Справа № 808/1292/16
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року о/об 09 год. 49 хв.Справа № 808/1292/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області

про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач або ОСОБА_1О.) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (надалі відповідач або ТУ ДСА), в якому позивач просить суд: 1) визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку і виплати заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 08 вересня 2015 року; 2) зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області зробити ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абз.2 ч.1 ст.144 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру», а з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року виходячи з розміру посадового окладу, визначеного згідно з абз.2 ч.1 ст.147 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», і виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу, та з урахуванням виплачених коштів.

У позовній заяві (а.с.3-8) позивачем зазначено, що він з 23.06.2003 прийнятий на роботу до Хортицького районного суду м.Запоріжжя. 11.03.2008 переведений на посаду консультанта суду. Позивачу присвоєно 11 ранг державного службовця. Посадовий оклад позивача, як консультанта суду, в період з 01.01.2015 по 08.09.2015 складав 1218 грн. 00 коп., виходячи з якого позивачу у спірний період нараховувалась заробітна плата, включаючи доплату за ранг, надбавки за вислугу років та високі досягнення у праці, премії. 14.10.2014 був прийнятий Закон України «Про прокуратуру», пунктом 5 Прикінцевих положень якого внесено зміни до ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та доповнено її новим абзацом другим, відповідно до якого розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців. Зазначені зміни набрали чинності 26.10.2014. Отже, з 26.10.2014 працівникам апаратів судів були встановлені посадові оклади у нових (підвищених) розмірах. З 29.03.2015 набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції. Позивач вважає неправомірною бездіяльність відповідача в частині виплати йому заробітної плати не в повному обсязі, без урахування збільшення з 26.10.2014 розміру посадового окладу працівника апарату суду.

Позивач у позові просить суд розглянути справу без його участі, у порядку письмового провадження.

Не погоджуючись з позовними вимогами відповідач подав до суду письмові заперечення (а.с.26-30, 36-38), в яких зазначено, що відповідно до ст.13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. Згідно зі ст.33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. З 09.03.2006 умови та порядок оплати праці працівників апаратів судів регулювалися постановою Кабінету Міністрів України №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», якою було затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додаток 47 до Постанови). Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №482 визначено, що у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» мінімальна заробітна плата у 2014 році у місячному розмірі становить 1218 грн. 00 коп., який в такому ж розмірі встановлено і на 2015 рік. Відповідно до ч.1 ст.142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. Відповідно до пп.59 п.5 Розділу XII Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, частину першу вищевказаної статті Закону України «Про судоустрій та статус суддів» було доповнено абзацом другим такого змісту: «При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців». Закон України «Про прокуратуру» набрав чинності 26.10.2014. Згідно з пп.2 п.13 Розділу XIII Закону України «Про прокуратуру», Кабінету Міністрів України доручено: у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом; у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів». На момент виникнення спірних правовідносин Кабінетом Міністрів України ще не були вчинені дії по приведенню постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов праці оплати працівників апаратів органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» від 09.03.2006 №268 у відповідність до абзацу 2 частинні статі 144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Разом з тим, відповідно до наведених правових норм, на думку відповідача, він не наділений правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача. Згідно з ч.1 ст.51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах. Крім того, п.26 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи бюджетних відносин» від 28.12.2014 №79-VIII (набрав чинності з 01.01.2015) встановлено, що норми і положення ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Незважаючи на набрання чинності Законом України «Про прокуратуру», Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 №192-VIII зміни до Державного бюджету України не внесені та видатки на утримання судів не збільшувалися. Позивач у своєму позові просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати позивача за період з 26.10.2014 по 28.03.2015 відповідно до ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та за період з 29.03.2015 по 31.12.2015 відповідно до ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, інших виплат та індексації, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу. Відповідач зазначає, що 02.09.2015 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» (вступила в дію 09.09.2015 року), відповідно до якої переглянуто розміри посадових окладів працівників апаратів судів та визначено їх розміри у відповідності до ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Проте, у Примітці, що міститься у відповідному додатку до постанови зазначається, що у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду. Нарахування та виплата заробітної плати з вересня 2015 року проводилася відповідачем на підставі положень вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України. Тобто, вимоги позивача про перерахунок заробітної плати з 26.10.2014 по 31.12.2015 є, на думку відповідача, безпідставними.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зясував наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Довідки керівника апарату Хортицького районного суду м.Запоріжжя (а.с.11), з 23.06.2003 позивач працює у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя.

З урахуванням відповідного рангу державного службовця позивачу нараховувалась заробітна плата, однією зі складових якої є оклад. Судом досліджені нарахування заробітної плати позивача (а.с.13-20, 45-49, 53-57).

17.03.2016 позивач звернувся до ТУ ДСА з листом щодо проведення перерахунку та виплати йому заробітної плати відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і Листом (вих.№Н-20/08-05/902 від 05.04.2016) ТУ ДСА відмовило позивачу у такому перерахунку (а.с.12).

Згідно з п.3 «Положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області», затвердженого 25.09.2015 Головою Державної судової адміністрації України, основним завданням ТУ ДСА України в Запорізькій області є організаційне забезпечення діяльності місцевих судів Запорізької області та фінансове забезпечення місцевих загальних судів Запорізької області з метою створення належних умов для діяльності судів, суддів цих судів та забезпечення роботи органів суддівського самоврядування (а.с.31-34).

З цією метою ТУ ДСА України в Запорізькій області відповідно до п.4 «Положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області» наділено наступними повноваженнями: 4.3 здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності ТУ ДСА України в Запорізькій області та місцевих загальних судів Запорізької області; 4.4 забезпечує організацію роботи щодо надання матеріалів для формування пропозицій до проекту закону про Державний бюджет України відповідно до потреб місцевих загальних судів Запорізької області.

Звідси, саме відповідач є відповідальним за належне фінансування апарату Хортицького районного суду м.Запоріжжя, виплату зарплати ОСОБА_1

Відповідно до ч.6 ст.96 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України) посадові оклади службовцям установлює власник або уповноважений ним орган відповідно до посади і кваліфікації працівника. За результатами атестації власник або уповноважений ним орган має право змінювати посадові оклади службовцям у межах затверджених у встановленому порядку мінімальних і максимальних розмірів окладів на відповідній посаді.

Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів (ст.98 КЗпП України).

Відтак, основною складовою заробітної плати позивача є оклад.

Досліджуючи нарахування заробітної плати позивачу і надаючи правову оцінку діям ТУ ДСА у цій частині суд виходить з наступного.

У ст.43 Конституції України, як Закону прямої дії, зокрема, зазначено: «Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується … Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом … Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом».

Умови розміру оплати праці суддів та державних службовців визначаються законом (ч.3 ст.8 Закону України «Про оплату праці»).

Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань (ч.1 ст.13 Закону України «Про оплату праці»).

Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом (ч.2 ст.13 Закону України «Про оплату праці»).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (у редакції Закону від 07.07.2010), розмір заробітної плати працівників апаратів судів їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

Відповідно до ч.5 ст.149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону від 07.07.2010) і ч.6 ст.152 цього Закону (у редакції Закону від 12.02.2015) правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України «Про державну службу». Умови оплати праці, матеріально-побутового, медичного, санаторно-курортного і транспортного забезпечення працівників апарату суду визначаються на засадах, що встановлені для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів виконавчої влади.

Згідно з ч.7 ст.33 Закону України №3723-XII від 16.12.1993 «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведених правових положень Кабінет Міністрів України затвердив Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату вищих спеціалізованих судів, Схему посадових окладів працівників і спеціалістів апарату апеляційних судів, Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих спеціалізованих судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додатки 44-47 до Постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006).

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету» №482 від 20.05.2009 встановлено, що у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати (у 2014 році і з 01.01.2015 1218 грн. 00 коп.).

Підпунктом 59 пункту 5 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 частину першу статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено абзацом другим такого змісту: «При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців».

Абзацом 2 пп.1 і пп.2 п.13 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк - внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» пункт 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділ XIII цього Закону, набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII офіційно опублікований в газеті «Голос України» 25.10.2014.

Абзац 2 ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про прокуратуру» був прийнятий після прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

З 01.01.2015 набрали чинності Закон України від 28.12.2014 №79-VIII, яким внесено зміни до Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI і Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 №80-VIII, якими встановлено, що норми і положення частини першої статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Проте делеговане Кабінету Міністрів України з 01.01.2015 повноваження щодо визначення розміру посадових окладів працівників апарату судів Уряд виконав лише у вересні 2015 року, прийнявши Постанову «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 02.09.2015 №644 (набрала чинності з 09.09.2015), якою внесено зміни у Постанову Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 шляхом затвердження нової схеми посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів залежно від місячного посадового окладу (коефіцієнту від місячного посадового окладу) судді місцевого суду.

З 29.03.2015 набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 №192-VIII, яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції.

В абз.2 ч.1 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII закріплено аналогічну норму про те, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити в межах своїх повноважень перегляд та скасування нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

02.03.2015, тобто після прийняття Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» №217-VIII. Підпунктом 12 пункту 1 Закону №217-VIII з абз.3 п.9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» було виключено посилання на ч.3 ст.69, ст.129, ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», при цьому було збережене загальне посилання на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Здійснивши такі зміни, законодавець фактично повторно прийняв абз.3 п.9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», яким Кабінету Міністрів України делеговано право визначати розмір посадових окладів працівників апаратів судів.

Абзац 2 ч.1 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виключено на підставі Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, який набрав чинності з 1 травня 2016 року.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року розмір посадових окладів працівників апаратів судів визначався відповідно до абз.2 ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про прокуратуру», а з 29 березня 2015 року по 30 квітня 2016 року відповідно до абз.2 ч.1 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд».

При цьому, Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» не передбачали видатки на виконання приписів абз.2 ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України «Про прокуратуру») та абз.2 ч.1 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»).

Згідно з абз.1 ч.1 ст.48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Відповідно до ч.4 ст.48 Бюджетного кодексу України зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються. Вимоги фізичних і юридичних осіб щодо відшкодування збитків та/або шкоди за зобов'язаннями, взятими розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), стягуються з осіб, винних у взятті таких зобов'язань, у судовому порядку.

Бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень (ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України).

Таким чином, суд вважає належне виконання ТУ ДСА України в Запорізькій області своїх обовязків при нарахуванні і сплаті позивачу заробітної плати.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище викладеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу вимог ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», інших документально підтверджених судових витрат у справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 11, 71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 04.07.2016.

Суддя О.О. Прасов