Справа № 2-а-2209/2010
Суддя: Бульба О. М.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2209/2010
Провадження № 2-а-2209/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2010 м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької областіи у складі головуючого судді Бульби О.М., при секретарі Малихіній І.В., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області про стягнення заборгованості з виплат державної соціальної допомоги як «дитині війни»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та невиплати надбавки до пенсії, а також про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» пенсії як «дитині війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007р. та з 22.05.2008 р. по 04.11.2010 р..

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до ст. 1 Закону України №2195-ІV від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» він є дитиною війни (далі за текстом - Закон). Згідно ст.6 Закону з 01.01.2006 року, йому повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідач не здійснює зазначені виплати, посилаючись на відсутність коштів, тому вважає такі дії протиправними.

Ухвалою суду від 10.11.2010 року відкрито скорочене провадження у справі.

Сторони в судове засідання відповідно до ч.4 ст. 183-2 КАС України не викликались. Заперечення від відповідача у встановлений судом строк до суду не надходили.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у порядку скороченого провадження, встановивши наявність достатніх підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач народився 7 вересня 1938 року, що підтверджується даними його паспорта громадянина України, має пенсійне посвідчення з відповідною відміткою в ньому, у звязку з чим відноситься до категорії громадян, які мали право на отримання підвищення пенсії, яке передбачено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

У ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»).

Позивач звертався до відповідача стосовно нарахування недосплаченої щомісячної надбавки до пенсії, у звязку з тим, що має статус дитини війни, однак отримав письмову відповідь, в якій йому було відмовлено в нарахуванні та виплаті зазначених сум.

Верховна Рада України Законом України №489-V від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік», п.12 ст.71 призупинила дію ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії) визнано такими, що не відповідають Конституції України ст.1 11 та п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року визнано

такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення щодо обмежень соціальних виплат законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік».

У відповідності до ст. 152 Конституції України, Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, відповідач неправомірно застосовує п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року, яким передбачено підвищення до пенсії дітям війни - 10% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, оскільки ці положення суперечать Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та рішенню Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.

Згідно з ч.2 ст.19 та ч.З ст.22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, зважаючи на викладене, невиплата позивачу в повному обсязі соціальної допомоги ніж це передбачено ст.6 Закону, є протиправною і такою, що суперечить Конституції України та законам України.

Розмір соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Будь-яких обмежень дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» не приймалося, а отже діють норми Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18 листопада 2004 року, тобто позивачу повинна виплачуватись надбавка до пенсії як дитині війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з урахуванням положень ч.2 ст.99 КАС України, з 08.05.2010 року, оскільки позивач звернувся до суду 08.11.2010 року. В задоволені позову в інший частині суд вважає за необхідне відмовити, в звязку з пропущенням строку звернення до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 124, 152, 64 Конституції України; ст.ст. 1, 3, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», ст.ст. 61, 69 Закону України "Про Конституційний Суд України", рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп /2007 року, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року, ст.ст. 9. 11,99, 158 - 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області щодо нездійснення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі надбавки до пенсії згідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.11.2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1, надбавку до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.11.2010 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя О. М. Бульба