Справа № 802/483/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

20 липня 2016 р. Справа № 802/483/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача 2: ОСОБА_2

представників 3-ої особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4

у відсутність відповідача 1:

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про витребування додаткових доказів та зупинення провадження у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Теплицьке автотранспортне підприємство 10553"

до: Вінницької обласної державної адміністрації, обласного конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі області (внутрішньообласні маршрути), 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ Бершадське АТП 10527

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Приватного акціонерного товариства Теплицьке автотранспортне підприємство 10553 до Вінницької обласної державної адміністрації, обласного конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі області (внутрішньообласні маршрути), 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ Бершадське АТП 10527 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

В ході розгляду справи по суті представником позивача заявлено клопотання про повторне витребування у Міністерства інфраструктури України додаткових доказів у зв'язку із ненаданням їх на вимогу ухвали суду від 01.07.2016р. та зупинення провадження у справі до надходження документів.

Особи, що беруть участь у справі не заперечили проти задоволення заявленого клопотання.

Розглянувши питання в частині витребування письмових документів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Предметом розгляду у цій справі є, крім іншого, визнання протиправним рішення конкурсного комітету Вінницької обласної державної адміністрації щодо визначення переможця конкурсу та призначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті Соболівка Вінниця АС1 (рейси 619-622), прийнятого 22.03.16р.

Однією із підстав протиправності даного рішення, на думку позивача, є те, що ТОВ Бершадське АТП 10527 для участі у конкурсі надано ліцензію на право надання послуг з перевезень пасажирів, яка містила недостовірну інформацію щодо керівника. Адже у разі зміни у складі керівництва, про це має бути повідомлено орган ліцензування для подальшого внесення змін. При цьому, недостовірність інформації в документах, що подані претендентами перевізниками має наслідком недопущення їх до конкурсу. А відтак, представник позивача вважає, що товаристо не повинно було приймати участь у конкурсі, а рішення конкурсного комітету за таких обставин є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З цього приводу слід зазначити про наступне.

Відповідно до статті 43 Закону України" Про автомобільний транспорт " (далі -Закон N 2344-III) визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

Більш детально процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - конкурс) регулює Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. N 1081 (далі - Порядок №1081).

Так, із положень пункту 29 Порядку №1081 випливає, що для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об'єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2, і певний перелік документів, зокрема нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів (може подаватися в одному примірнику, якщо перевізник-претендент бере участь у кількох конкурсах, які проводяться на одному засіданні) та копії ліцензійних карток на кожний автобус, який пропонується до використання на автобусному маршруті.

Відповідно до пункту 14 Порядку №1081, у разі коли організатор залучає робочий орган, на нього покладаються функції з підготовки матеріалів щодо умов конкурсу, паспортів автобусних маршрутів, аналізу одержаних пропозицій та їх оцінки, договорів з переможцями конкурсу та інших матеріалів.

В свою чергу, згідно пункту 37 Порядку №1081, достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.

Інформація, що міститься в документах, поданих перевізниками-претендентами для участі у конкурсі, повинна бути достовірною за станом на момент подання документів для участі в конкурсі (п.67 Порядку №1081).

Так, достовірною є інформація, якщо вона несе у собі безпомилкові та істинні дані.

Разом з тим, у разі подання до участі в конкурсі неналежним чином оформлених документів чи не в повному обсязі, а також таких, що містять недостовірну інформацію, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника (п.12. Порядку №1081).

З аналізу наведеного видно, що серед документів, які подаються перевізниками-претендентам для участі у конкурсі, зокрема є нотаріально завірена копія ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів та ліцензійні картки, у разі, ж якщо вони містили недостовірну інформацію, конкурсний комітет повинен був прийняти відповідне рішення.

Так, суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності регулюються Законом України Про ліцензування видів господарської діяльності (далі Закон № 222-VIII).

Зокрема, частиною першої статті 7 Закону № 222-VIII передбачено, що перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом підлягає ліцензуванню.

Статтею 11 Закону № 222-VIII визначено, що здобувач ліцензії подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії за визначеною ліцензійними умовами формою, до якої зокрема додається копія паспорта керівника здобувача ліцензії (або довіреної особи) із відміткою органу державної податкової служби про повідомлення про відмову через свої релігійні переконання від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (подається тільки фізичними особами - підприємцями, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби).

Отже, як видно із процитованої вище норми відомості про керівника, зазначаються в документах, які подаються ліцензіатом для отримання ліцензії.

Разом з тим, частиною другою статті 15 Закону № 222-VIII, передбачено, що ліцензіат зобовязаний повідомляти органу ліцензування про всі зміни даних, які були зазначені в його документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, у строк, встановлений ліцензійними умовами, але не пізніше ніж один місяць з дня настання таких змін.

Відповідно до статті 18 Закону № 222-VIII, відомості про ліцензування щодо кожного субєкта господарю вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а саме:

1) вид господарської діяльності, на який видано ліцензію;

2) найменування та ідентифікаційний код органу ліцензування, що прийняв рішення про видачу ліцензії;

3) дата і номер рішення органу ліцензування про надання ліцензії, посада, прізвище та ініціали посадової особи органу ліцензування, яка його підписала;

4) відомості про місця та засоби провадження ліцензіатом виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, подання яких органу ліцензування передбачено ліцензійними умовами;

5) зміни відомостей, що повязані з зміною інформації про ліцензіата, які були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

6) підстави, дата і номер рішення про анулювання ліцензії, дата набрання ним чинності;

7) інші дані, передбачені положенням про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації щодо ліцензування.

Відомості щодо ліцензування господарської діяльності вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у день їх отримання.

Аналогічні норми щодо зобовязання ліцензіата повідомляти про всі зміни даних зазначених у документах, що надавались до заяви містять Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1001 (далі Ліцензійні умови №1001).

Так, пунктом 16 Ліцензійних умов №1001, передбачено, що ліцензіат зобовязаний повідомляти у письмовій або електронній (із застосуванням цифрового підпису) формі органу ліцензування про всі зміни даних (у тому числі розширення, звуження), зазначених у документах, що додавалися до заяви на отримання ліцензії, протягом не пізніше ніж одного місяця з дня настання таких змін.

Так, як видно із матеріалів справи у ТОВ Бершадське АТП 10527 з моменту видачі ліцензії відбулися зміни керівництва, проте суду не надано доказів, що ліцензіат повідомив орган ліцензування про всі зміни даних (у тому числі розширення, звуження), зазначені у документах, що додавалися до заяви на отримання ліцензії.

А отже є необхідним з'ясувати достовірність інформації, що міститься у ліцензії виданій ТОВ "Бершадське АТП 10527" на здійснення внутрішніх перевезень пасажирів автобусами станом на 22.03.2016р. та, відповідно, витребувати додаткові докази.

Водночас, визначаюсь щодо витребування доказів саме у Мінінфрастуктури, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2015 р. № 460 (далі Положення №460 ), Мінінфраструктури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах автомобільного, залізничного, морського та річкового транспорту, надання послуг поштового звязку, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України, дорожнього господарства, навігаційно-гідрографічного забезпечення судноплавства, торговельного мореплавства, з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, а також державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Крім того, згідно до пункту 2 Указу ПУ від 12 травня 2011 року № 581/2011 "Про затвердження Положення про Міністерство інфраструктури України" Міністерство інфраструктури України є правонаступником Міністерства транспорту та зв'язку України (крім прав та обов'язків, пов'язаних із реалізацією функцій у сфері телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України), урядові органи, якого здійснювали ліцензування видів господарської діяльності, пов'язаних з наданням послуг з перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом.

Отже, враховуючи процитовані вище норми, додаткові докази необхідно витребовувати у Міністерства інфраструктури України.

Ухвалою суду від 01.07.2016р. витребувано у Міністерства інфраструктури України інформацію та докази щодо достовірності відомостей, які містились у ліцензії серії АД № 038320, виданій ТОВ "Бершадське АТП 10527" на здійснення внутрішніх перевезень пасажирів автобусами.

Проте, станом на 20.07.16 р. вимоги судового рішення не виконані, додаткові докази не надано, письмових пояснень про причини невиконання не направлено.

У зв'язку з чим представником позивача заявлено клопотання про повторне витребування додаткових доказів судом.

Оцінюючи подане клопотання, суд зазначає про наступне.

Відповідно до положень статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

В свою чергу згідно частини третьої статті 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

За сукупністю наведених обставин та з метою всебічного та повного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача та повторне витребування у Міністерства інфраструктури України інформації та доказів щодо достовірності відомостей, які містились у ліцензії серії АД № 038320, виданій ТОВ "Бершадське АТП 10527" на здійснення внутрішніх перевезень пасажирів автобусами.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд виходить з наступного.

Пунктом 4 частини другої статті 156 КАС України передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

Водночас, стаття 122 КАС України обмежує судовий розгляд справи місячним терміном.

На підставі викладеного, враховуючи що для надання витребуваних документів, необхідний певний період часу, а також те, що строк розгляду справи обмежений, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 69,71, 156, 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

клопотання представника позивача задовольнити.

Витребувати у Міністерства інфраструктури України та зобов'язати надати суду до 2.09.16 р. інформацію та докази (відповідні рішення у разі їх прийняття) щодо достовірності відомостей, які містились у ліцензії серії АД № 038320, виданій ТОВ "Бершадське АТП 10527" на здійснення внутрішніх перевезень пасажирів автобусами станом на 22.03.2016р. та повідомлення ТОВ "Бершадське АТП 10527" про зміни даних, які зазанчені в документах, що додовались до заяви про отримання ліцензії.

Провадження у справі зупинити до 5.09. 2016 р.

Ухвала суду першої інстанції в частині витребування додаткових доказів, оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду , які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Ухвала суду першої інстанції в частині зупинення провадження набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна