Справа № 804/15655/15
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2016 рокусправа № 804/15655/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимовій Д.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1дов від 29.01.2016

відповідача: - ОСОБА_2дов від 07.09.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року

у справі № 804/15655/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»

до Дніпропетровської митниці ДФС

про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; визнання недійним та скасування рішення про коригування митної вартості,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просило скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначенні № 110010000/2015/20014 від 14.05.2015. Визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600358/1 від 14.05.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час митного оформлення товарів митному органу на підтвердження митної вартості товару були надані всі необхідні документи, які не містили розбіжностей, не мали ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. З огляду на належність поданих документів, у відповідача були відсутні підстави для вимоги про надання додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, отже відповідачем протиправно винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням другорядного методу 2 ґ.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції мотивовано тим, що виходячи з умов укладеного позивачем зовнішньоекономічного контракту та поданих митниці документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, у відповідача обґрунтовано виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару з застосуванням методу визначення митної вартості товарів за ціною контракту. Посилаючись на ст.ст.54, 55 Митного кодексу України, суд першої інстанції зазначив, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. Тому у суду немає підстав для того, щоб підміняти митний орган, визначаючи інший метод обчислення митної вартості.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тим фактам, на які посилався позивач в обґрунтуванні позовних вимог. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованою особою та вартістю ідентичних товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Всі зауваження відповідача не свідчать про дійсну наявність розбіжностей і не доводять наявність визначених ч.3 ст.53 МК України підстав для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити постанову суду першої інстанції без змін.

В поданих апеляційному суду запереченнях відповідач зазначає, що враховуючи, що зовнішньоекономічний контракт укладений позивачем не з виробником оцінюваного товару, а з посередником, необхідність подання договору з третіми особами, що пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається, обумовлена потребою перевірки врахування в заявленій митній вартості усіх її складових відповідно до ч.10 ст.58 МК України.

Крім того, в наданих позивачем рахунках-фактурах, виставлених контрагентом позивача вартість товару визначена в залежності від вмісту Fe в залізорудному концентраті, тоді як вартість товару згідно виставлених рахунків-фактур виробника не залежить від фактичного вмісту заліза. При цьому, рахунки виробника не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що їх видало, не мають підписів уповноважених осіб. Митниця вважає помилковим твердження позивача, що вищезазначені розбіжності є лише методикою ціноутворення продавця товару, зазначає, що підставою для виникнення сумніву стало те, що за умовами зовнішньоекономічного контракту ціна товару визначається в залежності від вмісту заліза, проте, при різному рівні заліза ціна товару у рахунках виробника визначена в єдиному розмірі. Зазначені розбіжності унеможливили здійснення обчислення заявленої позивачем митної вартості товару та використання наданих рахунків-фактур в якості документів, підтверджуючих митну вартість товару.

Також відповідач зазначає, що як рахунки постачальника, так і рахунки виробника товару не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць, що може свідчити про наявну вірогідність, що до митного оформлення декларантом надано інші документи, ніж ті, що стали підставою для митного оформлення товару на експорт в країні відправлення (Росія).

Крім того, митницею встановлено, що за умовами контракту ціна залізорудного концентрату визначена на рівні 1913,36 руб. РФ/т при базовому вмісті заліза 66%, проте до митного оформлення також був заявлений залізорудний концентрату з вмістом заліза від 66,1% до 66,5%, таким чином відомості щодо ціни товару,зазначені в експортній декларації, не відповідають фактичній ціні імпортованого товару.

Також за умовами зовнішньоекономічного контракту умовами поставки визначено СРТ Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат з доставки товару до місця призначення на кордоні України. Оскільки позивачем до митного оформлення надано документи, які містять розбіжності стосовно умов поставки оцінюваного товару та, відповідно, його вартості, необхідне подання відомостей щодо транспортної складової з метою проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості. Твердження позивача про безпідставність витребування документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, суперечить ч.2 ст.53 МК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтвердження матеріалами справи, 29.04.2015 між позивачем - Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» та ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі - продажу № 15-835/12 згідно з умовами якого продавець зобов'язався здійснити покупцю поставку товару, а покупець зобов'язався прийняти його та оплатити на умовах, зазначених у додатках до контракту.

Згідно додатку №2 від 05.05.2015 до вказаного контракту продавець зобовязався поставити ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» товар - залізорудний концентрат в кількості 44000 тон за ціною 1913,69 руб. РФ за одну тону на умовах поставки СРТ - ст. Дніпродзержинськ Придніпровська залізниця. Виробником товару є ВАТ «Стройленский ГОК», Росія.

Відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 та додатку №2 від 05.05.2015 залізорудний концентрат імпортується за ціною,що розраховується в залежності від вмісту Fe в залізорудному концентраті. Базова ціна залізорудного концентрату визначається за ціною 1913,69 руб. РФ за одну тону при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe надбавка або знижка до базової ціни складає 20,36 руб. РФ/т за 1% Fe долі в пропорції.

З метою здійснення митного оформлення партії товару ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» подало до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію №110010000/2015/020841 (відправник ТОВ «Стойленський ГОК»), в режимі ІМ 40 ДР, згідно якої позивачем заявлено митну вартість товару за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, на рівні 1917,80 руб. за 1 тону з урахуванням відсоткового вмісту Fe в залізорудному концентраті. (а.с.169).

В графі 31 ВМД №110010000/2015/020841 наведено опис товару, а саме: залізорудний концентрат; концентрат залізорудний агломераційний, з вмістом FE203-66,0%, 66,1%, 66,2%, 66,3%, 66,4%, 66,5%; SiO2-6,6%, 6,7%, 6,8%, 6,9%, 7,2%, 7,3%; волога-9,90%, 9,91%, 9,92%, 9,93%, 9,94%, 9,95%, 9,98%; одержаний методом магнітної сепарації. СТО №6-2015; застосовується при виробництві агломератів у агломераційному цеху; використовується у металургійному виробництві для власних потреб.

Для підтвердження заявлених відомостей про заявлену митну вартість товару декларантом були подані документи, зазначені у графі 44 вищевказаної декларації, а саме:

- контракт №15-0835-12 від 29.04.2015 року;

- додаток №2 від 05.05.2015 року до контракту;

- рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00028 від 06.05.2015 з додатком;

- рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00031 від 07.05.2015 з додатком;

- рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00032 від 07.05.2015 з додатком;

- рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00033 від 07.05.2015 з додатком;

- рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00034 від 07.05.2015 з додатком;

- рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00037 від 09.05.2015 з додатком;

- рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00038 від 09.05.2015 з додатком;

- рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00039 від 10.05.2015 з додатком;

- рахунок фактуру (інвойс) №БЕЛ00041 від 10.05.2015 з додатком;

- залізничні накладні від 07.05.2015 №АЦ633927, №АЦ633928, від 08.05.2015 №АЦ633929, №АЦ633931, від 09.05.2015 №АЦ633932, №АЦ633933, від 10.05.2015 №АЦ633934, №АЦ633935, від 09.05.2015 №43392356, №43392448, від 10.05.2015 №45828845, від 08.05.2015 №45848793, від 09.05.2015 №45877248, від 11.05.2015 №45929643, №45941390;

- лист ПАТ «ДМКД» №062Д/1196 від 13.05.2015;

- рахунок фактуру від 06.05.2015;

- два рахунки фактури від 07.05.2015;

- два рахунки фактури від 08.05.2015;

- два рахунки фактури від 09.05.2015;

- два рахунки фактури від 10.05.2015;

- сертифікати про походження товару від 13.05.2015 форми СТ-1 №RUUА 4491008, 4491009, 4491010, 4491011, 4491012, 4491013, 4491014, 4491015, 4491016, 4491017, 4491018, 4491019, 4491020, 4491021, 4491022;

- сертифікати якості №31 від 06.05.2015, №32, №33 від 07.05.2015, №34, №35 від 08.05.2015, №36, №37 від 09.05.2015, №38, №39 від 10.05.2015;

- листи ПАТ «ДМКД» №062Д/1136 від 10.05.2015, №062Д/1142, №062Д/1144 від 11.05.2015, №062Д/1159, №062Д/1171 від 12.05.2015;

- копія митної декларації країни відправлення №10101100/050515/0000476 від 05.05.2015.

В результаті здійсненого відповідачем відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України контролю наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, що робить неможливим застосування основного методу визначення митної вартості, а саме:

- товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12, додаток №2 від 05.05.2015, що заявлений декларантом ПАТ «ДМКД» як непрямий, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару. Договір із третіми особами, що повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ «ДМКД» не наданий;

- відповідно до названого зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізнорудного концентрату визначається на рівні 1913,69 руб.РФ при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 20,36 руб.РФ/т за 1% Fe долі в пропорції. Отже, відповідно до зазначеного, середня вартість одиниці оцінюваного товару заявлена на рівні 1917,80 руб.РФ/т.;

- за даними графи 23 «Документы, приложенные отправителем» скан-копій залізничних накладних приєднаних до МД від 14.05.2015 №110010000/2015/020841, наявні товаросупровідні документи, що надавалися відправником, в тому числі, рахунок-фактура та декларація країни експорту від 30.04.2015 №10101100/300415/0000476. Декларантом ПАТ «ДМКД» надано до оформлення рахунки-фактури контрактоутримувача від 06.05.2015 №БЕЛ00028 - вартість 1923,87 руб.РФ/т, вміст Fe - 66,5% відповідно до сертифікату якості №31 від 06.05.2015, від 07.05.2015 №БЕЛ00031 - вартість 1923,87 руб.РФ/т вміст Fe 66,5% відповідно до сертифікату якості №33 від 07.05.2015, від 07.05.2015 №БЕЛ00032 - вартість 1915,73 руб.РФ/т вміст Fe 66,1% відповідно до сертифікату якості №32 від 07.05.2015, від 08.05.2015 №БЕЛ00033 - вартість 1919,80 руб.РФ/т вміст Fe 66,3% відповідно до сертифікату якості №34 від 08.05.2015 року, від 08.05.2015 №БЕЛ00034 - вартість 192,83 руб.РФ/т вміст Fe 66,4% відповідно до сертифікату якості №35 від 08.05.2015, від 09.05.2015 №БЕЛ00037 - вартість 1917,76 руб.РФ/т вміст Fe 66,2% відповідно до сертифікату якості №36 від 09.05.2015, від 09.05.2015 №БЕЛ00038 - вартість 1913,69 руб.РФ/т вміст Fe 66% відповідно до сертифікату якості №37 від 09.05.2015, від 10.05.2015 №БЕЛ00039 - вартість 1913,69 руб.РФ/т вміст Fe 66% відповідно до сертифікату якості №39 від 10.05.2015, від 10.05.2015 №БЕЛ00041 - вартість 1915,73 руб.РФ/т вміст Fe 66,1% відповідно до сертифікату якості №38 від 10.05.2015. Рахунки виставлені в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 №15-0835-12 на умовах поставки СРТ Дніпродзержинськ. Також надано рахунки виробника від 06.05.2015 б/н, від 07.05.2015 б/н-2шт., від 08.05.2015 б/н-2шт., від 09.05.2015 б/н-2шт., від 10.05.2015 б/н-2шт., що виставлені в рамках контракту 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 29.04.2015 року №1, який не містить умов поставки та не завірений печаткою підприємства, що видало зазначені рахунки (ТОВ «Стойленський ГОК»). Рахунки виробника містять інформацію стосовно вмісту Fe та посилання на відповідний сертифікат якості, ціна залізорудного концентрату при базі Fe 66,5% визначена на рівні 1240 руб.РФ/т. Відповідно до зазначеного рахунок виробника та контрактоутримувача містять вартість оцінюваного товару визначену відносно різної базової ціни, що залежить від вмісту Fe. За відсутності договору із третіми особами, що повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлене проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості. Рахунки контрактоутримувача та виробника ідентифікуються між собою лише за вагою та, як зазначено вище та містять ціну товару визначену в залежності від вмісту Fe, що не відповідає ціні рахунку виробника. Таким чином, відповідні документи контрактоутримувача та виробника містять розбіжності щодо вартості товару, що постачається. Крім того, зазначені вище надані рахунки контрактоутримувача та виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць;

- відповідно до Інструкції «Про порядок заповнення декларації на товари», затвердженої Рішенням Комісії Митного Союзу від 20.05.2010 №257, в графі 46 російської митної декларації вказується статистична вартість товару в доларах США, що округлена за математичними правилами до двох знаків після коми. За відомостями графи 46 наданої декларантом ПАТ «ДМКД» копії декларації країни експорту від 05.05.2015 № 10101100/300415/0000476 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 33,42 дол.США/т, що за курсом ЦБРФ (51,14 руб.РФ за 1 дол.США) станом на день оформлення зазначеної МД складає 1709,17 руб.РФ/т, що не відповідає рахункам виробника, ні рахункам контрактоутримувача. Зазначене унеможливлює використання наданої декларації країни експорту в якості документа, що підтверджує заявлену митну вартість;

- за умовами контракту від 29.04.2015 №15-0835-12, додатку №2 від 05.05.2015, визначено умови поставки СРТ Дніпродзержинськ які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення на кордоні України. Відповідно пункту 10 статті 58 Митного кодексу України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, повязані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до заяви ПАТ «ДМКД», що викладена у листі від 13.05.2015 року № 062Д/1196 підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання СРТ Дніпродзержинськ відповідно пункту 10 статті 58 Митного кодексу України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.

Оскільки за висновком митниці декларантом надано документи, що містили розбіжності стосовно умов поставки оцінюваного товару та, відповідно вартості зазначеного товару, митницею зобовязано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) документи, перелічені в електронному повідомленні митниці та графі 33 Рішення про коригування митної вартості. направлено декларанту повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Одночасно декларанта повідомлено, що ч.6 ст.53 Митного кодексу України передбачено, що він за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Листами від 14.05.2015 №062Д/1215, №062Д/1216 декларантом проінформовано митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін, визначений ч.3 ст.53 Митного кодексу України та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно ч.8 ст.55 Митного кодексу України.

14.05.2015 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600358/1, в якому митна вартість товару скоригована до 2,9408 руб./1кг. (метод 2ґ) та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №110010000/2015/20041.

З огляду на фактичні обставини справи,норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України.

Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи.

За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування (статті 55 МК України).

Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У статті 57 МК України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Порядок застосування резервного методу визначає стаття 64 МК України.

Так, згідно ч.ч.1, 2 вказаної статті у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митний кодекс України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Згідно п.п.1, 2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

З аналізу наведених норм вбачається, що для витребування додаткових документів у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено вище, не заперечується відповідачем, позивачем на підтвердження заявленої митної вартості надано комплект обов'язкових документів, передбачений ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які є належним чином оформленими, містять достовірні відомості, базуються на об'єктивних і документально підтверджених даних. При цьому, митницею не зафіксовано ненадання позивачем документів згідно ч.2 ст.53 МК України.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.58 глави 9 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на повязаних із продавцем осіб для виконання зобовязань продавця.

Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.58 МК України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не повязані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі обєктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі обєктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З наведеної норми виливає, що митною вартістю товарів являється по суті загальна сума всіх платежів, здійснених покупцем товарів, що імпортуються, продавцю таких товарів за контрактом.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 МК України).

З наведених норм випливає наявність у митного органу повноважень щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вказаній нормі.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

В даному випадку, обґрунтовуючи розбіжності у наданих позивачем документах, митний орган посилається на те, що в наданих з МД інвойсах контрактоутримувача ціна одиниці товару визначена в залежності від вмісту Fe в кожній партії, як це передбачено зовнішньоекономічним контрактом № 15-0835-12 із позивачем, в той час як в наданих рахунках виробника товару на адресу постачальника ціна визначена незалежно від вмісту Fe на кожну партію в рівному розмірі - 1240 руб.РФ/т, отже, відповідні документи контрактоутримувача та виробника містіть розбіжності щодо вартості товару, що обумовлює необхідність надання контракту постачальника з третьою особою (виробником).

Ці посилання колегія суддів вважає безпідставними, оскільки оцінка методики ціноутворення продавця (ТОВ «Русская горно-металлургическая компания») як умова договору з його постачальником (виробником) продукції не є елементом перевірки складових числового значення митної вартості в розумінні ст. 58 МК України. При цьому рахунки по взаємовідносинам продавця товару з третьою особою (виробником), на зміст яких послався митний орган, не є обов'язковими документами відповідно до частини 2 ст. 53 МК України, а наведені в цих рахунках відомості щодо ціни товару не суперечать економічній обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом.

Також необґрунтованими є посилання відповідача на те, що вищевказані інвойси та рахунки не містять печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць, і це є підставою для сумніву у правильності визначення митною вартості. Як пояснив представник позивача, ці документи не слідували разом із вантажем, а були отримані поштою, що не суперечить законодавству.

Колегія суддів, виходячи зі змісту ст.. 335 ч.1 п.4 пп. «ґ» МК України та Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням N 5/32 від 13.09.2001, зазначає, що законодавством не передбачено обов'язковість наявності на комерційних документах печаток та штампів прикордонних та митних служб, а лише таку можливість, якщо вони наявні у перевізника. В той же час на товаро-транспортних документах, для яких наявність таких печаток і штампів є обов'язковою, ці реквізити в наявності. Отже, вказані обставини не можуть вважатися підставою для виникнення у митного органу обгрунтованих сумнівів.

Крім того, пославшись на наявність вищевказаних розбіжностей між інвойсами продавця та рахунками його постачальника, відповідач також зазначає про необхідність надання відомостей щодо транспортної складової, хоча згідно зовнішньоекономічного контракту та наданих позивачем документів підтверджено здійснення поставки на умовах СРТ - ст. Дніпродзержинськ Придніпровська з/д, які передбачають несення витрат на поставку товару до вказаного пункту призначення продавцем, отже включені у вартість товару. Натомість положення частини 2 ст. 53 МК України в такому випадку не передбачають необхідності надання транспортних (перевізних) документів.

Отже, повна вартість доставки товару на митну територію України була включена у заздалегідь визначену вартість товару за контрактом і здійснювалась постачальником, а тому деталі організації та вартості його транспортування не впливали на визначення митної вартості товару за основним методом.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що за умовами контракту передплата за товар не передбачена, тому позивач не мав можливості надати платіжні документи.

Колегія суддів вважає, що на підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає вимогам ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідність витребовувати додаткові документи.

Натомість відповідач витребував у позивача додаткові документи за всім переліком, що передбачено частиною 3 статті 53 МК України безвідносно перевірки саме тих обставин, які ним розцінені як суттєві розбіжності, а в подальшому ненадання позивачем цих додаткових документів використано для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.05.2015.

Наведені відповідачем обставини не є свідченням неправильності визначення товариством числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару та не стосується відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті товариством за цей товар, а тому не може бути свідченням неправильності визначення товариством числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

Первісно надані декларантом документи, обовязковість надання яких для митного оформлення передбачена у ч.2 ст.53 МК України, містили всі відомості щодо ціни товару і будь-яких розбіжностей у цих документах не виявлено.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що обґрунтування причин, які обумовлювали вимогу до позивача надати додаткові документи, стосовно наявності вищенаведених розбіжностей, свідчить про формальний підхід митного органу до перевірки правильності заявленої митної вартості.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, не доведено, що при декларуванні позивачем товару за першим методом (вартістю Контракту) були наявними обставини, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у митного органу щодо вартості імпортованого товару.

Крім того, слід зазначити, що приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем застосовано другорядний метод 2-ґ, але не надано жодних доказів неможливості застосування інших попередніх другорядних методів, як того вимагають приписи ч.3 ст. 57 МК України, зокрема ані методу визначення щодо ідентичних товарів, ані методу щодо подібних (аналогічних) товарів.

Наведене вище свідчить про протиправне складення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначенні № 110010000/2015/20014 від 14.05.2015 та прийняття рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600358/1 від 14.05.2015, тому вони підлягають скасуванню.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив судове рішення з невірним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду у даній справі та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року у справі № 804/15655/15 скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначенні № 110010000/2015/20014 від 14.05.2015.

Визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600358/1 від 14.05.2015.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко