Справа № 2а/0570/4372/2011
Суддя: Гімон Микола Михайлович
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Папазова Г.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року справа №2а/0570/4372/2011

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гімона М.М.

суддів Василенко Л. А. , Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 і ОСОБА_3 управління державної судової адміністрації в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2011 року у справі № 2а/0570/4372/2011 за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, ОСОБА_3 управління державної судової адміністрації в Донецькій області, про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України, ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації в Донецькій області про визнання протиправними дій ТУ ДСА щодо не проведення розрахунку в день звільнення всіх належних сум, а саме компенсації за невикористану відпустку, зобовязання ДСА виділити додаткове фінансування для здійснення виплати середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівнику сум та невиплаченої суми компенсації за невикористані відпустки, зобовязання ТУ ДСА здійснити нарахування середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівнику сум та невиплаченої суми компенсації за невикористані відпустки та стягнення з ТУ ДСА нарахованих сум заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівнику сум та невиплаченої суми компенсації за невикористані дні відпустки.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2011 року у справі № 2а/0570/4372/2011 позов ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, ОСОБА_3 управління державної судової адміністрації в Донецькій області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації у Донецькій області щодо не проведення розрахунку в день звільнення ОСОБА_2 в частині виплати компенсації за невикористанні відпустки. Зобовязано Державну судову адміністрацію України виділити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації у Донецькій області додаткове фінансування з бюджетної програми «Виконання рішень судів на користь суддів» для здійснення виплати судді у відставці Гірницького районного суду м. Макіївки ОСОБА_2 невиплаченої суми компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за час затримки виплати суми компенсації з 01.01.2011 року по 01.06.2011 року. Зобовязано ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації в Донецькій області здійснити нарахування судді у відставці Гірницького районного суду м. Макіївки ОСОБА_2 невиплаченої суми компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за час затримки виплати суми компенсації з 01.01.2011 року по 01.06.2011 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Постанова суду в часті задоволення позовних вимог обґрунтована тим, що всупереч вимогам ст. 116, 117 КЗпП України позивачу при звільнені компенсація за невикористані дні відпустки виплачена не була, тому слід зобовязати ДСА України виділити ТУ ДСА в Донецькій області додаткове фінансування, а ТУ ДСА в Донецькій області здійснити нарахування позивачу суми компенсації та середнього заробітку за час затримки розрахунку по 01.06.2011 р. В той же час у задоволенні вимоги про стягнення несплачених сум відмовлено через передчасність цієї вимоги, оскільки стягнення суми можливе лише після її нарахування.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 управлінням Державної судової адміністрації у Донецькій області подані апеляційні скарги.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ТУ ДСА в Донецькій області нарахованої суми компенсації та середнього заробітку, і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги і в цій частині.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи у частині стягнення нарахованої суми. Суд першої інстанції, встановивши порушення права позивача на своєчасне отримання при звільненні компенсації за дні невикористаної відпустки, тобто не проведення повного розрахунку з особою при її звільненні, необґрунтовано відмовив у стягненні всіх належних сум та середнього заробітку за час затримки на підставі ст. 117 КЗпП України, пославшись на передчасність цих позовних вимог.

Відповідач ТУ ДСА в Донецькій області в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що він є бюджетною установою, а тому діє в рамках кошторису, затвердженого на конкретний бюджетний рік. Оскільки позивачка з власної вини не використовувала щорічні відпустки за минулі роки, а в кошторисі 2011 року на Гірницький районний суд м.Макіївки не передбачено коштів на виплату компенсації за відпустки за минулі роки, ТУ ДСА в Донецькій області не має можливості виплатити всі суми на час звільнення, а здійснюватиме це по мірі наявності можливості. При цьому зазначив, що зі 126 днів у січні 2011 року позивачці було виплачено компенсацію за 61 день в сумі 12805,73 грн. за період роботи з 27 липня 2009 року по 31.12.2010 року, а сума компенсації за останні 65 днів складає 13645,45 грн., з яких в червні 2011 року сплачено 3148,95 грн.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляцію відповідача слід залишити без задоволення, апеляцію позивача необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працювала суддею Гірницького районного суду м. Макіївка і 31 грудня 2010 року наказом № 67-к від 31.12.2010 року була звільнена у звязку з виходом у відставку. За вказаним наказом ОСОБА_2 належить виплатити компенсацію за невикористані відпустки тривалістю 126 днів за період роботи з 27.07.2007 року по 27.12.2010 року. Дані обставини не заперечуються сторонами.

Розмір середньоденного заробітку позивача для розрахунку компенсації за невикористану відпустку становить 209,93 грн., що підтверджено довідкою ТУ ДСА в Донецькій області від 20.04.2011 року (а.с. 34) і не оспорюється сторонами. Станом на 20.04.2011 року позивачу фактично не сплачена компенсація за 65 днів відпустки в сумі 13645,60 грн.

Судом апеляційної інстанції на підставі отриманих з ОСОБА_3 управління ДСА України в Донецькій області довідок від 23 серпня 2011 року встановлено, що компенсація за 126 днів невикористаної відпустки позивачу виплачувалась частинами до 01 серпня 2011 року і на вказану дату сплачена у повному обсязі. Також встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача за два повні відпрацьовані місяці до звільнення становила 244,68 грн., що підтверджено довідкою відповідача.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог є обґрунтованими і законними з наступних підстав.

Згідно ст. 83 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією.

Згідно статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Оскільки судом встановлено, що на час звільнення позивача він мав 126 днів невикористаної відпустки, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права отримати грошову компенсацію за них, яку відповідач ТУ ДСА в Донецькій області зобовязано було сплатити в день звільнення.

Згідно статті 117 даного Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Колегія суддів вважає, що оскільки на день ухвалення судом першої інстанції постанови із позивачем повний розрахунок по належним при звільненні сумам проведений не був, відповідач - ТУ ДСА в Донецькій області - зобовязаний виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто до 01 серпня 2011 року.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності ТУ ДСА у Донецькій області та зобовязання ДСА України виділити ТУ ДСА в Донецькій області з бюджетної програми «Виконання рішень судів на користь суддів» додаткове фінансування для здійснення належних виплат на користь позивача, а також щодо обовязку ОСОБА_3 управління ДСА в Донецькій області здійснити нарахування позивачу невиплаченої суми компенсації та середнього заробітку за час затримки виплати, є обґрунтованими.

В той же час колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення вказаних сум через їх передчасність, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом просив стягнути з відповідача кошти, тобто обрав спосіб захисту свого права, передбачений ст. 162 ч.2 п.4 КАС України, суд встановив порушення права позивача, тому повинен був здійснити розрахунок належних до сплати сум та ухвалити рішення про їх стягнення після нарахування та виділення додаткового фінансування.

Вирішуючи справу в частині позовних вимог про нарахування та стягнення належних сум, колегія суддів виходить з того, що на час апеляційного перегляду справи спірна сума компенсації за дні невикористаної відпустки виплачена позивачу в повному обсязі добровільно на 01.08.2011 року, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Оскільки повний розрахунок з позивачем був здійснений на 01.08.2011 року, то з ОСОБА_3 управління ДСА в Донецькій області на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за період з 01.01.2011 року по 01.08.2011 року. За цей період позивач мав би 142 робочі дні, тому виходячи з його середньоденного заробітку 244,68 грн. нарахуванню та стягненню на користь позивача підлягає 34744,56 грн. з утримання встановлених законодавством податків та обовязкових платежів.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності підстав для стягнення з нього суми середнього заробітку за час затримки розрахунку з особою при звільненні з огляду на відсутність такого фінансування з державного бюджету України до уваги не приймаються, оскільки законодавством не повязується реалізація прав особи з наявністю фінансування державою таких витрат, але фактична реалізація такого права можлива після реального виділення необхідних коштів розпоряднику бюджетних коштів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції припустив порушення норм матеріального та процесуального права що призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 управління державної судової адміністрації в Донецькій області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, ОСОБА_3 управління державної судової адміністрації в Донецькій області, про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення суми скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, ОСОБА_3 управління державної судової адміністрації в Донецькій області, про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення суми задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації у Донецькій області щодо не проведення розрахунку в день звільнення ОСОБА_2 в частині виплати компенсації за невикористанні дні відпустки.

Зобовязати Державну судову адміністрацію України виділити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації у Донецькій області додаткове фінансування з бюджетної програми «Виконання рішень судів на користь суддів» для здійснення виплати судді у відставці Гірницького районного суду м. Макіївки ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки виплати суми компенсації в розмірі 34744,56 грн.

Зобовязати ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації в Донецькій області здійснити нарахування судді у відставці Гірницького районного суду м. Макіївки ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки виплати суми компенсації за невикористані дні відпустки в розмірі 34744,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 управління Державної судової адміністрації у Донецькій області за рахунок отриманих як додаткове фінансування від Державної судової адміністрації України коштів середній заробіток за час затримки виплати суми компенсації за невикористані дні відпустки в розмірі 34744,56 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5