саме документального підтвердження введення об'єкта в експлуатацію, у звязку із чим суд дійшов висновку, що рішення державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію об'єкта нерухомого майна: житлові будинки літ. «А-2», літ. «Б-2» з надвірними будівлями та спорудами, об'єкт житлової нерухомості, що розташований у м. Харкові, пров. Семиградський, будинок 30, є таким, що прийняте з порушенням вимоги чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно зясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного звязку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 94, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Харківської міської ради до Харківського міського управління юстиції Харківської області, Державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Державного реєстратора Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 про реєстрацію обєкта нерухомого майна: житлові будинки літ. «А-2», літ. «Б-2» з надвірними будівлями та спорудами, обєкт житлової нерухомості, що розташований у м. Харкові, пров. Семиградський, будинок 30, номер запису про право власності 10832217, за реєстраційним номером 01, який був зареєстрований на підставі рішення Московського районного суду ОСОБА_4 від 12.12.2014р. по справі №643/19243/14-ц. (Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію (з відкриттям розділу), індексний номер: 23727359 від 17.08.2015. 17:06:55 ОСОБА_2, Харківське міське управління юстиції, Харківська область).

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 15 липня 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко