Справа № 619/1504/16-а
Суддя: Овсянніков В. С.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/1504/16-а
провадження №2-а/619/42/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Овсяннікова В.С.,

при секретарі судового засідання - Михайловій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 ОУПФУ Харківської області; визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 ОУПФУ Харківської області про призупинення (припинення) виплати йому пенсії; зобовязати Дергачівське ОУПФУ Харківської області поновити йому виплати негайно після оголошення судового рішення.

В обґрунтування зазначив, що до серпня 2014 року він перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Старобешевському районі Донецької області. У звязку з набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595 у населеному пункті, де він мешкав, було припинено здійснення повноважень відповідним органом Пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення окупованої території під контролем органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

У звязку зі зверненням з заявою про взяття на облік та виплату пенсії, 13.11.2014 року його було поставлено на облік до управління Пенсійного фонду України в м. Дергачі. З цього часу до березня 2016 року пенсійний фонд нараховував пенсійне забезпечення та перераховував належні до виплат суми на картковий рахунок відкритий на його імя у відділенні «ПриватБанк». Розмір щомісячної пенсії складав 2360 гривень, пенсія зараховувалась на його картковий рахунок 15 числа кожного місяця. З березня 2016 року виплата пенсії припинилась.

Він письмово звернувся до пенсійного фонду для надання пояснень причини призупинення виплат пенсії та додав копії документів, що він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, у якому він також зареєстрований.

22.03.2016 року він отримав лист, в якому зазначено, що виплати йому пенсії була призупинена до зясування питання щодо проживання за місцем реєстрації.

Зазначені дії відповідача порушили його права та позбавили єдиного джерела для існування.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у судове засідання не зявився, надав до суду заперечення в якому проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. В обґрунтування заперечення зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області з 01.08.2014 року, як тимчасово переміщена особа з Старобешівського району Донецької області та отримував пенсію за віком, як непрацюючий пенсіонер. При цьому статус особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції було підтверджено довідкою УПСЗН ОСОБА_2 районної державної адміністрації в Харківській області від 13.11.2014 року за №. На виконання приписів ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та п.7-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» у лютому 2016 року було проведено звірку списків внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку в управлінні з інформацією відповідної бази даних органів соціального захисту населення.

За даними звірки не було підтверджено фактичне місце проживання ОСОБА_1 за адресою вказаною в довідці № від 13.11.2014 року. У звязку з цим виплату пенсії було призупинено з 01.03.2016 року до зясування питання щодо проживання за місцем реєстрації.

Про призупинення виплат пенсії ОСОБА_3 був повідомлений в телефонному режимі шляхом СМС повідомлення, а також листами від 22.03.2016 року за №1131-02/11 та від 18.04.2016 року за №1403-02/11 з зазначенням причини призупинення виплати пенсії та порядку поновлення виплати пенсії, в тому числі і за новим місцем проживання (перебування).

Робочою групою УПЗСН у ОСОБА_2 районі по перевірці інформації щодо фактичного місця проживання внутрішньо переміщених осіб, при виїзді 25.02.2016 року та 17.03.2016 року за адресою: АДРЕСА_1, теж не було підтверджено фактичне місце проживання ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою. Про це свідчать листи-повідомлення УПСЗН в ОСОБА_2 районі від 18.03.2016 року №10-25/1478 та від 18.04.2016 року за №10-25/1992 складені за результатами перевірки.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З довідки УПСЗН ОСОБА_2 районної державної адміністрації в Харківській області від 13.11.2014 року за № ОСОБА_1 має статус особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с.11).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області з 01.08.2014 року, як тимчасово переміщена особа з Старобешівського району Донецької області та отримував пенсію за віком, як непрацюючий пенсіонер, що підтверджує позивач та не заперечується відповідачем.

Згідно ст. 47 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування» - пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Аналогічні положення передбачені Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів №637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

На підставі зазначеної постанови та довідки УПСЗН ОСОБА_2 районної державної адміністрації в Харківській області від 13.11.2014 року за № ОСОБА_1 була нарахована та виплачувалась пенсія.

Згідно ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Пунктом 1 ст. 1 Закону України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи було вилучено з переліку документів, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, визначених Законом України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

При цьому довідка УПСЗН ОСОБА_2 районної державної адміністрації в Харківській області від 13.11.2014 року не скасована і є чинною з урахуванням положень ч.1 ст.4 Закону України від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яка наголошує, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

З листа №1131-02/11 від 22.03.2016 року вбачається, що Дергачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області повідомило ОСОБА_3 про призупинення виплат пенсії з 01.03.2016 року до зясування питання щодо його проживання за місцем реєстрації, у звязку з непідтвердженням фактичного місця проживання за адресою вказаною в довідці № від 13.11.2014 року (а.с.7).

Відповідач в своєму запереченні посилається на те, що 25.02.2016 року та 17.03.2016 року були здійснені виїзди за адресою проживання ОСОБА_1 для перевірки інформації щодо фактичного місця проживання внутрішньо переміщених осіб, але факт його проживання встановлений не був.

На підставі актів перевірки за період з 10.03.2016 року по 14.03.2016 року протоколом №4 засідання робочої групи по перевірці інформації щодо фактичного місця проживання внутрішньо переміщених осіб від 23.03.2016 року, ОСОБА_1 визнаний таким, що на даний час за фактичним місцем проживання, вказаним в довідках ВПО не проживає (а.с.38-40).

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 08.08.2011 року та витягу з Державного реєстру правочинів ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

Відсутність ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, 25.02.2016 року та 17.03.2016 року, жодним чином не свідчить, що він за зазначеною адресою не проживає.

Є очевидним, що жодна особа не зобовязана постійно знаходитись за місцем реєстрації.

З листа на а.с.36 вбачається, що робоча група виходила за його адресою двічі, склала два акти. Копії вказаних актів суду надано не було. З листа вбачається, що згідно актів перевірки ОСОБА_1 не було вдома. О якій годині здійснювались виїзди невідомо. Так само і відсутні відомості щодо перевірки факту його постійного проживання іншими засобами, такими як отримання пояснення сусідів, перевірка отримання кореспонденції, звернення за медичною допомогою тощо.

Частина 1 статті 12 Закону надає вичерпний перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб і такими є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Цей перелік є вичерпним.

Посилання відповідача на п.1 ст.12 Закону України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є необґрунтованим.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», № 637 від 05.11.2014, встановлено, що продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Пічкур проти України», зокрема ст. 53, встановлено, що «підвищення мобільності населення, більш високі рівні міжнародного співробітництва та інтеграції, а також розвиток банківського обслуговування та інформаційних технологій більше не виправдовують здебільшого технічних обмежень щодо осіб, які отримують соціальні виплати…»

У пункті 54 цього ж рішення Європейського суду з прав людини також зазначив про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 року, зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі зазначеного, суд доходить до висновку про необхідність допустити до негайного виконання постанову в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 6-11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 167, 186, 256 КАС України, ст. ст. 47, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, щодо відмови у поновленні пенсійних виплат ОСОБА_1.

Зобов'язати Дергачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016 року.

Допустити до негайного виконання постанову в межах суми стягнення за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України.

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Овсянніков