Справа № 804/4270/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 р. Справа № 804/4270/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Турової О.М.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за поданням Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГС1» про підтвердження обґрунтованості застосування адміністративного арешту майна, -
07 липня 2016 року Державна податкова інспекція у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГС1» (далі ТОВ «АГС1» ), в якому просила підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна відповідача.
В обґрунтування подання зазначалося, що посадовими особами підприємства та особою, що фактично проводить розрахункові операції, за відсутності законних підстав було відмовлено у допуску фахівців ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення фактичної перевірки ТОВ «АГС1» за адресою здійснення роздрібної торгівлі підакцизними товарами, а саме за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 148-а, призначеної відповідно до наказу вказаного контролюючого органу від 30.06.2016р. №295. Факт не допуску до перевірки зафіксовано відповідним актом від 30.06.2016р. У звязку зі цим 07 липня 2016 р. о 10год. 00хв. в. о. начальника ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «АГС1», обґрунтованість якого і простить підтвердити заявник.
Представники сторін у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник заявника надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, в якому також просив задовольнити подання у повному обсязі.
ТОВ «АГС1» правом на подання заперечень на подання не скористалося.
Зважаючи на приписи абзацу 3 частини 8 статті 183-3 КАС України, відповідно до якої неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «АГС1» перебуває на податковому обліку в ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області як основний платник податків.
Так, ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було отримано від ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області лист «Про надання інформації» від 01.06.2016р. за №745/7/10-16-060, в якому зазначалося, що за інформацією, наданою листом ДФС України від 24.03.2016р. №1679/8/10-36, відносно ТОВ «АГС1» за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. виявлено розбіжності між відображеними у деклараціях з акцизного податку обсягами реалізованих у роздрібній торгівельній мережі підакцизних товарів та сумою виторгу, проведеною через РРО протягом січня-грудня 2015 року, що вказує на ймовірні втрати бюджету від недоотримання акцизного податку, у звязку із чим, з метою фактичного встановлення реальних обсягів реалізованого палива, ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області просило провести фактичну перевірку АГЗП ТОВ «АГС1» та повідомити її про результати проведеної роботи.
Також фахівцям ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 видано направлення на проведення означеної вище фактичної перевірки від 30.06.2016р. №000314 та №000313 відповідно.
Судом встановлено, що 30.06.2016р. приблизно о 17 годині вищевказаними фахівцями ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області здійснено вихід за адресою здійснення роздрібної торгівлі підакцизними товарами ТОВ «АГС1», а саме за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 148-а.
Присутня у пункті здійснення роздрібної торгівлі підакцизними товарами ТОВ «АГС1» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 148-а особа, що фактично проводить розрахункові операції (оператор ГАЗС, який своїх даних не надав), від отримання копії наказу про проведення фактичної перевірки та від розписки в направленнях на її проведення відмовився, про що фахівцями контролюючого органу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено відповідний акт від 30.06.2016р. про відмову від підпису у направленні на перевірку, копія кого міститься в матеріалах справи.
Крім того, представники ТОВ «АГС1» (особи, що фактично проводять розрахункові операції) в присутності оператора АГЗС у пункті здійснення роздрібної торгівлі підакцизними товарами ТОВ «АГС1» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 148-а, після предявлення направлень на проведення перевірки від 30.06.2016р. №000314 та №000313, службових посвідчень осіб, які зазначені у цих направленнях, надання копії наказу про призначення перевірки від 30.06.2016р. №295 відмовили від допуску фахівців ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до проведення перевірки та надані у повному обсязі всіх документів, що належать та повязані з предметом перевірки.
Означене зафіксовано актом відмови у допуску до перевірки від 30.06.2016р., копія якого міститься в матеріалах справи.
У звязку із означеним, 05 липня 2016 року начальник управління податків та зборів з фізичних осіб ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до виконуючого обовязки начальника ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_4 зі зверненням про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «АГС1», погодженим заступником начальника цього контролюючого органу, у зв'язку із відмовою представників підприємства та особи, яка проводила розрахунки ТОВ «АГС1», від допуску та надання документів до перевірки за наявності законних підстав для її проведення.
Розглядаючи подання контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості застосування вищеозначеного адміністративного арешту майна, суд зважає на наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно із п.75.1. ст.75 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з п.п.80.2.1 та п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Пунктом 80.5 статті 80 ПК України встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Пунктом 80.7 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Відповідно до п.80.10 ст.80 ПК України порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Згідно з п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
За змістом приписів п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.
Так, п.94.1 ст.94 ПК України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.
Згідно з п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Пунктами 94.3-94.5 ст.94 ПК України визначено, що арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Відповідно до п.94.6, п.94.10 ст.94 ПК України керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження. Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
При цьому згідно з п.4.1 Порядку №568, керівник органу доходів і зборів (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 2).
Обґрунтованість арешту майна, накладеного рішенням керівника (його заступника) органу доходів і зборів, має бути перевірена судом протягом 96 годин. У такому випадку рішення керівника (його заступника) органу доходів і зборів подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні (п. 4.2. Порядку № 568).
Стаття 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює особливий, оперативний, порядок розгляду такого подання та імперативно приписує необхідність негайного виконання судового рішення за результатами такого розгляду.
Перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.
Предметом перевірки є відповідність рішення керівника контролюючого органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.
З досліджених судом доказів також встановлено, що заявником дотримано процедуру розгляду та вирішення питання про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «АГС1», визначену положеннями ст.94 ПК України та Порядком №568.
Суд зазначає, що на час розгляду подання, рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 07.07.2016р. про застосування адміністративного арешту майна платника податків, наказ на проведення перевірки, відповідачем не оскаржені ані в адміністративному, ані у судовому порядку, у той час, як положеннями ПК України передбачено таке право платника податків, у разі незгоди з винесенням вказаних документів.
Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи правомірність рішення заявника від 07.07.2016р., суд дійшов висновку, що вимоги подання є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом підтвердження обґрунтованості рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «АГС1».
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Подання Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГС1» про підтвердження обґрунтованості застосування адміністративного арешту майна задовольнити.
Підтвердити обґрунтованість застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «АГС1», застосованого на підставі рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 07.07.2016р.
Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5