Справа № 826/639/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/639/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

20 липня 2016 року 09:20 справа №826/639/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІСЛА 07”

до

Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві

про

визнання протиправною та скасування постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ВІСЛА 07” (далі по тексту – позивач, ТОВ “ВІСЛА 07”) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві (далі по тексту – відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 15 грудня 2015 року №000013, прийняту відповідачем щодо накладення штрафу на ТОВ “ВІСЛА 07” у розмірі 25 500,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/639/16 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 28 квітня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача до суду не прибув, у зв’язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника відповідача, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 28 квітня 2016 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві про накладення штрафних санкцій від 15 грудня 2015 року №000013 накладено на ТОВ “ВІСЛА 07” штраф у розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 25 500,00 грн. за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”.

Позивач вважає протиправною оскаржувану постанову з тих підстав, що ТОВ “ВІСЛА 07” не є суб’єктом господарювання, який виготовляє або ввозить на митну територію України продукцію, визначену в оскаржуваній постанові, а тому зазначає про відсутність порушень вимог Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”.

Відповідач проти позову заперечив з підстав відповідності постанови про накладення штрафу вимогам законодавства.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред’явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №465/2011, Держспоживінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Згідно пункту 7 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до статті 4 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.

Згідно зі статтею 23 Закону “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.

При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.

Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Під час невиїзної перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація:

1) декларація про відповідність;

2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією);

3) загальний опис продукції та схема (креслення) конструкції виробу, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом;

4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю;

5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції;

6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо);

7) документи і матеріали щодо стану виконання суб’єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб’єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання;

8) повідомлення та інша інформація, надана суб’єктами господарювання, органами доходів і зборів, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України “Про загальну безпечність нехарчової продукції”;

9) інші документи та матеріали, звернення, одержані органами ринкового нагляду відповідно до положень цього Закону та Закону України “Про загальну безпечність нехарчової продукції”.

Під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.

Відповідно до частини п’ятої статті 8 Закону “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” суб’єкти господарювання зобов’язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати:

будь-який суб’єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію;

будь-який суб’єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію.

Згідно з частиною шостою статті 8 Закону “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” суб’єкти господарювання зобов’язані зберігати документацію, визначену в частині п’ятій цієї статті, протягом строку, встановленого відповідним технічним регламентом, а якщо такий строк технічним регламентом не встановлено:

виробник - протягом десяти років з дня введення ним відповідної продукції в обіг;

уповноважений представник, імпортер або розповсюджувач - протягом десяти років з дня одержання ним відповідної продукції.

Таким чином, в межах даного спору, суду необхідно встановити чи є позивач суб’єктом господарювання, який при введені в обіг продукції повинен забезпечити наявність технічної документації в обсязі, передбаченому Технічними регламентами, дія яких розповсюджується на введену ним продукцію для реалізації, та наявність правових підстав для накладення штрафу на ТОВ “ВІСЛА 07”.

Судом встановлено, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві з 09 грудня 2015 року по 10 грудня 2015 року проведено позапланову перевірку характеристик продукції, що реалізується ТОВ “ВІСЛА 07”, за результатами якої складено акт перевірки характеристик продукції від 10 грудня 2015 року №000016 (далі по тексту – акт перевірки).

В акті перевірки встановлено порушення позивачем вимог Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”, Технічний регламент мийних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 року №717, Правил застосування національного знаку відповідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року №1599 щодо наступної продукції: віск-спрей для короткого волосся сильної фіксації, 110 мл (дата виготовлення 04 жовтня 2013 року); неабразивний очищувач для всіх видів металевих виробів, 370 г/300 мл (дата виготовлення травень 2014 року); миючий засіб для ванної кімнати та біде, що піниться, 400 мл (дата виготовлення 25 вересня 2013 року), спрій для ванної кімнати 480 мл (дата виготовлення 19 березня 2014 року); пральний порошок для прання кольорових речей, 3кг (дата виготовлення жовтень 2014 року), а саме: ТОВ “ВІСЛА 07” щодо продукції, яка була об’єктом перевірки не надано технічну документацію в обсязі, передбаченому Технічними регламентами, дія яких розповсюджується на продукцію, що згідно з положенням статті 29 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” свідчить, що продукція не відповідає встановленим вимогам.

На підставі акта перевірки відповідачем складено протокол про виявлені порушення від 10 грудня 2015 року № 000010, згідно якого ТОВ “ВІСЛА 07” вводить в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, а саме: на продукцію, яка була об’єктом перевірки, не надано технічну документацію в обсязі, передбаченому Технічними регламентами, дія яких розповсюджується на неї, за що передбачена відповідальність, згідно пункту 2 частини другої статті 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”.

За результатами розгляду справи Інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві винесено постанову про накладення штрафних санкцій від 15 грудня 2015 року №000013, якою накладено на ТОВ “ВІСЛА 07” штраф у розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 25 500,00 грн. за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем під час проведення перевірки характеристик продукції, що реалізується ТОВ “ВІСЛА 07”, встановлено відсутність технічної документації, наявність та склад якої визначено Технічним регламентом мийних засобів, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 20 серпня 2008 року №717 на віск-спрей для короткого волосся сильної фіксації, 110 мл (дата виготовлення 04 жовтня 2013 року); неабразивний очищувач для всіх видів металевих виробів, 370 г/300 мл (дата виготовлення травень 2014 року); миючий засіб для ванної кімнати та біде, що піниться, 400 мл (дата виготовлення 25 вересня 2013 року), спрей для ванної кімнати 480 мл (дата виготовлення 19 березня 2014 року); пральний порошок для прання кольорових речей, 3кг (дата виготовлення жовтень 2014 року).

В частині посилань позивача на відсутність у нього технічної документації на товар, визначений в акті перевірки, з огляду на те, що така продукція придбавалась позивачем на підставі договорів поставки від 01 липня 2013 року №13-01/07/13, від 14 жовтня 2014 року №14/102014-01, що підтверджується видатковими накладними на придбаний товар, у зв’язку із чим позивач не є суб’єктом господарювання, який виготовляє або ввозить на митну територію України продукцію, суд керується наступним.

Відповідно до пункту 20 Технічного регламенту мийних засобів (далі по тесту – Технічний регламент), виробник або його уповноважений представник обов’язково формує комплект технічної документації, що підтверджує відповідність мийного засобу вимогам цього Технічного регламенту та включає такі документи:

нормативний документ, згідно з яким виробляється мийний засіб, або специфікацію виробника на мийний засіб;

висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи на продукцію, виданий у встановленому порядку;

опис та інструкцію із застосування мийного засобу;

інформацію про склад мийного засобу із зазначенням переліку інгредієнтів, які застосовані під час виробництва такого засобу, типу (аніонні, катіонні, амфотерні, неіоногенні, дезінфектант тощо), молекулярної маси та кількості поверхнево-активних речовин;

протоколи випробувань біологічного розкладу поверхнево-активних речовин, що входять до складу мийного засобу, та сертифікат відповідності, виданий призначеним органом з оцінки відповідності (у разі застосування модуля F1 (установлення відповідності продукції за результатами перевірки);

декларацію про відповідність мийного засобу вимогам цього Технічного регламенту.

Виробник або його уповноважений представник зберігає комплект технічної документації протягом п’яти років після виготовлення останньої партії мийного засобу і надає його для проведення перевірки в установлених законодавством випадках (пункт 21 Технічного регламенту).

Відповідно до пункту 22 Технічного регламенту, у разі коли виробник не є резидентом України та відсутній уповноважений представник, комплект технічної документації зберігається особою, що відповідає за введення мийного засобу в обіг.

У свою чергу, відповідно до частини сьомої статті 8 Закону “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб’єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб’єкту господарювання цю продукцію.

З викладеного вбачається, що ТОВ “ВІСЛА 07” є особою, яка вводить придбану продукцію в обіг, що свідчить про обов’язок останнього забезпечити наявність технічної документації в обсязі, передбаченому Технічними регламентами, дія яких розповсюджується на введену ним продукцію для реалізації, у зв’язку із чим ТОВ “ВІСЛА 07” є суб’єктом господарювання, який несе відповідальність за порушення вимог Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”.

Частиною першої статті 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” встановлено, що суб’єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п’ятисот до тисячі п’ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що позивач не надав під час перевірки та під час розгляду справи документів щодо походження придбаної останнім продукції, та з урахуванням частини сьомої статті 8 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”, суд приходить до висновку про правомірність застосування до ТОВ “ВІСЛА 07” штрафу у розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 25 500,00 грн. за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ “ВІСЛА 07” задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю “ВІСЛА 07” відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко