Справа № 431/2871/16-а
Суддя: Олійник С. В.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 431/2871/16-а
Провадження 2-а/431/50/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

14 липня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

судді Олійник С.В.,

за участі секретаря Яковенко А.Л.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в м. Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку. В подальшому розмір пенсії був перерахований з розрахунку 80 відсотків від суми місячного заробітку згідно чинного законодавства України. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» установлено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій, підвищені на 25 відсотків посадові оклади працівників прокуратури, розмір яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012, № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». У звязку з цим, 26.05.2016 року вона звернулась до відповідача з письмовою заявою за встановленою формою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Луганської області від 06.05.2016 року № 18-331вих-16 про розмір суми місячної заробітної плати з відповідної прокурорсько-слідчої посади, з якої вона вийшла на пенсію у розмірі 90 відсотків місячного (чинного) заробітку, без обмеження її максимального розміру. Рішенням від 31.05.2016 року № 4861/02 відповідач відмовив їй в такому перерахунку пенсії через відсутність законних підстав. Вважає, що дії та рішення управління Пенсійного фонду щодо відмови в перерахунку їй пенсії є незаконними, оскільки порушують її соціальні права щодо пенсійного забезпечення. Крім того, вважає, що перерахунок призначеної їй пенсії повинен здійснюватись без обмеження максимального розміру пенсії, оскільки на час призначення їй пенсії будь-яких обмежень максимального розміру пенсії ЗУ «Про прокуратуру» не передбачалось. Тому, просить суд визнати протиправними дії субєкта владних повноважень-управління Пенсійного фонду України у Старобільському районі Луганської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років. Зобовязати субєкт владних повноважень-управління Пенсійного фонду України у Старобільському районі Луганської області перерахувати пенсію за вислугу років з 01 січня 2016 року на підставі довідки прокуратури Луганської області від 06.05.2016 року за № 18-331вих-16 відповідно до ст. 50-1 закону України «Про прокуратуру» у визначеному законом розмірі від суми місячної заробітної плати з посади старшого прокурора відділу прокуратури Луганської області, без обмеження її максимального розміру та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку.

У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позов та пояснила, що позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у звязку з набранням чинності п.5 Прикінцевих Положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ. Просить у задоволені позову відмовити, оскільки з 01 червня 2016 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а отже і раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено позивача, як пенсіонера, встановлено приписами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Частиною 4 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що працівникам, які не мають вислуги 20 років, якщо стаж служби в органах прокуратури становить не менше 10 років, після досягнення чоловіками 55 років при страховому стажі 25 років і більше, а жінками - 50 років при страховому стажі 20 років і більше, пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах з розрахунку 80 відсотків місячного заробітку за 20 років вислуги. За кожний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків і 20 років для жінок пенсія збільшується на один відсоток місячного заробітку, з якого вона обчислюється.

У відповідності до ч.12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 17,18 ст.50-1 Закону №1789, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону №3668-УІ змін не зазнали.

Таким чином, внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 12, 13,17,18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Судом встановлено, що з 01.12.2009 року позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90% від заробітку.

Відповідно до довідки від 06.05.2016 року за № 18-331вих-16, виданої прокуратурою Луганської області ОСОБА_2, заробітна плата з 01.12.2015 року складає дванадцять тисяч шістсот пятдесят вісім гривень 37 копійок.

У відповідності до ч.12 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Позиція УПФУ про відсутність правових підстав для проведення перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_2 з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015р. № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», необґрунтована тому, що воно застосувало нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Посилання УПФУ у рішенні №4861/02 від 31.05.2016 на норми вищевказаного закону щодо не призначення з 01.01.2016 року та не проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не ґрунтується на правових нормах, оскільки таке право позивачеві було надано з моменту призначення пенсії, тобто з 01.12. 2009 року і на підставі діючого на той час законодавства, а відтак, не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Таке застосування УПФУ норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтями 22 та 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантовано право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України "Про прокуратуру".

Конституційним Судом України неодноразово розглядались питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист громадян України та визначалось, що Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказував, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

За таких обставин, зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, постанові від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13, де зазначено, що у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на перерахунок пенсії, рішення відповідача є неправомірним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, як доведеного та обґрунтованого. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 159,160,162,163 КАС України, суд,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії субєкта владних повноважень-управління Пенсійного фонду України у Старобільському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області від 06.05.2016 року за № 18-331вих-16.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області від 31.05.2016 року за №4861/02 щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії.

Зобовязати субєкт владних повноважень-управління Пенсійного фонду України у Старобільському районі Луганської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок призначеної пенсії в розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області від 06.05.2016 року за №18-331вих-16, без обмеження її максимального розміру з 01 січня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати на оплату судового збору в сумі 551 гривні 21 копійки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя С.В. Олійник