Справа № 2а/0370/370/11
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м. Київ К/800/48051/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Ратнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 березня 2011 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року

у справі № 2а/0370/370/11 (№ 27901/11/9104)

за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства «Прогрес»

до Ратнівської міжрайонної державної податкової інспекції у Волинській області

про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2011 року сільськогосподарське приватне підприємство «Прогрес» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Ратнівської міжрайонної державної податкової інспекції у Волинській області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 22 вересня 2010 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16 березня 2011 року позов був задоволений повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 22 вересня 2010 року № .

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 березня 2011 року залишено без змін.

В касаційній скарзі Ратнівська ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 березня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Контрольно-ревізійним відділом в Ратнівському районі була проведена позапланова документальна ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності СГПП «Прогрес» за період з 01 січня 2007 року по 01 січня 2010 року, за результатами якої складений акт № 380-14/08 від 16 серпня 2010 року.

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені, зокрема, вимоги пунктів 2.6, 3.7, 3.10 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, та пункту 1 статті 3, пункту 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: встановлено факт неоприбуткування готівки у загальній сумі 6571800,00 грн. в касовій книзі підприємства в день її надходження та факт несвоєчасного оприбуткування готівки у загальній сумі 4492243,00 грн. (згідно чеків банку порушення мали місце у такі дати: 26 вересня 2007 року, 27 травня 2008 року, 30 травня 2008 року, 17 червня 2008 року, 23 червня 2008 року, 12 серпня 2008 року, 01 липня 2009 року).

22 вересня 2010 року Ратнівська МДПІ у Волинській області на підставі вказаного акта перевірки прийняла рішення № , яким на підставі пункту 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки» застосувала до СГПП «Прогрес» штрафні (фінансові) санкції у сумі 55320215,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що податковим органом був пропущений строк застосування до суб'єкта господарювання адміністративно-господарських санкцій, визначений статтею 250 Господарського кодексу України, оскільки порушення мали місце у період з 26 вересня 2007 року по 01 липня 2009 року, тоді як оспорюване рішення було прийняте податковим органом лише 22 вересня 2010 року.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Як вбачається з акту перевірки, порушення позивачем вимог пунктів 2.6, 3.7, 3.10 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, та пункту 1 статті 3, пункту 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», мали місце у період з 26 вересня 2007 року по 01 липня 2009 року на загальну суму 11064043,00 грн., що підтверджується чеками банку, перелік та реквізити яких наведені на 3-5 аркушах акту перевірки (арк. справи 16-17).

Разом з цим, оспорюване рішення № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій було прийняте податковим органом 22 вересня 2010 року.

За своєю суттю передбачені статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» штрафні (фінансові) санкції є адміністративно-господарськими санкціями, а тому їх застосування регулюється нормами глави 27 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно частини 1 статті 238, частини 1 статті 250 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків; адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що порушення органом державної податкової служби строків застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 250 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), є підставою для задоволення позовних вимог про скасування такого рішення.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Ратнівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Волинського окружного адміністративного суду від 16 березня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Ратнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 березня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна