Справа № 266/258/16-а
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/258/16-а
Провадженя№ 2-а/266/15/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участі секретарів Циганкової М.М., Широкової Г.К., позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

18.05.2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що з 01.03.1985 року по 30.04.1995 року він працював в районах Крайньої Півночі. При обчисленні йому пенсії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя (далі УПФУ) не зарахувало йому стаж роботи в районах Крайньої Півночі з 01.03.1985 року по 17.04.1995 року. З 16.10.2015 є пенсіонером за віком та знаходиться на обліку в УПФУ. Для розрахунку пенсії відповідачу було надано необхідні для цього документи трудова книжка, довідка №384/89-я від 23.03.2009 року та додатково довідки №2926 від 25.11.2015 року та №К-2400 від 28.10.2015 року. При обчисленні коефіцієнта по заробітній платі відповідач не вірно розрахував заробітну плату в період з 01.01.1992 року по 31.10.1994 року. Не погодившись з рішенням УПФУ позивач звернувся до нього зі скаргою про перерахунок пенсії. 19.01.2016 року позивачем отримано відповідь на його скаргу, в якій відмовлено в перерахунку пенсії. Вважає дії відповідача не законними та просить суд визнати дії УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя протиправними, зобовязати зробити перерахунок пенсії та нарахувати трудовий стаж за період з 01.03.1985 року по 17.04.1985 року та з 01.01.1991 року по 30.04.1995 року з застосуванням коефіцієнту 1.5 (1 рік = 1 року 6 місяцям), визнати неправомірною відмову УПФУ в обчисленні коефіцієнта по заробітній платі за період з 01.01.1992 року по 31.10.1994 року з використанням районного коефіцієнту та надбавок, зобовязати відповідача зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та обчислити коефіцієнт по заробітній платі за період з 01.01.1992 року по 31.10.1994 року з використанням районного коефіцієнту та надбавок з 16.10.2015 року, покласти на відповідача витрати на сплату судового збору та витрати на надання юридичної допомоги.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що працював на підприємстві ВАТ «Якутуглестрой» на посаді дорожнього робочого, на підтвердження чого ним надано трудову книжку та довідки. З отриманої заробітної платні ним в повному обсязі сплачено податки. Основним документом для підтвердження місця роботи та стажу є трудова книжка, договір укладався для бронювання житла в м. Маріуполі, але він не є обовязковим. При розрахунку пенсії надав в УПФУ трудову книжку, довідки, охоронне свідоцтво та відпускне посвідчення, але ці документи не були прийняті до уваги. Вважає дії відповідача не законними та такими, що не відповідають чинному законодавству України, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила суду, що при відмові в перерахунку пенсії з урахуванням праці позивача в умовах Крайньої Півночі УПФУ посилалось на ст. 78 Закону «О пенсионном обеспечении граждан СССР» в звязку із відсутністю трудового договору. Ці дії відповідача вважає незаконними, оскільки позивач в березні травні 1985 працював вже працював в умовах Крайньої Півночі та отримував заробітну плату, про що вказано в архівній довідці. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача, ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала в повному обсязі, пояснивши суду, що ОСОБА_1 призначено пенсію зі зменшенням пенсійного віку згідно списку №1 відповідно до п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 13 (а) Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 16.10.2015 року. Пільгове обчислення трудового стажу до 01.01.1991 року провадиться на умовах та в порядку, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року та застосовується до осіб, які працювали в умовах Крайньої Півночі і місцевостях, які до них прирівняні. Підставою для пільгового обчислення є трудова книжка, трудовий договір або довідка в яких зазначено період роботи та користування пільгами. В наданих ОСОБА_1, при призначенні пенсії, документах не зазначені відомості про користування пільгами по обчисленню стажу, тому не має підстав для пільгового обчислення стажу позивача в період з 01.03.1985 року по 17.04.1985 року. Заробітна плата в період з 01.01.1992 року по 31.10.1994 року з урахуванням районного коефіцієнту обчислюється на підставі Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць СНГ та здійснюється відповідно до законодавства держави, на території якої вони мешкають і таким чином при обчисленні заробітної плати та пенсії УПФУ позбавлений законних підстав для обчислення розміру пенсії із заробітної платні з урахуванням районних та поправочних коефіцієнтів за період після 01.01.1992 року. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, підтримала викладені ОСОБА_3 обставини. Додатково пояснила, що згідно положень Закону №1058 страховий стаж нараховується тим, у кого при роботі в умовах Крайньої Півночі був укладений трудовий договір. Аналогічна позиція викладена в постановах ВАСУ, де встановлено, що факт роботи який вказано в трудовій книжці не є підставою для розрахунку стажу з врахуванням кратності. В наданій позивачем архівній довідці від 23.03.2009 року не було вказано розміру надбавки, в довідці від 28.10.2015 року не вказано коефіцієнт та розмір надбавки, в трудовій книжці не зазначено користування пільгами. УПФУ не може надати формуляр згідно з тимчасовою угодою від 15.01.1993 року. Пенсія за віком призначається, якщо трудовий стаж складає не менше 20 років районах Крайньої Півночі або прирівняних до них. Стаж позивача становить 12 років, 10 місяців, 12 днів або 15 років в районах Крайньої Півночі. Розрахунок заробітної плати та надбавки провадився з урахуванням положень Угоди про порядок переведення та виплати пенсій і ст. 40 Закону України «Про загальнообвязкове державне пенсійне страхування». Позивач отримує пенсію за списком №1, при розрахунку використано максимальну зарплатню. Просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та знаходиться на обліку в УПФУ з 16.10.2015 року, отримує пенсію за віком згідно списку №1 (а. с. 11-13)

06.01.2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ зі скаргою, в якій зазначив, що при розрахунку його пенсії відповідачем не враховано його стаж роботи в районах Крайньої Півночі з урахуванням пільгового кратного коефіцієнту, не вірно обчислено заробітну плату (а. с. 14).

Листом УПФУ від 16.01.2016 року позивачу відмовлено в задоволенні скарги про перерахунок пенсії із застосуванням кратності до вказаних ним періодів роботи, оскільки він не укладав строкових трудових договорів (а. с. 15-16).

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 працював підприємстві ВАТ «Якутуглестрой» в районах Крайньої Пвіночі на посаді дорожнього робочого в період з 01.03.1985 року по 30.04.1995 року: в Дорожньо будівельному управлінні №10 тресту «Спецстрой» з 01.03.1985 року по 31.03.1987 року, в управлінні механізації будівництва і спеціальних робіт «Спецстрой» з 01.04.1987 року по жовтень 1988 року, в Будівельному управлінні «Спецстрой» з листопада 1988 року по 30.04.1995 року (а. с. 7, 8, 9-10).

За правилами п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (абзац другий пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28 (далі - Інструкція).

За змістом пункту 7 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Згідно із пунктом 6 Інструкції пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року, надаються працівникам експедицій, цілорічних партій, нафторозвідок, загонів, які розташовані (базуються) у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, які розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі і місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, направленим на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в цілорічні партії, нафторозвідки, загони.

Відповідно до пункту 5.9 Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31 грудня 1987 року № 794/33-82, працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10 лютого 1960 року.

Про надання таким працівникам пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, у вказаній постанові не зазначено.

Для отримання права на пільги особа повинна укласти строковий трудовий договір.

Факт укладання такого договору є предметом доказування у випадку спору між особою і пенсійним органом. Відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період. Наявність лише запису у трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності.

Щодо періодів стажу після 1991 року, чинним законодавством не передбачено врахування цих періодів роботи в пільговому обчисленні.

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди громадяни ОСОБА_5, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам ОСОБА_5, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно зі статтею 3 Тимчасової угоди при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами ОСОБА_5. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам ОСОБА_5 цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу в Законі України «Про пенсійне забезпечення» і в Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу в Законах України «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивачем при розрахунку пенсії в період з 01.03.1985 року по 17.04.1985 року та обчисленні заробітної плати за період з 01.01.1992 року по 31.10.1994 року не надано трудових договорів, тому відповідачем розрахунок проведено правомірно, в межах діючого законодавства.

Також суд враховує, що документально підтверджений трудовий стаж позивача становить 12 років, 10 місяців, 12 днів або 15 років в районах Крайньої Півночі, що не відповідає положенням статті 1 Тимчасової угоди громадяни ОСОБА_5 (а. с. 9-10)

Посилання позивача на надану трудову книжку, відпускне посвідчення та охоронне свідоцтво не можуть бути прийняті до уваги, як підтвердження наявності пільг в ОСОБА_1

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України яка викладена в постанові від 27 жовтня 2015 року у справі № 338/1079/14-а.

Керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Тимчасовою угодою від 15 січня 1993 року, Угодою про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, ст.ст. 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити за всіма вимогами.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя в 10-денний строк з дня його проголошення, а особою, у відсутність якої ухвалено рішення у той самий строк

з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.