Справа № 826/13132/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім завод Євроформат»

до

державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток щодо своєчасності сплати авансового внеску товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім завод Євроформат» за березень 2013 року, серпень 2013 року, березень, квітень, серпень та вересень 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення термінів сплати самостійно узгодженого зобов’язання з авансових внесків з податку на прибуток, встановлених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, за березень 2013 року, серпень 2013 року, березень, квітень, серпень та вересень 2014 року.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до наявних матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім завод Євро формат» являється платником податку на прибуток, в тому числі із сплати авансових внесків з податку на прибуток.

Контролюючим органом, за результатами проведеної перевірки актом перевірки від 03.12.2014 №751/26-54-15-02-08 встановлено несвоєчасність сплати узгодженого зобов’язання з авансових внесків з податку на прибуток, встановлених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, за березень 2013 року у розмірі 72 218,00 грн. на 17 днів, за серпень 2013 року у розмірі 48 749,46 грн. на 45 днів, за березень 2014 року у розмірі 78 666,00 грн. на 10 днів, за квітень 2014 року у розмірі 21 445,46 грн. на 6 днів, за серпень 2014 року у розмірі 317,96грн. на 1 день та за вересень 2014 року у розмірі 7,30 грн. на 9 днів.

При цьому, за затримку на 31, 31, 30, 29 календарних днів зі сплати грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток у сумі 21 967,75 грн., до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 20%, що складає 4 393,55 грн.

За таких обставин, судом встановлено невідповідність даних щодо факту виявленого в акті перевірки від 03.12.2014 №751/26-54-15-02-08 порушення в частині сум грошових зобов'язань та кількості днів затримки сплати (по акту перевірки кількість днів затримки сплати узгодженого грошового зобов'язання складає 17, 45, 10, 6, 1, 9) та застосованої до платника податків відповідальності за затримку на 31, 31, 30, 29 календарних днів зі сплати грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток у сумі 21 967,75 грн., що в акті перевірки жодним чином не відображено.

Також, суд звертає увагу, що у разі наявності відповідного порушення з боку платника податків (що відповідачем суду не доведено) контролюючим органом необгрунтовано застосовано ставку штрафу у розмірі 20% за порушення граничного терміну сплати грошового зобов'язання на 29 календарних днів, оскільки в силу приписів статті 126 Податкового кодексу України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу - при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В свою чергу, з наданих позивачем доказів вбачається, що сплата зобов’язання з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств здійснювалась товариством обмеженою відповідальністю «Торговий дім завод Євроформат» за березень 2013 року та березень 2014 року, що підтверджується платіжними дорученнями від 29.03.2013 №7610 та від 28.03.2014 №456, відповідно.

Також, позивачем наголошено на тому, що у зв'язку із наявністю переплати із сплати податку на прибуток, товариством подавались до контролюючого органу відповідні заяви від 03.04.2014 №76 та №77 від 11.04.2014 №88, від 06.08.2014 №177 та від 22.09.2014 №221, щодо зарахування переплати з податку на прибуток в рахунок щомісячного авансового внеску з податку на прибуток підприємств. Відтак, зобов'язання із сплати авансових внесків із податку на прибутком, товариством виконано своєчасно і в повному обсязі.

Відповідачем зазначені доводи позивача жодним чином не спростовані.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

При цьому, у силу підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, платник податків, зокрема, має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Приписами пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.