Справа № 2010/2-а-3817/11
Суддя: Нечипоренко І. М.
Дата ухвалення: 2011-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2010/2-а-3817/11
провадження №2-а/899/11
ПОСТАНОВА

іменем України

18 липня 2011 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 В*ячеслава Івановича до Головного Управління пенсійного фонду України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 В*ячеслав Іванович звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління пенсійного фонду України в Харківській області про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплати недоплаченої, як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.01.2011 року по теперішній час.

Згідно ухвали судді від 20 червня 2011 року провадження по справі відкрито.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України справа в порядку скороченого провадження розглядається без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подав до суду заперечення проти позову. В обґрунтування заперечення проти позову зазначив, що ОСОБА_2 перебуває на обліку та отримує пенсію в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Повноваження щодо призначення та виплати пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перейшли до органів Пенсійного фонду з 01.01.2007 року. Соціальне забезпечення категорії громадян, яким встановлено статус "Дитина війни " визначається Законом України "Про соціальний захист дітей війни " № 2195 від 18.11.2004 року (далі по тексту Закон № 2195). Стаття 6 Закону № 2195 встановлює, що пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Стаття 110 Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік " № 3235 від 20.12.2005 року встановлювала, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону 2195 запроваджуються у 2006 році поетапно, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. В свою чергу Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік " № 3367 від 19.01.2006 року вносить зміни у статтю 110, яку викладено в такій редакції: "Стаття 110. Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни ", запроваджується з 01 січня 2006 року, а статтею 6. - у 200<> році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету ". Норми вказаної статті у відповідності до Бюджетного кодексу мають дію у часі, тобто, діють тільки на протязі одного бюджетного року. Пунктом 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік " дію ст. 6 Закону № 2195 зупинено на 2007 рік -. урахуванням положень ст. 111 цього Закону, яка передбачає, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошової о утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист і дітей війни " виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік " визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Статтею 7 Закону 2195 передбачалося, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюватиметься за рахунок коштів Державного бюджету України, а Пенсійний фонд України діє на підставі Положення "Про Пенсійний фонд України. Відповіді ю до п. 8 зазначеного Положення бюджет Пенсійного фонду України формується з чітко визначених джерел (ст. 72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " від 09.07.2003 року № 1058 (далі по тексту Закон № 1058)) і щороку затверджується Кабінетом Міністрів України. Частина 3 статті 4 Закону № 1058 закріплює, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення та джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення.

Частина 2 статті 72 Закону № 1058 встановлює норму, згідно якої кошти Пенсійного фонду не включаються до Державного бюджету України. Також ч. 1 ст. 5 Закону № 1058 зазначає, що цей Закон регулює, відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених ним Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. А норми ст. б Закону № 2195 суперечать Закону № 1058 в частині визначеного мінімального розміру пенсії за віком та спрямування коштів на виплату допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону № 1058, за наявності достатнього страхового стажу мінімальний розмір пенсії за віком для осіб, які втратили працездатність, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму визначеного законом. Частина 3 тієї ж статті 28 Закону № 1058 встановлює норму, згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Разом з тим для розрахунку доплати до пенсії особам, яким встановлено статус "Дитина війни " величина мінімальної пенсії за віком на законодавчому рівні ее встановлена, оскільки нормативно-правовими актами, які д1ють на території України, для окремих категорій населення країни встановлені різні величини показника мінімальної пенсії. Також відсутній механізм реалізації положень ст. 6 Закону №2195. При цьому норми ч. 1 статті 73 Закону 1058 дають вичерпний перелік виплат, на як1 можуть бути спрямовані кошти Пенсійного фонду, а саме кошти Пенсійного фонду використовуються на:

*виплату пенсій, передбачених цим Законом;

*надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

*фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду;

*оплату послуг з виплати та доставки пенсій;

*формування резерву коптив Пенсійного фонду.

Одночасно норми ч. 2 ст. 73 цього Закону забороняють використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені цим Законом. Виплата державної соціальної допомоги у відповідності до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не відноситься до жодного з переліку використання коптив Пенсійного фонду. В листі від 31.08.2007 року № 21-46-561 Міністерства юстиції України також зазначається, що мінімальний розм1р пенсії за віком , зазначений в статті 28 Закону № 1058, встановлюється виключно для визначення poзмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Питання пов'язані з підвищенням пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни " слід вирішувати шляхом внесення змін до Закону України "Про соціальний захист дітей війни "'. На підстав1 вищевикладеного, починаючи з 01.01.2008 року Пенсійний фонд виплачує дітям війни (кpiм тих, на яких поширюеться дія Закону України "Про соціальний статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ") до пенсій або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення у poзмірі надбавки. Встановленої для учасників війни. Відповідно до абз. 4 п.20 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам війни, нагородженим орденами i медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю i бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни. пенсії або щомісячне дов1чне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замісить пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для oci6, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для oci6, як1 втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року вищезазначені зміни визнан1 неконституц1Йними. Отже. у відповідності до ст. 152 Конституції України положення ст. 6 Закону № 2195 втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність в даному випадку з 22.05.2008 року, а не як зазначає позивач з 01.01.2008. Тим паче, що починаючи з 01.01.2008 року Пенсійний фонд виконував норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 року та про внесення змін до деяких законодавчих актів України " i виплачував вищеназвану державну соціальну допомогу у розмірах передбачених законодавством. 3 метою законодавчого врегулювання даного питання Кабінетом Miністрів України була прийнята 28.05.2008 року Постанова № 530 «Деяк1 питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності з 22.05.2008 року, 3 метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян у п. 8 Кабінет Miністрів України постановив, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія 3aкoнів України "Про статус ветеран1в війни, гарантії їх соціального захисту " та "Про жертви нацистських переслідувань ") до пенсії або щомісячного дов1чного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії п1двищення провадиться у таких розмірах: з 22 травня -48,10 грн., з 1 липня-48,20 та з 1 жовтня -49,80 грн. Стаття 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» встановлює норму у відповідності до якої акти Кабінету Міністрів України обов'язкові для виконання. У частині 2 статт1 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадовi особи зобов'язані д1яти лише на п1дстав1, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України. Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адм1н1стративного судочинства України (дал1 - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у cпoci6, що передбачений Конституціею та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням ycix обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу piності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та iнтepeciв особи i цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (д1я); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття р1шення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також, звертають увагу на те, що позивачем був пропущений строк звернення до суду, оскільки ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України закріплює норму згідно якої для звернення до адмістративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якшо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно фотокопії паспорту, ОСОБА_2 В*ячеслав Іванович народився 21 липня 1940 року.

Згідно відмітки у посвідченні ОСОБА_2 В*ячеслав Іванович є дитиною війни.

Відповідно, позивач є дитиною війни, в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та відповідач не заперечує цього факту.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Обчислення підвищення до пенсії, виходячи з розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року, є порушенням засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок такого підвищення повинен здійснюватись з розміру, встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, а тому відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

За змістом ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового бюджету Пенсійного Фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з одно предметних норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розв*язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше. У даному випадку пізніше прийняті норми Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач повинен був діяти з 1 січня 2011 року по 18 червня 2011 року, згідно приписів ст. 6 Закону № 2195-IV, яка передбачає підвищення пенсії дітям війни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, а з 19 червня 2011 року по 18 липня згідно приписів Закону України №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Держаний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.3 ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, ст. ст. 22, 46, ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 1, 3, 72 ч. 2, 1832 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 В*ячеслава Івановича задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області по невиконанню приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії з 01 січня 2011 року по 18 липня 2011 року.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 В*ячеславу Івановичу і з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування, з 01 січня 2011 року по 18 червня 2011 року, а з 19 червня 2011 року по 18 липня 2011 року з урахуванням вимог Закону України №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Держаний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 В*ячеслава Івановича витрати зі сплати судового збору у розмірі 03,40 грн. (три гривні 40 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І. М. Нечипоренко