Справа № 2-а-4/2010
Суддя: Бульба О. М.
Дата ухвалення: 2010-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4/2010
Провадження № 2-а-4/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2010 м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді: Бульби О.М.,

при секретарі: Малихіній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Енергодар адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, третя особа - головне управління праці та соціального захисту населення Запорізької облдержадміністрації, про стягнення коштів недоотриманих сум щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2009р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради про стягнення з нього недоотриманих ним сум щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, як учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, встановленими ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, в якому зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2,). За 2008 рік, він отримав допомогу на оздоровлення значно нижчу, ніж це передбачено ст.48 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ. Відповідач відмовився зробити самостійно перерахунок виплат та здійснення таких виплат.

Посилаючись на положення ст.19 Конституції України, положення ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, Рішення Конституційного Суду України за №6- рп/2007 від 09.07.2007року, просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради по відмові йому в перерахунку та виплаті недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення на підставі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ за 2008 рік та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради на його користь недоотриману ним щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік у сумі 2525 грн.

Після уточнення позовних вимог, просить суд зобовязати управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області донарахувати йому недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 2525 грн. та забезпечити виплату цих коштів.

У судовому засіданні ОСОБА_2 позов повністю підтримав, надав письмове та усне пояснення.

Відповідач у судове засідання надав письмові заперечення на позовну заяву та надав усне пояснення.

Відповідно до заперечень та пояснень відповідача, він погоджується з тим, що відповідно до частини 4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, але вважає, що ст.62 Закону передбачено, що порядок застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами, до яких себе й відносить. Вважає, що порядок застосування Закону, в тому числі ст.48, визначає КМ України. Постановою КМ України №562 від 12.07.2005 року встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення, в тому числі ліквідаторам 2 категорії. Вважає, всі виплати були ним здійснені у відповідності з зазначеною постановою КМ України. Також вважає, що він не може замовляти кошти на погашення боргів по виконавчим листам, оскільки це можна зробити тільки за наявності відповідного бюджетного призначення. Також посилається на те, що на даний час не прийняті відповідні державні та урядові рішення щодо впровадження Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007, тому він не може здійснити виплати, як зазначено у ст.48 Закону.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, так як обґрунтований і знайшов підтвердження у судовому засіданні.

Судом установлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, на якого розповсюджуються положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ.

Відповідно до частини 4 ст.48 зазначеного Закону, щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії виплачується за місцем їх проживання органами соціального захисту населення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, який визначається на момент виплати.

Із змісту ст.1 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року №796-ХІІ, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону № 796-ХІІ.

В серпні 2008 року ОСОБА_1 отримав щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік в сумі 100,00 грн.

14.08.2009року ОСОБА_1 направив запит на адресу Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради, з проханням здійснення перерахунку та виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення на підставі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ за 2008 рік в частині неповного нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік.

26.08.2009року, відповідач направив йому письмову відповідь, відповідно до якої відмовив у самостійному перерахунку розміру виплати щорічної допомоги на оздоровлення, та проведення виплат такої різниці.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України. В адміністративних позовах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, який заперечує проти позову не надав суду обґрунтованих доказів правомірності свого рішення, дій.

09.07.2007р. Конституційний Суд України прийняв Рішення за №6-рп/2007, яким визнав неконституційним обмеження, щодо соціальних виплат, в тому числі, на підставі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ. В п.5 цього Рішення, зазначено, що «рішення Конституційного суду у цій справі має преюдиціальне значення (обовязкове) значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними». Також, у цьому Рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що «зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій ст.8, частині другій ст.19, статтям 21, 22, п.1 ч.2 ст.92, частинам 1, 2, 3 ст.95 Конституції України. Таким чином, Верховна рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин». Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України, є остаточним і не може бути оскаржене.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№10- рп/2008) положення п. 28 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», яким ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»викладена в новій редакції - визнано таким, що не відповідає Конституції України, а тому дія ст. 48 Закону відновлена.

Враховуючи, що положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на час виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення були чинними, то суд приходить до висновку, що при розрахунку позивачу суми щорічної допомоги на оздоровлення необхідно керуватися положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач по справі повинен був виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за зазначений період, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Питання про розмір такого роду виплат відноситься до компетенції Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради.

За зазначених обставин дії Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради по відмові ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті недоотриманої ним щорічної допомоги на оздоровлення на підставі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ за 2008 рік є неправомірними.

Разом з цим, суд не може ухвалити рішення про стягнення конкретної суми, про що просить позивач, оскільки нарахування і виплату даної допомоги на оздоровлення відповідно до закону проводить відповідач і в компетенцію суду цей вид діяльності не входить. Тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо забезпечення виплати допомоги на оздоровлення, оскільки вона суперечить вимогам ч.3 ст.105 КАС України.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо юрисдикції справ, пов'язаних із соціальними виплатами, який набрав чинності 10 березня 2010 року усі справи які пов'язані з призначенням, перерахунком, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних

виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації розглядаються у порядку цивільного судочинства. Згідно перехідних положень даного Закону адміністративні суди завершують розгляд справ даної категорії, провадження по яких відкрито. Тому судом апеляційної інстанції є Апеляційний суд Запорізької області, до якого і може бути здійснено оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 2,8-11, 70, 71, 100,159 - 163, 186, 254 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення на підставі ст.48 Закону України „Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2008 рік в частині неповного нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 належних сум щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2008 рік.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі - з 15 години 25.06.2010 року. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Суддя О. М. Бульба