Справа № 813/6331/15
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Справа № 876/2187/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Іщук Л.П., Кузьмича С.М.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Здинянчина Р.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

04.12.2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якому просив: визнати протиправними і скасувати накази начальника ГУ МВС України у Львівській області № 1791 від 22.06.2015 року в частині накладення дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ позивача; № 730 о/с від 16.102015 року по особовому складу в частині звільнення з органів внутрішніх справ позивача; поновити його на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу № 4 (із забезпечення супроводження) батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУ МВС України у Львівській області.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваний наказ в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ та оскаржуваний наказ по особовому складу в частині його звільнення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Вказує на те, що звільненню передувало службове розслідування, однак в ході проведення службового розслідування його не було допитано. Окрім того зазначає, що однією з основних підстав для звільнення його з органів внутрішніх справ став факт внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про отримання ним неправомірної вигоди, проте дане кримінальне провадження було закрито. Оскільки, на час винесення оскаржуваних наказів діючих дисциплінарних стягнень у нього не було, то вважає, що накладене на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є надто суворим.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що при прийнятті оскаржуваних наказів №1791 від 22.06.2015 року та № 730 о/с від 16.10.2015 року, відповідач діяв правомірно, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3, працюючи в органах внутрішніх справ, займав посаду інспектора дорожньо-патрульної служби взводу №4 (із забезпечення супроводження) батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУ МВС України у Львівській області.

22.06.2015 року наказом начальника ГУ МВС України у Львівській області № 1791 на позивача накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ за допущення грубих порушень вимог наказу МВС України від 27.03.2009 року №111, ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказу МВС України №81 від 16.03.2007 року, дискредитацію звання працівника органу внутрішніх справ, що проявилося у безпідставному виході на службу, несенні служби поза межами обслуговування, самовільному залишенні маршруту патрулювання(а.с.41-43).

На підставі вищевказаного наказу 16.10.2015 року начальником ГУ МВС України у Львівській області видано наказ № 730 о/с по особовому складу про звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України за ст.63 «є» (за порушення дисципліни) (а.с.7).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Дисциплінарного статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Підстави звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу, в тому числі за порушення дисципліни, вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, встановлені пунктами 63-65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Окремо пунктами 66 і 67 Положення передбачені підстави звільнення зі служби за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, та за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

За змістом пункту 71 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу при звільненні в запас або відставку можуть бути позбавлені права носіння встановленої форми одягу, якщо вони засуджені за вчинення злочину, або вчинили проступки та дії, які дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Отже, дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю межує з адміністративним або кримінальним правопорушенням і полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Згідно п. 66 того ж Положення особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Таким чином, звільнення за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу передбачено окремим пунктом.

Колегія суддів зазначає, що факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу є самостійною підставою для звільнення осіб рядового і начальницького складу, визначеною пунктом 66 Положення, та не пов'язується з притягненням особи до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни.

Як зазначено вище, у відповідності до наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області від 22.06.2015 року № 1791 позивача звільнено з органів внутрішніх справ за допущення грубих порушень вимог наказу МВС України від 27.03.2009 року №111, ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказу МВС України №81 від 16.03.2007 року, дискредитацію звання працівника органу внутрішніх справ, що проявилося у безпідставному виході на службу, несенні служби поза межами обслуговування, самовільному залишенні маршруту патрулювання (а.с.41-43).

Наказом від 16.10.2015 року № 730 о/с по особовому складу звільнено позивача з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України за ст.63 «є» (за порушення дисципліни) (а.с.7).

Зі змісту оскаржуваних наказів слідує, що підставою для звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ було порушень вимог наказу МВС України від 27.03.2009 року №111, ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказу МВС України №81 від 16.03.2007 року, дискредитацію звання працівника органу внутрішніх справ, що проявилося у безпідставному виході на службу, несенні служби поза межами обслуговування, самовільному залишенні маршруту патрулювання.

З системного аналізу наказів слідує, що відповідачем такі дії позивача кваліфіковано як дискредитацію звання працівника органу внутрішніх справ, однак звільнено за порушення службової дисципліни.

Судом також встановлено, що відповідачем було проведено службове розслідування за фактом відкриття Самбірською районною прокуратурою Львівської області кримінального провадження №0000003 за ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході службового розслідування установлено, що інспектори ДПС взводу №4 (із забезпечення супроводження) БДПС ДАІ ГУМВС прапорщик міліції ОСОБА_7. та старший сержант міліції ОСОБА_3 у період відрядження на підставі наказу ГУМВС України у Львівській області від 17.02.2015 року №86 о/с до ВДАІ з обслуговування Миколаївського району та м. Новий Розділ ГУМВС з 18.02.2015 року до 18.05.2015 року безпідставно перебували на службі 13 разів, а саме: 17.03., 23.03., 24.03., 25.03., 30.03., 15.04., 17.04., 24.04., 25.04., 27.04., 11.05., 14.05., 18.05. Встановити конкретні місця несення служби прапорщиком міліції ОСОБА_7. та старшим сержантом міліції ОСОБА_3 у вказані дні під час службового розслідування не надалось можливим, окрім 11.05.2015 року (старшим сержантом міліції ОСОБА_3 у м. Старий Самбір відносно гр. ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №335078) та 18.05.2015 року. Такими діями прапорщик міліції ОСОБА_7. та старший сержант міліції ОСОБА_3 скомпрометували авторитет міліції, як правоохоронного органу перед громадянами, чим грубо порушили обов'язки рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ щодо дотримання дисципліни, неухильне виконання яких передбачено ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, зокрема дотримання законодавства, захист від протиправних посягань прав та свобод громадян, дотримання норм професійної та службової етики, а також положення Закону України «Про міліцію», наказу МВС України №81 від 16.03.2007 року та скоїли вчинки, які дискредитують звання працівника органів внутрішніх справ.

Колегія суддів зазначає, що висновок службового розслідування та оскаржувані накази про звільнення ґрунтуються на факті порушення органом прокуратури кримінального провадження.

Поряд з тим, 30.06.2015 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області закрито кримінальне провадження №0000003 від 18.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв'язку із відсутністю в діях інспекторів ДПС взводу супроводу № 4 ВДАІ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_7. та ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На думку колегії суддів, факт закриття кримінального провадження підтверджує недоведеність відповідачем скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання працівника органів внутрішніх справ.

Також колегія суддів зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не надано жодних належних та допустимих доказів скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання працівника органів внутрішніх справ. Вказане також не заперечувалось представником відповідача, оскільки відповідач вважає позивача звільненим за порушення службової дисципліни.

Поряд з тим, колегія суддів зазначає, що позивача притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за вчинок, що дискредитує звання працівника органів внутрішніх справ, а саме звільнення по суті відбулося за порушення службової дисципліни, що є недопустимим та суперечить вимогам Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 30.09.2015 року у справі №803/1216/14, а також правовій позиції Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалах від 04.02.2015 року у справі №К/800/53911/14, від 08.05.2015 року у справі №К/800/31850/13, від 21.01.2016 року у справі №К/800/15061/15.

Крім цього, відповідачем не представлено доказів щодо розгляду питання про застосування до позивача інших заходів дисциплінарного стягнення, не пов'язаного із звільненням, висновок службового розслідування не містить аналізу тяжкості вчиненого проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяну шкоду, попередню поведінку позивача, доведення його вини у вчиненому, ставлення позивача до виконання службових обов'язків, рівень його кваліфікації, наявність стягнень та заохочень.

При врахуванні вказаних обставин у відповідача була можливість застосувати інші заходи дисциплінарного впливу, а не крайній захід - звільнення з органів внутрішніх справ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що спірні накази №1791 від 22.06.2015 року та №730 о/с від 16.10.2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ прийняті непропорційно, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці накази та відповідачем жодними іншими належними та допустимими доказами не підтверджено правомірність звільнення позивача із займаної посади, як крайнього заходу дисциплінарного впливу.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувані накази відповідачем винесені без достатніх правових підстав, не відповідають наведеним вище критеріям, тому позовні вимоги позивача про визнання протиправними і скасування наказів №1791 від 22.06.2015 року та №730 о/с від 16.10.2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, а також поновлення позивача на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу №4 (із забезпечення супроводження) батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України у Львівській області прапорщика міліції, підлягають задоволенню.

Колегія суддів також враховує, що протиправність оскаржуваних наказів № 1791 від 22.06.2015 року та № 730 о/с від 16.102015 року встановлені постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року у справі №813/6453/15, яка набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року у адміністративній справі №813/6453/15 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 1791 від 22.06.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Державтоінспекції ГУМВС України Львівської області» в частині звільнення з органів внутрішніх справ інспектора дорожньо-патрульної служби взводу № 4 (із забезпечення супроводження) батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України у Львівській області старшого сержанта міліції ОСОБА_3.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 730 о/с від 16.10.2015 року по особовому складу в частині звільнення з органів внутрішніх справ інспектора дорожньо-патрульної служби взводу № 4 (із забезпечення супроводження) батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України у Львівській області старшого сержанта міліції ОСОБА_3.

Поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу № 4 (із забезпечення супроводження) батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС України у Львівській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: Л.П. Іщук

С.М. Кузьмич

Повний текст постанови

виготовлений та підписаний

22.07.2016 року