Справа № 804/17266/14
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" червня 2016 р. м. Київ К/800/29996/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Зайцева М.П.,

суддів: Веденяпіна О.А., Загороднього А.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі № 804/17266/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОБУД-СВІТ" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВОБУД-СВІТ" (далі - ТОВ "НОВОБУД-СВІТ") звернулось в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ), в якому просило суд: визнати неправомірними дії ДПІ при проведенні зустрічної звірки ТОВ "НОВОБУД-СВІТ", в результаті якої складено акт від 25 липня 2014 року №2069/26-55-22-03/38291920 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "НОВОБУД-СВІТ" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року", визнати протиправними дії ДПІ щодо виключення (коригування), на підставі акту від 25 липня 2014 року №2069/26-55-22-03/38291920 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "НОВОБУД-СВІТ" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року", з "Автоматизованої системи співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" та інших електронних баз даних, суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість які визначені ТОВ "НОВОБУД-СВІТ" у податкових деклараціях за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року", зобов'язати ДПІ відновити в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" показники податкової звітності ТОВ "НОВОБУД-СВІТ", зазначених останнім в податкових деклараціях за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року".

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ДПІ щодо виключення (коригування), на підставі акту від 25 липня 2014 року №2069/26-55-22-03/38291920 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "НОВОБУД-СВІТ" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року", з "Автоматизованої системи співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" та інших електронних баз даних, суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ "НОВОБУД-СВІТ" у податкових деклараціях за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року та зобов'язано ДПІ відновити в електронній базі даних "Автоматизованої системи співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" показники податкової звітності ТОВ "НОВОБУД-СВІТ", зазначені останнім в податкових деклараціях за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що посадовими особами контролюючого органу проведено зустрічну звірку ТОВ "НОВОБУД-СВІТ" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року, за результатами якої складено акт від 25 липня 2014 року №2069/26-55-22-03/38291920 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "НОВОБУД-СВІТ" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01 травня 2014 року по 30 червня 2014 року".

Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 187.1 статті 187, пунктів198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), що призвело до завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за червень 2014 року та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2014 року. За результатами звірки ТОВ "НОВОБУД-СВІТ" не підтверджено задекларовані податкові зобов'язання та податковий кредит з податку на додану вартість за червень 2014 року. За результатами перевірки податкове повідомлення-рішення відповідачем не приймалось.

На підставі висновків даного акту контролюючим органом податкові повідомлення-рішення не приймись, проте здійснено коригування податкових зобов'язань позивача та внесено відповідну інформацію до "Автоматизованої системи співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок".

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачем при проведенні зустрічної звірки не було дотримано вимог податкового законодавства, а також у останнього не було правових підстав для коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає такий висновок судів першої та апеляційної інстанцій передчасним з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України способом здійснення податкового контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів.

Згідно зі статтею 71 ПК України Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Підпунктом 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України визначено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У відповідності до пункту 73.5 статті 73 ПК України з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначено Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1232.

З метою впровадження єдиного порядку направлення запитів на проведення зустрічних звірок, а також оформлення, передачі та накопичення матеріалів зустрічних звірок органами державної податкової служби розроблені Методичні рекомендації, які затверджені наказом Державної податкової адміністрації України від 22 квітня 2011 року № 236, згідно з підпунктом 4.4 пункту 4 яких (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання <…>.

При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу державної податкової служби забезпечує проведення такої звірки.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, який є відображенням дій працівників податкових органів, не породжує правових наслідків для платника податків і, відповідно, не порушує його прав.

Внесена до інформаційної системи "Податковий блок" інформація на підставі такого акта використовується податковими органами для інформаційно-аналітичного забезпечення їхньої діяльності і не зумовлює для платника податків змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року №826/11720/14, від 01 грудня 2015 року у справі №814/1115/14, від 17 листопада 2015 року по справі № 826/17248/14.

При цьому суди першої та апеляційної інстанцій зазначеному оцінки не надали та не перевірили чи оскаржувані дії відповідача щодо проведення зустрічної звірки та внесення на підставі такого акта змін до автоматизованих систем порушує права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову закріплений нормами статті 7, частини четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає (частини четверта, п'ята зазначеної статті).

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, для чого в разі необхідності зобов'язати сторони надати докази, яких не буде вистачати для з'ясування цих обставин, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися; дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та(або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з'ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі № 804/17266/14 - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді: М.П. Зайцев

О.А. Веденяпін

А.Ф. Загородній