Справа № 243/5306/16-а
Суддя: Неженцева О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЛОВ'ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 243/5306/16-а 2-а/243/153/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуюча суддя Неженцева О.В.

при секретарі Куцик Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Слов'янську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції роти ДПС Головного управління Національної Поліції в Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

01 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови старшого сержанта поліції роти ДПС ГУ НП в Харківській області Аноприєнко І.М. від 24 червня 2016 року, мотивуючи свої вимоги порушенням такими протиправними діями суб'єкта владних повноважень його прав та законних інтересів щодо незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав заяву про підтримання заявлених позовних вимог, просив розгляд справи проводити за його відсутності /а.с.12/.

У адміністративному позові ОСОБА_1 зазначено про те, що 24 червня 2016 року відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення, згідно якого, він у цей день керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», державний номер НОМЕР_1, о 19 годині 20 хвилин на 516 км а/д Київ-Харків-Довжанський, проїхав регульоване перехрестя на заборонений (жовтий) колір світлофора, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що незаконно притягнений до адміністративної відповідальності, оскільки поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення, якого він не вчиняв. Зазначає, що він виїхав на перехрестя на зелений колір світлофора, а виїжджав з нього вже на жовтий колір світлофора. Поліцейським було порушено норми Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки постанову складено на бланку, затвердженого наказом МВС, що втратив чинність. Таким чином, постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис та відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати штрафу. Окрім того, відповідачем у всупереч ст.280 КУпАП не з'ясовувалися обставини, зазначені у цій статті. Поліцейським не було роз'яснено права позивачу.

Посилаючись на наведене ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 24 червня 2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Поліцейський роти дорожньо-патрульної служби Головного Управління Національної поліції України в Харківській області Аноприєнко І.М. був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив /а.с.8,15/.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд установив наступне.

Постановою від 24 червня 2016 року серії ПС2 № 231778, винесеною поліцейським роти дорожньо-патрульної служби Головного Управління Національної поліції України в Харківській області Аноприєнко І.М. до водія транспортного засобу ОСОБА_1 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення застосовано за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. При викладенні суті скоєного правопорушення у постанові зазначено, що ОСОБА_1 24 червня 2016 року о 19 годині 20 хвилин на 516 км. а/д Київ-Харків-Довжанський проїхав регульоване перехрестя на заборонений (жовтий) колір світлофора, чим порушив п. 8.7.3 г Правил Дорожнього Руху України /а.с.5/.

Частиною другою статті 122 КпАП України визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно пункту 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно пункту 16.8 правил дорожнього руху, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компентенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, предбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою. Однак, як зазначає позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, йому не було роз'яснено його права (в тому числі і право користуватися юридичною допомогою). Відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП, серед яких зокрема передбачено право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Вивченням постанови серії ПС 2 № 231778 від 24.06.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 було роз'яснено положення ст.ст. 307,308 КУпАП, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 КУпАП. Після цього у відповідній графі міститься особистий підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд вважає доводи позивача щодо нероз'янення ОСОБА_1 його прав необгрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Вивченням постанови серії ПС 2 № 231778 від 24 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності встановлено, що вона не відповідає встановленим вимогам. Поліцейським Аноприєнко І.М. під час складання цієї постанови було допущено ряд процесуальних порушень. Так, відповідно до вимог Інструкції, а саме п.5 розділу IV, встановлено, що форма постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачена додатком 5 цієї Інструкції. Форма постанови серії ПС2 № 231778 від 24.06.2016 року не відповідає додатку 5 Інструкції. Зазначені вимоги Інструкції не були дотримані поліцейським Аноприєнко І.М. при складанні постанови. Таким чином, суд вважає доводи позивача щодо відсутності у постанові відомостей про технічний засіб, яким було зроблено фото або відеозапис, та відсутність відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати штрафу обгрунтованими.

У діях ОСОБА_1 формально вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме проїзд на заборонний сигнал світлофора, оскільки як зазначає позивач, його транспортний засіб було зупинено відразу після проїзду перехрестя на жовтий колір світлофору. В той же час позивач зазначає, що перехрестя має значну протяжність, і коли він тільки виїхав на перехрестя, на світлофорі був зелений колір. Як вбачається зі змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, поліцейським у графі «суть адміністративного правопорушення» не зазначено про наявність на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) або дорожнього знаку 5.62. Таким чином суд приходить до переконання про відсутність зазначеної дорожньої розмітки та дорожнього знаку на цьому перехресті. Тобто водій ОСОБА_1 діяв правомірно, відповідно до п.16.8 Правил дорожнього руху України, а саме виїхавши на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, виїхав у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 24.06.2016 р., не вбачається, чим підтверджено проїзд ОСОБА_1 регульованого перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, тобто відсутня фіксація (фото або відео), з якої б вбачалось, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 виїжджає на регульоване перехрестя на жовтий сигнал світлофору, який забороняє рух.

Відповідно до п.2 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС № 33 від 01.03.2010 р. спеціальні технічні засоби, які працюють в автоматичному режимі, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису це вимірювач швидкості радіолокаційний відеозаписувальний "ВИЗИР" з активованою функцією "автоматичний режим" модифікації "ВИЗИР 03"; вимірювач швидкості радіолокаційний з фотофіксацією "АРЕНА";лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів "TruCAM".

Відповідно до положення ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положення ч.6 ст.71 КАСУ якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Проаналізувавши обставини справи та надані позивачем докази, суд приходить до висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та обгрунтованості заявленого позову ОСОБА_1 та необхідність визнання постанови протиправною та її скасування.

Відповідно до положення ст. 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справи; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не має законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положення ст.288 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 71, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 № 231778 від 24.06.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 420 грн., закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається Донецькому апеляційному адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадку та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя : О. В.Неженцева