Справа № 823/390/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року справа № 823/390/16

18 год. 24 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд однособово у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Попельнухи Ю.І.,

позивача ОСОБА_1 (особисто в режимі відеоконференції),

представника відповідача ОСОБА_2 (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання незаконним та скасування частини рішення,

ВСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) про визнання незаконним та скасування з дати видання п.3 наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач) від 28.01.2016 №14-О Про преміювання начальників та їх заступників підвідомчих управлінь у січні 2016 року.

Позов мотивовано тим, що оскаржуваним наказом відповідач зменшив, порівняно із іншими службовими особами керівного складу районних органів Пенсійного фонду, розмір премії. Позивач вказує, що виплата премії у зменшеному розмірі суперечить вимогам Конституції та Законів України, практики Європейського суду з прав людини. Тому просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, у звязку з тим, що у січні 2016 премія позивачу згідно з оскаржуваним пунктом наказу встановлена в межах, передбачених чинним законодавством з урахуванням його особистого вкладу в загальні результати роботи. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази та з'ясувавши обставини спору, оцінивши доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що позивач з 24.05.2002 працює на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області.

Пунктом 3 наказу Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області від 28.01.2016 №14-О «Про преміювання начальників та їх заступників підвідомчих управлінь у січні 2016 року» за підписом начальника вказаного управління позивача, як начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області, премійовано за підсумками роботи у січні 2016 року у розмірі 10% посадового окладу.

Надаючи оцінку доводам сторін в контексті позовних вимог, суд врахував абз.2 ст.19 Конституції України, згідно з яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати, визначає Закон України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР Про оплату праці (далі - ЗУ №108/95-ВР).

Організація оплати праці відповідно до ст.5 ЗУ №108/95-ВР здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів, генеральної угоди на національному рівні, галузевих (міжгалузевих), територіальних угод, колективних договорів, трудових договорів, грантів.

Ст.2 ЗУ №108/95-ВР встановлює структуру заробітної плати, яка складається з основної та додаткової заробітної плати. Ч.2 цієї статті передбачає, що премія, повязана із виконанням виробничих завдань і функцій, є складовою додаткової заробітної плати.

Згідно з ч.1 ст.13 ЗУ №108/95-ВР оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету ОСОБА_3 України в межах бюджетних асигнувань.

Питання преміювання та визначення розмірів премій працівникам органів Пенсійного фонду України визначається постановою КМУ від 9 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі Постанова №268) та Положенням про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Пенсійного фонду України та його органів, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 12.04.2006 № 4-7 (далі Положення №4-7).

Так, підп.2 п.2 Постанови №268 встановлено право керівників органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови (у т.ч. Пенсійного фонду України ), у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 року - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

Згідно з під.1.2 п.1 Положення №4-7 преміювання працівників проводиться за результатами роботи за місяць відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних та ювілейних дат. Преміювання працівників Пенсійного фонду України, головних управлінь, управлінь Фонду здійснюється за наказом, відповідно, Головного управління Пенсійного фонду України, начальника головного управління та начальника управління Фонду, а у разі їх відсутності особи, яка виконує їх обовязки.

Для визначення розміру премії враховуються такі показники: виконання заходів, передбачених планом роботи Пенсійного фонду України, головних управлінь, управлінь Фонду у відповідному періоді, інших завдань, доручень тощо; виконавська дисципліна; трудова дисципліна; інші показники.

На підставі підп.32 п.3 Положення №4-7 розмір премії залежить від стану виконання вищезазначених показників та особистого вкладу працівника у загальні результати роботи і визначається начальникам управлінь Фонду та їх заступникам начальником головного управління Фонду.

З аналізу наведених положень суд дійшо висновку, що надання премії за своєю природою є заходом заохочення працівника, а розмір надання її працівнику визначається керівником відповідного органу з урахуванням вищенаведених положень та є його дискреційним повноваженням.

Згідно з Рекомендаціями Комітету ОСОБА_3 Європи № R(80)2, прийнятої Комітетом ОСОБА_3 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями треба розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначений законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Суд врахував, що наказ від 28.01.2016 №14-О Про преміювання начальників та їх заступників підвідомчих управлінь у січні 2016 року підписаний уповноваженою особою - начальником Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області в межах повноважень, а оскаржуваний пункт 3 його щодо встановлення позивачу премії відповідає розміру, що передбачений Постановою №268.

З огляди на викладене доводи позивача що наведеним наказом йому зменшено розмір премії суд не взяв до уваги. Крім того, обраний позивачем спосіб відновлення порушеного, на його погляд, права у формі скасування оскаржуваного пункту рішення не відповідає завданню адміністратвиного суду, визначеного ст.2 КАС України, оскільки свідчитиме про безпідставність отриманих позивачем коштів.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний пункт рішення не порушує прав позивача, а його позовні вимоги є безпідставними.

Керуючись ст.ст.2, 94, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування з дати видання п.3 наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 28.01.2016 №14-О Про преміювання начальників та їх заступників підвідомчих управлінь у січні 2016 року відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного її тексту. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 19.07.2016