Справа № 161/8152/16-а
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8152/16-а
Провадження № 2-а/161/484/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою серії ПС2 № 844846 від 09.06.2016 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук та не надав реєстраційних документів на транспортний засіб.

Зазначає, що з даною постановою не погоджується, оскільки оскаржувана постанова винесена на підставі відомостей, отриманих з таких документів. Зазначення факту використання мобільного телефону під час руху автомобіля, ґрунтується лише на внутрішньому переконанні інспектора і не підтверджена фактичними доказами у справі.

А тому, просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити. Разом з тим суду пояснив, що підстави зупинки його довірителя є незрозумілими, оскільки останній телефоном не користувався, а тримав його в руці, що фактично саме по собі не може бути правопорушенням. Відсутність документів на момент зупинки, не заперечувалася, однак умислу в таких діях не було, оскільки дружина позивача забула повернути їх, однак привезла їх на таксі. А тому, інспектор повинен був застосувати ст.22 КУпАП.

Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була винесена не на місці зупинки, а за місцем знаходження відповідача, при цьому в порушення вимог законодавства позивачу не було розяснено його процесуальних прав, не надано можливості скористатися правовою допомогою.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вказував на те, що на момент зупинки в позивача були відсутні при собі документи, дружина підвезла їх коли вже фактично було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, просив не виносити постанову взагалі. Крім того, факт використання телефону був очевидним, що є правопорушенням, тому був притягнутий до відповідальності в сукупності за два правопорушення.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України позивач повинен довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ч. 1 ст.126 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не предявила їх для перевірки.

Судом встановлено, що 09.06.2016 року інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ОСОБА_3 відносно позивача було складено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 844846, якою ОСОБА_4, згідно з ч.2 ст. 36 КУпАП шляхом обєднання правопорушень, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. По суті правопорушення в постанові зазначено, що ОСОБА_4 09.06.2016 року о 11 год. 50 хв. керуючи автомобілем «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1, в м. Луцьку по пр. Волі, 1 користувався засобами звязку (мобільним телефоном тримаючи його в руці), на вимогу працівників поліції не предявив реєстраційних документів на транспортний засіб сим порушив ПДР (а.с. 4).

У своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні представник позивача зазначив, що його довіритель телефоном не користувався, а тримав його в руці, що фактично саме по собі не може бути правопорушенням. Відповідач, застосовуючи приписи ст. 22 КУпАП, міг обмежитись усним попередженням, у звязку із малозначністю діяння.

Однак, суд вважає такі доводи сторони позивача безпідставними, оскільки приписи ст. 22 КУпАП є правом органу (посадової особи), уповноваженої вирішувати справу, а не його обовязком.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що позивачем не заперечується факт відсутності реєстраційних документів на момент зупинки.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В обґрунтування заперечень на адміністративний позов, відповідачем було представлено відео з бодікамери, при дослідженні в судовому засіданні якого, вбачається, що в діях позивача є ознаки правопорушення, його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено правомочним органом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, згідно з ч.2 ст. 36 КУпАП шляхом обєднання правопорушень, в межах ч.1 ст.126 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення знайшов своє підтвердження в суді.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 159, 163, 167, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -- відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 22.07.2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій