Справа № 556/1282/16-а
Суддя: Котик Л.О.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 556/1282/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2016 р. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Старорафалівської сільської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Старорафалівської сільської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи слідуючим:

09.11.2010 року він був обраний Старорафалівським сільським головою. 05.11.2015 року звільнений з даної посади у звязку із закінченням строку повноважень відповідно до п.2 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Попереднім місцем його роботи є СВК «Надія», де ОСОБА_3 працював шофером і 08.11.2010 року був звільнений у звязку з переходом на виборну посаду. Повернутися на попереднє місце роботи, як це передбачено ст.. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ОСОБА_3 не мав можливості, оскільки СВК «Надія» ліквідовано. І лише 21.01.2016 року працевлаштувався у ВП РАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» на посаду тракториста. Коли ж звернувся до Старорафалівської сільської ради з заявою про нарахування і виплату середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді, на період працевлаштування, відповідачем було відмовлено у задоволенні заяви, з посиланням на відсутність коштів.

А тому просить визнати таку бездіяльність Старорафалівської сільської ради протиправною та зобовязати сільську раду нарахувати і виплатити ОСОБА_3 середню заробітну плату, яку він отримував на посаді Старорафалівського сільського голови, на період працевлаштування починаючи з 05.11.2015 року по 21.01.2016 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги і надав пояснення в межах предявленого позову.

Представник відповідача Старорафалівський сільський голова, позов не визнав, пояснивши, що у бюджеті сільської ради не має вільних коштів для виплати компенсації. Крім того позивач не надав належних документів у підтвердження того, що СВК «Надія» ліквідовано.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Як вбачається з трудової книжки АВ№903062, ОСОБА_3 09.11.2010 року був обраний Старорафалівським сільським головою. 05.11.2015 року звільнений з даної посади у звязку із закінченням строку повноважень на підставі ст.. 55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

До обрання сільським головою, ОСОБА_3 працював шофером у СВК «Надія», 08.11.2010 року звільнений з роботи у звязку з переходом на виборну посаду. (трудова книжка колгоспника №625)

Згідно протоколу №1 загальних зборів СВК «Надія» від 27.03.2015 року та довідки від 26.11.2015 року №56, СВК «Надія» ліквідовано.

21.01.2016 року ОСОБА_3 працевлаштувався у ВП РАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» трактористом, що стверджується копією направлення.

Як зазначено у ч.2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Згідно ч.5 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином відповідач протиправно, в порушення вище згаданих норм Закону не виплачує позивачу середню заробітну плату, яку він одержував на виборній посаді у раді, на період працевлаштування, з 05.11.2015 року по 21.01.2016 року.

Згідно ст.. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачем не надано належних і допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень відносно позову.

Доводи відповідача щодо неможливості задоволення позовних вимог у звязку з відсутністю бюджетних коштів, призначених на ці виплати, судом не приймаються до уваги. Суд вважає необхідним визначити, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання субєктами владних повноважень на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань, не приймається до уваги. Так, у справах «Кечко проти України» та «Бурдов проти Росії» Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань , оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину не виконання своїх зобовязань.

Відповідно до ст.. 68 Конституції України, кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 17, 21, 71, 104, 159, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», суд, -

П о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Старорафалівської сільської ради Володимирецького району щодо невиплати ОСОБА_3 середньої заробітної плати, яку він одержував на посаді Старорафалівського сільського голови, на період працевлаштування відповідно до ст.. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Зобовязати Старорафалівську сільську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середню заробітну плату, яку він отримував на посаді Старорафалівського сільського голови, на період працевлаштування відповідно до ст.. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», з 5 листопада 2015 року по 21 січня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя: Котик Л.О.