Справа № 805/4776/15-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аканов О.О.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року справа №805/4776/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

секретар судового засідання Куленко О.Д.,

за участі позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Балабко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року у справі №805/4776/15-а за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /9971 від 08 травня 2015; № /9970 від 08 травня 2015; № /9969 від 08 травня 2015 року; рішення першого заступника начальника ДПІ у м. Краматорську ГУ Міністерства доходів України у Донецькій області від 09.07.2015 №154/05-15-25-12 про опис майна у податкову заставу платника податків; акту №189/05-15-25-12 опису майна від 27.07.2015,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління державної фіскальної служби України у Донецькій області (далі - Інспекція) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/9971 від 08 травня 2015 року; № /9970 від 08 травня 2015 року; № /9969 від 08 травня 2015 року; рішення першого заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міністерства доходів України у Донецькій області від 09.07.2015 за № 154/05-15-25-12 про опис майна у податкову заставу платника податків; акту № 189/05-15-25-12 опису майна від 27.07.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.03.2015 посадовими особами Інспекції у приміщенні торгівельного залу магазину роздрібної торгівлі "Гастроном", що розташований за адресою: м. Краматорськ, вул. Шкадінова, будинок 19, проведено перевірку за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обліку готівки, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності торгових патентів і ліцензій.

За результатами якої, 31.03.2015 посадовими особами Інспекції був складений Акт перевірки за № 233/05-15-22-01-, номер реєстрації акту в органах ДФС за місцем здійснення діяльності суб'єкта господарювання № 28/05/99/22/04/.

Згідно описової частини Акту (п. 2.2.14) перевірка проводилася без участі ФОП ОСОБА_2 за присутності особи, що представилася продавцем ОСОБА_5

За висновками акту перевірки (п. 3) під час перевірки встановлено порушення, нібито вчинені позивачем: п. 1, 2, 12 ст. Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР); ст. 11-1, 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання, виробництво і обіг спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР); ст. 85 Податкового кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010 року (далі - ПК України).

На підставі акту, відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення щодо застосування до позивача фінансових санкцій № /9971 від 08 травня 2015 року; № /9970 від 08 травня 2015 року; № /9969 від 08 травня 2015 року.

Крім того, прийнято рішення першим заступником начальника ДПІ у м. Краматорську ГУ Міністерства доходів України у Донецькій області від 09.07.2015 № 154/05-15-25-12 та акт опису майна за № 189/05-15-25-12 від 27.07.2015, яким у податкову заставу внесено майно позивача - об'єкт нерухомості - будівля магазину за адресою АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що на час перевірки здійснював господарську діяльність у приміщенні магазину за адресою АДРЕСА_1.

Приміщення магазину за адресою АДРЕСА_2, позивач, з метою зменшення витрат на утримання нерухомості та у зв'язку із тимчасовим зменшенням попиту на власний товар, з січня 2015 року передав у оренду фізичній особі ОСОБА_6 за договором оренди № 01/01-2015 від 02.01.2015. Цільове призначення - організація торгівлі та передача приміщення в суборенду.

Позивач зазначає, що з січня по травень 2015 року не вів господарської діяльності у приміщенні магазину за адресою АДРЕСА_2, та на дату перевірки ні позивач, ні його уповноважений представник в приміщені магазину присутні не були. Невстановлена особа, зазначена в акті перевірки як продавець ОСОБА_7 їй не відома та у трудових відносинах з нею не перебувала. Зазначена особа могла бути найманим працівником орендаря або його суборендарів.

Таким чином, позивач вважає, що розпочинаючи перевірку, посадові особи не перевірили наявність суб'єкту перевірки та факту ведення господарської діяльності у зазначеному торговому приміщенні саме позивачем.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року у справі №805/4776/15-а позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Інспекції:

- № /9971 від 08 травня 2015 року;

- № /9970 від 08 травня 2015 року;

- № /9969 від 08 травня 2015 року.

Визнано протиправними та скасовано рішення першого заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Краматорську головного управління Міндоходів у Донецькій області від 09.07.2015 за № 154/05-15-25-12 про опис майна у податкову заставу платника податків.

Визнано протиправними та скасовано акт № 189/05-15-25-12 опису майна від 27.07.2015 Державної податкової інспекції у м. Краматорську головного управління Міндоходів у Донецькій області.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять безперечних доказів, що саме ОСОБА_2 здійснювала торгівельну діяльність з продажу тютюнових виробів та алкогольних напоїв через ОСОБА_8

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у зв'язку з виникненням податкового боргу по особовому рахунку ФОП ОСОБА_2, відповідно ст. 59 ПК України було сформовано податкову вимогу № 3111-25 від 09.07.2015 на суму 83 033,60 грн. Податкова вимога разом із рішенням про опис майна у податкову заставу були направлені ОСОБА_2 із повідомленням про вручення 13.07.2015 та у зв'язку з закінченням терміну зберігання повернуті поштою до Інспекції 18.08.2015.

Згідно отриманих відповідей на запити Інспекції до МРНВ та ДРРПНМ було встановлено, що у ФОП ОСОБА_2 у власності транспортні засоби відсутні, але є нерухомість: будівля магазину продтоварів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Актом опису від 27.07.2015 № 189/05-15-25-12 вказана нерухомість була описана у податкову заставу та зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Що стосується отримання копії документів, а саме: акта перевірки від 31.03.20115 податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій, акту опису майна від 27.07.2015 №189/05-15-25-012, протоколу про адміністративне правопорушення, Інспекція повідомляє, що ФОП ОСОБА_2 була підготовлена відповідь №4340/10/05-15-22-01-13 від 16.10.2015 та 20.10.2015 представником позивача отримані копії вищевказаних документів.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 згідно витягу з ЄДР є фізичною особою - підприємцем, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Згідно свідоцтва про сплату єдиного податку НОМЕР_3 ОСОБА_2 є фізичною особою суб'єктом підприємницької діяльності, місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_3, та АДРЕСА_4, та види її господарської діяльності визначені як роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах та надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Згідно трудових договорів між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 25.03.2015 та 01.02.2012 ОСОБА_2 уклала договір з ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Відповідно договору купівлі - продажу нежилого приміщення магазину ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_12 нежиле приміщення магазину, яке розташовано за адресою: м. Краматорськ АДРЕСА_4, загальною площею 195,1 кв.м.

Також, позивач має у власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності будівлю магазину продтоварів з підприємством громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 51,4 кв.м.

Згідно договору №01/01-2015 оренди нежитлового приміщення між позивачем та ОСОБА_6 орендодавець передає орендарю в платне користування нежитлове приміщення 80 кв.м. магазину з торговим облаштуванням за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно акту прийому-передачі до Договору №01/01-2015 ОСОБА_6 прийнято нежитлове приміщення 80 кв.м. магазину з торговим облаштуванням за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно паспорту громадянина України НОМЕР_4 ОСОБА_6 народився 07.12.1980, ідентифікаційний код НОМЕР_2.

Судами встановлено, що на підставі направлень на проведення перевірки №№ 55, 57, 58 від 27.03.2015 та наказу Головного управління ДФС у Донецькій області № 51 від 26.03.2015 податковим органом було проведено фактичну перевірку позивача згідно з додатком до наказу у ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, за наслідками якої складено від 31.03.2015 за № 233/05-15-22-01-, номер реєстрації акту в органах ДФС за місцем здійснення діяльності суб'єкта господарювання №28/05/99/22/04/.

Актом перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності торгових патентів і ліцензій від 31.03.2015 за № 233/05-15-22-01-, номер реєстрації акту в органах ДФС за місцем здійснення діяльності суб'єкта господарювання № 28/05/99/22/04/ встановлені порушення позивачем вимог: п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону N 265/95-ВР; статті 11-1, 15 Закону № 481/95-ВР; порушення статті 85 ПК України.

Також, відповідачем складено шість відомостей щодо наявного товару в магазині, а саме: пиво, цигарок, горілки, коньяку, в яких вказано посадовими особами, що продавець ОСОБА_8 від підпису відмовився у відомостях.

Згідно висновку до вищевказаного акту перевірки позивача за адресою: АДРЕСА_2 в ході перевірки встановлено порушення:

- п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР в частині не проведення розрахункової операції через зареєстрований та переведений у фіскальний режим роботи РРО та не видачі розрахункового документу встановленого зразку;

- п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР в частині не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму 5536,05 грн.,

- статті 11-1 Закону № 481/95-ВР в частині реалізації тютюнових виробів за цінами вищими від встановлених максимальних;

- статті 15 Закону № 481/95-ВР в частині реалізації алкогольних напоїв без придбання відповідної ліцензії на загальну суму 11022,90 грн.;

- статті 15 Закону № 481/95-ВР в частині реалізації тютюнових виробів без придбання відповідної ліцензії на загальну суму 4058,30 грн.;

- порушення статті 85 ПК України в частині ненадання дозвільних та реєстраційних документів до перевірки на вимогу перевіряючих.

Перевірку проведено у присутності, як зазначено у акті, продавця ОСОБА_8, але документи, що посвідчують особу зазначила, що при собі не має, також відмовилась від підпису у направленні на перевірку та отримання наказу на перевірку; від підпису та одержання акту перевірки; від надання документів до перевірки, про, що відповідачем складено відповідні акти.

На підставі вищевказаного акту відповідачем було винесено:

- податкове повідомлення-рішення № /9970 від 08.05.2015, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 33477,80 грн. за порушення вимог п. 1, 2, 12 ст.3 Закону № 265/95-ВР;

- податкове повідомлення-рішення № /9971 від 08.05.2015, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 510,00 грн. за порушення вимог ст. 85 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № /9969 від 08.05.2015, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 49045,80 грн. за порушення ст. 11-1, ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

На підставі вищевказаних ППР відповідачем сформовано податкову вимогу від 09.07.2015 №3111-25 відносно позивача у сумі 83033,60 грн.

Також, прийнято рішення першим заступником начальника Інспекції від 09.07.2015 за № 154/05-15-25-12 про опис майна у податкову заставу платника податків та акт № 189/05-15-25-12 опису майна від 27.07.2015.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі акту № 189/05-15-25-12 опису майна від 27.07.2015 внесено обтяження у вигляді податкової застави, обтяжувач - Інспекція та боржник - ОСОБА_2

Судами встановлено, що зазначена перевірка позивача здійснювалась на підставі направлень на проведення перевірки №№ 55, 57, 58 від 27.03.2015 (а.с.82-84) та наказу Головного управління ДФС у Донецькій області № 51 від 26.03.2015, які були пред'явлені ОСОБА_8, яка відмовилась від їх підпису, про о складено акт від 01.04.2015 (а.с.85).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 була допитана в якості свідка та пояснила, що вона шукала роботу та дізналась з газети, що є вакансія продавця в магазині "Тридцятий" за адресою АДРЕСА_2, роботодавець ОСОБА_6, який пояснив їй, що він орендує частину нежилого приміщення у ОСОБА_2 у зв'язку з чим йому потрібен продавець. ОСОБА_8 погодилась на пропозицію ОСОБА_6 та передала йому паспорт, ідентифікаційний код та трудову книжку для оформлення трудової угоди і розпочала працювати у магазині.

Також, пояснює, що наприкінці березня 2015 року (в перший тиждень її роботи у ОСОБА_6В.) нею у магазині реалізовано пляшку горілки та пачку цигарок трьом невідомим особам, після чого вони попросили у неї чек на, що вона пояснила, що у неї відсутній касовий апарат. Після чого до неї підійшли дві людини, які представились податковими перевіряючими, та пояснили, що це податкова перевірка. Зазначає, що жодних документів їй не було надано, тому вона не зрозуміла, кого саме вони перевіряють. Крім того, перевіряючи попросили документи на торгівлю, але жодних документів у неї не було. Після складення документів перевіряючи покинули магазин.

ОСОБА_8 в суді підтвердила, що на момент перевірки з ОСОБА_2 вона не була знайома, остання на роботу її не приймала, а в магазині, де відбулась перевірка, вона працювала, досягнувши трудової угоди з ОСОБА_6

При цьому ОСОБА_8 категорично заперечувала виконання нею записів в чеку від 24.03.2015.

Допитані в апеляційному суді в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які проводили фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 пояснили, що суб'єкт перевірки був визначений ще в направленні на перевірку. Будучи в приміщенні магазина, вони не пам'ятають, чи перепитували вони у ОСОБА_8, що вона є продавцем саме ОСОБА_2, але згідно інформаційних баз податкового органу в цьому магазині інші суб'єкти господарювання своєї діяльності не здійснювали.

При цьому свідки пояснювали, що торгівельний зал містив окремі вітрини з алкогольними напоями та тютюном і іншими продуктами харчування.

Таким чином, посадовими особами ГУ ДФС у Донецькій області у приміщенні торгівельного залу магазину роздрібної торгівлі "Гастроном", що розташований за адресою: АДРЕСА_2, проведено перевірку за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обліку готівки, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності торгових патентів і ліцензій, не пересвідчившись саме якого платника податків вони перевіряють, що є порушення норм ПК України.

Закон № 481/95-ВР - визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України та відповідно до ст.16 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідальність за порушення вказаної норми визначено у ч.1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР.

Згідно п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до ст. 15 Закону № 265/95-ВР контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Статтею 11-1 Закону № 481/95-ВР передбачено, що встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР передбачено відповідальність за порушення норм цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Статтею 85 ПК України визначені підстави надання платниками податків документів на вимогу податкового органу. Так, згідно п. 85.1 цієї статті забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Пунктом 85.2 зазначеної статті визначено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно ст. 20 Закону № 265/95-ВР до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, вищевказані норми передбачають застосування до суб'єкта господарювання відповідальності за вчинення протиправної дії (бездіяльності) лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи.

Суд зазначає, що підставою для застосування до позивача фінансових санкцій та штрафів за спірними рішеннями слугував висновок відповідача щодо реалізації в магазині "Гастроном", що належить позивачу, цигарок, вина без роздрукування чеку; товару облік якого не ведеться; тютюнових виробів за цінами вищими від максимально роздрібних цін; тютюнових та алкогольних виробів без наявності ліцензій на роздрібну торгівлю та ненадання документів на вимогу перевіряючих.

Таким чином, визначальним питанням для вирішення даного спору є відповідність дій податкового органу вимогам діючого законодавства щодо здійснення перевірки та встановлення факту здійснення саме позивачем господарської діяльності з продажу тютюнових виробів та алкогольних напоїв за вказаною в акті перевірки адресою в період її проведення.

Відповідно до матеріалів справи перевірку призначено на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Матеріали справи не містять відомостей щодо вручення позивачу або уповноваженому представнику наказу про призначення фактичної перевірки.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять безперечних доказів, що саме позивач здійснював торгівельну діяльність з продажу тютюнових виробів та алкогольних напоїв.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що перевірка проведено у присутності ОСОБА_8, яка представилась продавцем, та відмовилась від отримання направлень та наказу на проведення перевірки, а також від підписання акту перевірки.

Разом з цим, під час перевірки ОСОБА_8 документів, що посвідчують особу та підтверджують перебування її у трудових відносинах з ОСОБА_2, не було надано, тобто, перевіряючими фактично не була встановлена особа, яка здійснювала торгівлю.

Таким чином, матеріали справи не містять безперечних доказів, що саме ОСОБА_2 здійснювала торгівельну діяльність через ОСОБА_8, доказів зворотного матеріали справи не містять.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що викладені в позові доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

В повному обсязі ухвалу виготовлено 20 липня 2016 року.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року у справі №805/4776/15-а за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /9971 від 08 травня 2015; № /9970 від 08 травня 2015; № /9969 від 08 травня 2015 року; рішення першого заступника начальника ДПІ у м. Краматорську ГУ Міністерства доходів України у Донецькій області від 09.07.2015 №154/05-15-25-12 про опис майна у податкову заставу платника податків; акту №189/05-15-25-12 опису майна від 27.07.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов