Справа № 820/1973/16
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2016 р. № 820/1973/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кульчій А.М.,

представника позивача - Науменка Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дзержинського районного військового комісаріату м. Харкова, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати незаконними дії Дзержинського районного військового комісаріату м. Харкова щодо призову ОСОБА_1 за 14 днів до закінчення навчання у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди;

- вважати датою призову день звільнення з вищого навчального закладу і отримання диплому 25 червня 2015 року;

- визначити військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України строк служби ОСОБА_1 з дня звільнення з вищого навчального закладу 25 червня 2015 року, як особі, яка на час призову на строкову військову службу має ступінь вищої освіти на рівні спеціаліст - 12 місяців.

Ухвалою суду від 20.07.2016 провадження по даній справі в частині позовних вимог, а саме: вважати датою призову день звільнення з вищого навчального закладу і отримання диплому 25 червня 2016 року - закрито.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії Дзержинського районного військового комісаріату м. Харкова щодо його призову за 14 днів до закінчення навчання у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди незаконними, оскільки позивач має відстрочку від призову для здобуття освіти. Крім того, на час призову на строкову військову службу він мав ступінь вищої освіти на рівні спеціаліст, а тому строк служби повинен бути 12 місяців.

Представник відповідача, Дзержинського районного військового комісаріату м. Харкова, проти задоволення даного адміністративного позову заперечував, зазначивши, що дії щодо призову ОСОБА_1 відповідають вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представники відповідачів, Дзержинського районного військового комісаріату м. Харкова та військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в судове засідання 20.07.2016 не прибули, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника Дзержинського районного військового комісаріату м. Харкова, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 12.06.2015 проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, що підтверджується довідкою №199 від 27.06.2015.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою та громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Крім того, частина 3 зазначеної статті чітко визначає, що військовий обов`язок включає в тому числі призов на військову службу та проходження військової служби.

Частина 5 даної статті передбачає, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Згідно п.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі.

Згідно ч.8 ст.17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам призовного віку, які навчаються у вищих навчальних закладах з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття наступного вищого освітньо-кваліфікаційного рівня вищої освіти.

Частина 10 ст.17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначає, що відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти надається один раз за період навчання, і громадяни призовного віку, відраховані з навчальних закладів за власним бажанням, за невиконання навчального плану, порушення умов контракту або недисциплінованість втрачають право на відстрочку від призову на строкову військову службу незалежно від їх повторного зарахування до того чи іншого вищого навчального закладу або поновлення у вищому навчальному закладі.

Дані норми закону кореспондуються також із нормами Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 року №352.

У п.82 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, зазначено, що право на одержання призовниками відстрочки від призову повинно бути підтверджено відповідними документами, які подаються призовниками до військового комісаріату.

Також п. 85 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом передбачено, що відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти надається один раз за період навчання. Громадяни призовного віку, відраховані з навчальних закладів за власним бажанням, за невиконання навчального плану, порушення умов контракту або недисциплінованість, втрачають право на відстрочку від призову на строкову військову службу незалежно від їх повторного зарахування до того чи іншого вищого навчального закладу або поновлення у вищому навчальному закладі. Період навчання студента зазначається у довідці навчального закладу, згідно з якою районна призовна комісія надає відстрочку на конкретний термін.

Судом встановлено, що відповідно до довідок Харківського національного педагогічному університету імені Г.С. Сковороди, ОСОБА_1 в 2009 році поступив до університету. Строк закінчення навчального закладу 30.06.2013.

Проте, відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , наказом №63-с від 27.06.2012 відрахований із університету за академічну заборгованість, наказом №67-с від 22.06.2013 відрахований із університету у зв`язку із нездачею державного іспиту.

Таким чином, враховуючи, що позивача було відраховано з Харківського національного педагогічному університету імені Г.С. Сковороди за невиконання навчального плану, він втратив право на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Враховуючи викладене, суд вважає законними дії Дзержинського районного військового комісаріату м. Харкова щодо призову ОСОБА_1 до закінчення навчання у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди.

Суд зазначає, що позовні вимоги щодо визначення військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України строк служби ОСОБА_1 з дня звільнення з вищого навчального закладу 25 червня 2015 року, як особі, яка на час призову на строкову військову службу має ступінь вищої освіти на рівні спеціаліст - 12 місяців є похідними, а тому також не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дзержинського районного військового комісаріату м. Харкова, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій незаконними - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 21 липня 2016 року.

Суддя Р.В. Мельников