Справа № 821/3731/15-а
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3731/15-а
12 год. 12 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Варняка С.О.,

суддів: Кисильової О.Й., Циганій С.І.,

при секретарі: Багненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 внутрішніх справ України, ОСОБА_3 управління Національної поліції в Херсонській області, ОСОБА_4 ОСОБА_2 внутрішніх справ України в Херсонській області

про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що з 01.09.1994 року він перебував на службі в органах внутрішніх справ Херсонської області.

Наказом начальника УМВС України в Херсонській області № 401 о/с від 06.11.2015 року його звільнено з органів внутрішніх справ, а саме з посади заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Чаплинського районного відділу УМВС.

Вказаний наказ винесено на підставі пунктів 10 та 11 розділу XI Закону України "Про національну поліцію" та відповідно до п. 64 "г" (через скорочення штатів).

З даним наказом позивач незгоден та вважає його незаконним.

Позивач не відмовлявся від проходження служби в поліції.

Більш того, позивачем особисто було написано заяву про виявлення бажання про прийняття його на роботу в поліцію. Вказану заяву він писав, як й інші працівники Чаплинського PB УМВС України в Херсонській області в присутності інспектора кадрів Чаплинського PB УМВС України в Херсонській області ОСОБА_5, в його службовому кабінеті та йому була передана для подальшого спрямування до УМВС України в Херсонській області.

Не враховано переважне право позивача на залишення на роботі, передбачене законодавством: не враховано, що наявна у позивача освіта дозволяє проходити службу в поліції; його заробітна плата була єдиним джерелом для забезпечення потреб сімї; протягом тривалого часу безперервно працював в органах внутрішніх справ та мав на день звільнення вислугу 19 років 02 місяці 04 дні, мав тривалий досвід роботи на керівних посадах.

Позивач не вважає, що факт опублікування Закону України "Про національну поліцію" є персональним повідомленням про можливе звільнення у розумінні ст.49-2 КЗпП України.

Крім того, іншу роботу йому не було запропоновано, чим також порушено норми законодавства.

За вказівкою начальника Чаплинського PB УМВС України в області у період з 06 на 07 листопада 2015 року він був відповідальним від керівництва по Чаплинському PB УМВС України в Херсонській області, контролював роботу конвою та інших працівників. В подальшому за усною вказівкою керівництва управління Національної поліції в Херсонській області у період з 10 по 11 листопада 2015 року працював у Новокаховському відділі національної поліції в Херсонській області та перебував у підпорядкуванні заступника начальника вказаного відділу ОСОБА_6 Даному факту передувало написання ним відповідної заяви про прийняття його на роботу у вказаний підрозділ. Таким чином, фактично у період з 07 по 14 листопада 2015 року він виконував функції поліцейського.

Позивач є членом Херсонської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України. У даному випадку відповідної згоди на звільнення виборного органу цієї профспілки відповідачем отримано не було.

Просить суд, з урахуванням змін до позовної заяви визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_4 МВС України в Херсонській області № 401 о/с від 06.11.2015, яким ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ, а саме з посади заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Чаплинського районного відділу УМВС;

поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Чаплинського районного відділу УМВС України в Херсонській області з 06.11.2015;

зобовязати ОСОБА_4 ОСОБА_2 внутрішніх справ України в Херсонській області, а у випадку його ліквідації до фактичного виконання рішення суду ОСОБА_2 внутрішніх справ України, розглянути рапорт поданий ОСОБА_1 про звільнення за пунктом 64 "з" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у звязку із виявленням бажання проходити службу в поліції;

зобовязати Головне управління Національної поліції в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію", у ОСОБА_3 управлінні Національної поліції в Херсонській області та видати відповідний наказ з цього приводу;

стягнути з ОСОБА_4 ОСОБА_2 внутрішніх справ України в Херсонській області, а у випадку відсутності достатніх коштів або у випадку ліквідації з ОСОБА_2 внутрішніх справ України, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу;

допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника районного відділу начальника міліції громадської безпеки Чаплинського районного відділу УМВС з 06.11.2015 року.

У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на позовних вимогах, просили суд задовольнити позов.

Представники відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 внутрішніх справ України в Херсонській області у судовому засіданні по суті позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити.

Представники відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції в Херсонській області у судовому засіданні по суті позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 внутрішніх справ України надав до суду письмові заперечення, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Наказом начальника УМВС України в Херсонській області № 401 о/с від 06.11.2015 ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ, з посади заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Чаплинського районного відділу УМВС за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим начальницьким складом органів внутрішніх справ. Вислуга років на день звільнення складає: 19 років 02 місяці 04 дні.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Частиною третьою вказаної статті передбачено, що порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Порядок утворення, реорганізації та ліквідації міністерств та інших центральних органів виконавчої влади врегульовано статтею 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17.03.2011 р. № 3166-VI (далі Закон № 3166-VI).

Утворення, реорганізація та ліквідація міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади здійснюються з урахуванням завдань ОСОБА_7 Міністрів України, а також з урахуванням необхідності забезпечення здійснення повноважень органів виконавчої влади і недопущення дублювання повноважень (ч. 3 ст. 5 Закону № 3166-VI).

ОСОБА_2, інший центральний орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох центральних органів виконавчої влади (ч. 4 ст. 5 Закону № 3166-VI).

ОСОБА_2, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації (ч. 5 ст. 5 Закону №3166-VI).

ОСОБА_2, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Президента України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт ОСОБА_7 Міністрів України (ч.7 ст. 5 Закону №3166-VI).

ОСОБА_7 Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується (ч. 8 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається ОСОБА_7 Міністрів України (ч. 9 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Відповідно до частини дев'ятої статті 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" ОСОБА_7 Міністрів України 20.10.2011 р. прийняв постанову № 1074, якою затвердив Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі Порядок № 1074), що визначає механізм здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів.

За приписами пунктів 46 Порядку № 1074 орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади.

Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Права та обов'язки органів виконавчої влади переходять у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом ОСОБА_7 Міністрів України.

Системний аналіз наведених вище норм Цивільного кодексу України, Закону № 3166-VI та Порядку № 1074 дає підстави для висновку, що порядок утворення та припинення юридичних осіб публічного права є відмінним від порядку утворення та припинення юридичних осіб приватного права. Тобто, у разі ліквідації органу виконавчої влади, держава відповідним актом ОСОБА_7 Міністрів України передає його завдання та функції новоствореному центральному органу виконавчої влади, забезпечуючи у такий спосіб безперервне виконання функцій держави. Таким чином, територіальні органи міністерств не можуть діяти інакше, ніж це передбачено актами Президента України чи ОСОБА_7 Міністрів України, виданими для забезпечення виконання відповідними міністерствами своїх функцій.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Цей висновок суду аналогічний з висновками Верховного Суду України в рішеннях у справі № 21-237а11 від 17 жовтня 2011 року, у справі № 21-267а12 .

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинам, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

02.07.2015 року Верховною радою України прийнятий Закон України "Про Національну поліцію" № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII). Набрання чинності вищевказаного закону відтерміновано до 07.11.2015, що визначено розділом XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону.

Відповідно до ст.1, 2 Закону № 580-VIII Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується ОСОБА_7 Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ст.1, 2 Закону УРСР від 20.12.1990, № 565-XII "Про міліцію"( далі - Закон № 580-VIII) міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Основними завданнями міліції є:

забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів;

запобігання правопорушенням та їх припинення;

охорона і забезпечення громадського порядку;

участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством;

забезпечення безпеки дорожнього руху;

захист власності від злочинних та кримінально протиправних посягань.

Аналізуючи зазначені правові норми в їх сукупності та системності, суд приходить до висновку, що у даному випадку мала місце не ліквідація міліції, а її реорганізація в поліцію, оскільки повноваження (завдання) установи, що ліквідована, аналогічні завданням установи, яка створена.

Згідно ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

02 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VIІI (далі - Закон № 580-VIІI), яким передбачено утворення Національної поліції України як центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку та діяльність якого спрямовується та координується ОСОБА_7 Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Закон України "Про Національну поліцію" опубліковано 06.08.2015 р. в газеті "Голос України".

Постановою ОСОБА_7 Міністрів України від 02.09.2015р. № 641 вирішено утворити Національну поліцію України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується ОСОБА_7 Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Постановою ОСОБА_7 Міністрів України від 16.09.2015 р. № 730 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, у в тому числі Головне управління Національної поліції у Херсонській області, а також ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи ОСОБА_2 внутрішніх справ, у тому числі ОСОБА_4 ОСОБА_2 внутрішніх справ України в Херсонській області.

Відповідно до пункту 8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIІI з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники ОСОБА_2 внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції (пункт 9 Розділу XI Закону № 580-VIІI).

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів (пункт 10 Розділу XI Закону № 580-VIІI).

Тобто, згідно пункту 8 Розділу XI Закону № 580-VIІI працівники міліції, в тому числі позивач, попереджені про наступне звільнення через скорочення штатів в силу цього Закону.

Закон України "Про Національну поліцію" опубліковано в газеті "Голос України" 06.08.2015 р., відповідно 3-х місячний термін з дня опублікування сплинув 06.11.2015 р.

Разом з цим законодавець визначив, що працівник міліції може реалізувати своє право на проходження служби в поліції за умови виявлення такого бажання в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, тобто, починаючи з 06.08.2015р. по 06.11.2015 р. включно.

Отже, визначальною умовою для вирішення питання проходження працівником міліції служби в поліції є згода на це самого працівника.

Представники відповідачів стверджують, що позивач не виявив бажання проходити службу в поліції, а тому був звільнений за скороченням штату, як це передбачено пунктом 10 Розділу XI Закону № 580-VIІI.

Однак судом встановлено інше.

Рапорт про бажання проходити службу в поліції був написаний позивачем в службовому кабінеті Чаплинського PB та був переданий для подальшого спрямування до УМВС України в Херсонській області. Цей факт підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 Відсутність реєстрації вказаного рапорту в УВМС України в Херсонській області не заперечує факту передачі цього рапорту до відповідального співробітника Чаплинського РВ УВМС.

Доказом написання такого рапорту є факт виконання позивачем службових обовязків і після 06.11.2016 року, зокрема 07.11.2016 року, коли він був на чергуванні у якості відповідального від керівництва Чаплинського РВ УВМС. Це підтверджується записами в книзі нарядів, журналі інструктажів, постовій відомості конвойних нарядів Чаплинського РВ УМВС України у Херсонській області, у наказі начальника Чаплинського РВ УМВС "Про конвоювання" від 06.11.2015 року.

В подальшому за усною вказівкою керівництва управління Національної поліції в Херсонській області у період з 10 по 11 листопада 2015 року позивач працював у Новокаховському відділі Національної поліції в Херсонській області та перебував у підпорядкуванні заступника начальника вказаного відділу ОСОБА_6. Останній був допитаний у судовому засіданні і підтвердив даний факт. Таким чином, фактично у період з 07 по 14 листопада 2015 року позивач виконував функції поліцейського.

Таким чином, суд встановив, що позивач у встановлений термін виявив згоду на проходження служби в поліції, що, відповідно до пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про Національну поліцію є підставою для прийняття його на службу до поліції, за умови, що він відповідає передбаченим цим Законом вимогам.

Згідно з правовою позицією Верховного суду України у постановах від 28.10.2014 р., 04.11.2014р. встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) зі працевлаштування працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що оскаржуваний наказ в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ було видано всупереч вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим наказ в цій частині є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді.

Оскільки діяльність ОСОБА_4 ОСОБА_2 внутрішніх справ України в Херсонській області не припинена, то наявні підстави для поновлення позивача на посаді в органі, з якого його було звільнено.

Постанова суду в частині поновлення позивача на роботі підлягає негайному виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.3 п. 2, ч.3 п. 3, ч.1 п. 8 постанови КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року обчислення середньої заробітної плати для оплати часу вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

За два останні місяці заробітна плата становила: вересень 2015 року - 6626,88 грн., жовтень 2015 року - 6664,44 грн. Середній розмір заробітної плати складає 6645,66 грн. Час вимушеного прогулу становить 9 місяців 9 днів.

Розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу складає 59810, 94 грн.

Позивач отримував допомогу по безробіттю на загальну суму 18386,70 грн.

Таким чином, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу становить 41424, 24 грн.

Колегія суддів вважає вимогу про зобов'язання ОСОБА_2 внутрішніх справ України у випадку ліквідації ОСОБА_4 ОСОБА_2 внутрішніх справ України в Херсонській області розглянути рапорт поданий позивачем про звільнення за пунктом 64 "з" Положенням у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) передчасною, а тому відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_4 МВС України в Херсонській області №401 о/с від 06.11.2015 в частині, в якій ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ, а саме з посади заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Чаплинського районного відділу УМВС.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Чаплинського районного відділу УМВС України в Херсонській області з 06.11.2015.

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Херсонській області у відповідності до пункту 9,12 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", прийняти ОСОБА_1 на роботу до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Херсонській області на посаду, що відповідає званню підполковника поліції, відповідно до вимог вказаного Закону.

Стягнути з ОСОБА_4 ОСОБА_2 внутрішніх справ України середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 41 424 (сорок одна тисяча чотириста двадцять чотири) грн. 24 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Чаплинського районного відділу УМВС з 06.11.2015 року та виплати йому середньомісячного заробітку за 1 місяць.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 липня 2016 р.

Головуючий суддя Варняк С.О.

Суддя Кисильова О.Й.

Суддя Циганій С.І.

кат. 12.3