Справа № 2а-16920/12/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м. Київ К/800/18152/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва Державної податкової служби

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2013 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року

у справі № 2а-16920/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Авто»

до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Авто» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва Державної податкової служби (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 28 листопада 2012 року № та № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2013 року позов був задоволений повністю. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС форми «В2» № від 28 листопада 2012 року та податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС форми «В1» № від 28 листопада 2012 року. Присуджено з Державного бюджету України на користь ТОВ «Магістраль-Авто» судові витрати у розмірі 932,99 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2013 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС провела камеральну перевірку ТОВ «Магістраль-Авто» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів за вересень 2012 року, за результатами якої був складений акт № 5932/15-30/35391170 від 19 листопада 2012 року.

За висновками акту перевірки позивачем були порушені вимоги пунктів 200.1, 200.4, 200.6, 200.7, абзацу «а» пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України та зменшено суму заявленого бюджетного відшкодування по декларації за вересень 2012 року в розмірі 74638,00 грн. та враховано її згідно з пунктом 200.6 статті 200 Податкового кодексу України у зменшення податкових зобов'язань з цього податку у липні 2012 року.

28 листопада 2012 року ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС на підставі акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення форми «В1» № , яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України зменшила ТОВ «Магістраль-Авто» суму бюджетного відшкодування (у тому числі в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за вересень 2012 року на 74638,00 грн. і застосувала штрафні (фінансові) санкції у розмірі 18660,00 грн.

28 листопада 2012 року ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС на підставі акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення форми «В2» № , яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшила ТОВ «Магістраль-Авто» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2012 року на 74638,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що податковим органом неправомірно зменшено ТОВ «Магістраль-Авто» суму заявленого бюджетного відшкодування по декларації за вересень 2012 року в розмірі 74638,00 грн. та враховано її у зменшення податкових зобов'язань з цього податку у липні 2012 року, оскільки відмова контролюючого органу платникові податку у бюджетному відшкодуванні з причини незаявлення цього відшкодування у наступних податкових періодах, за якими воно виникло, не є правомірною з врахуванням вимог Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало незаявлення ТОВ «Магістраль-Авто» до бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, які були сплачені у червні 2012 року, тобто не визначення позивачем як бюджетного відшкодування відповідних сум у наступних податкових періодах, а саме, у липні 2012 року.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.5 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування та мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Таким чином, оскільки позивач не підпадав під категорію осіб визначених пунктом 200.5 статті 200 Податкового кодексу України, та оскільки в нього виникла різниця між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, ним до податкового органу подано декларацію з податку на додану вартість за вересень 2012 року, якою заявлено суму бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів в розмірі 74 638 грн.

Згідно підпунктів 4.6.4 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 25 листопада 2011 року № 1492, якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), подається (Д2) (додаток 2).

Підпунктом 4.6.5 пункту 4 розділу V Порядку встановлено, що платники, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість та заповнили рядок 22 декларації, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 декларації.

У рядку 23 податкової декларації позивач вказав суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 74638,00 грн., у томи числі у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів (рядок 23.2), яку сформовано з урахуванням залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди.

19 листопада 2012 року позивачем подано до податкового органу довідку про залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2), згідно якої залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, а саме: «червень 2012 року», за вирахуванням суми, яка підлягає сплаті за підсумками поточного звітного періоду, становить 74638,00 грн. Частина залишку від'ємного значення об'єкту оподаткування фактично сплачена отримувачем, товарів/послуг постачальниками товарів та послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - включена до податкових зобов'язань у декларації у попередніх звітних періодах та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх звітних періодів або не брала участі в розрахунках бюджетного відшкодування становить 74638,00 грн. (додаток 2).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

З аналізу вищенаведених норм, виходячи із суті бюджетного відшкодування, викладеній в підпункті 14.1.18. пункту 14.1. статті 14 та в пункті 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, що полягає у поверненні з бюджету надмірно сплаченого податку, при цьому незалежно від податкового періоду в якому склалася така сплата податку, умовою бюджетного відшкодування податку, згідно пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, виступає фактична сплата цього податку постачальнику товарів (послуг) в ціні придбання таких товарів.

Таким чином, сума, розрахована за правилами статті 200 Податкового кодексу України, набуває статусу бюджетного відшкодування та підлягає поверненню з бюджету. При цьому, законодавчо установлений порядок повернення з бюджету сум бюджетного відшкодування не передбачає автоматичного погашення сум бюджетного відшкодування у разі, якщо такі суми не були своєчасно заявлені до відшкодування.

Зі змісту вищевикладеного, слідує, що Податковий кодекс України не обмежує бюджетне відшкодування виключно сумою податкового кредиту попереднього звітного періоду як і не обмежує право платника податку заявити до повернення суму бюджетного відшкодування часовими межами певного податкового періоду, та не ставить право платника податку на отримання податкової вигоди в залежність від того, в якому звітному податковому періоді у платника виникло право на податковий кредит у розмірі суми бюджетної заборгованості. А тому відмову платникові у бюджетному відшкодуванні лише на тій підставі, що таке відшкодування не було заявлене у наступних податкових періодах, за якими воно виникло, не можна визнати правомірною.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій, що податковим органом неправомірно зменшено ТОВ «Магістраль-Авто» суму заявленого бюджетного відшкодування по декларації за вересень 2012 року в розмірі 74638,00 грн. та враховано її у зменшення податкових зобов'язань з цього податку у липні 2012 року.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про неправомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2013 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна