Справа № 814/4357/15
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/4357/15

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Князєв В.С.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

за участю: секретар судового засідання - Курманова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, в якому позивач просив: визнати бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» щодо невключення ОСОБА_3 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 114394,01 грн. - протиправною; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олексія Юрійовича включити ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 114394,01 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Також, апелянтом були подані додаткові обґрунтування заявленої апеляційної скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апелянт просив закрити провадження у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено: договір банківського рахунку № 170233-DEP/2010 від 09.06.2010 року, за яким ПАТ «Банк «Київська Русь» відкриває картковий рахунок НОМЕР_1 в гривні, здійснює його розрахунково-касове обслуговування та випускає на ім'я власника рахунку та/або його довірених осіб платіжну картку (картки); договір банківського рахунку з використанням спеціальних платіжних засобів (платіжних карток) № 286367-PRC/2011 від 23.12.2011 року, за яким ПАТ «Банк «Київська Русь» відкриває картковий рахунок НОМЕР_2 з використанням спеціального платіжного засобу (платіжної картки), випускає картку та здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку, валюта рахунку: українська гривня; договір банківського рахунку в національній валюті № 12529-83 від 01.03.2012 року, за яким ПАТ «Банк «Київська Русь» відкриває поточний рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України та здійснює його розрахунково-касове обслуговування; договір банківського рахунку з використанням спеціальних платіжних засобів (платіжних карток) № 384888-PRC/2013 від 12.02.2013 року, за яким ПАТ «Банк «Київська Русь» відкриває банківський рахунок НОМЕР_3 з використанням спеціального платіжного засобу (платіжної картки), випускає картку та здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку, валюта рахунку: долар США; заяву-договір про приєднання до договірних умов та правил відкриття та обслуговування ПАТ «Банк «Київська Русь» поточних розрахунків фізичних осіб, операцій за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів - платіжних карток № 392808-PRC/2013 від 12.04.2013 року, за яким ПАТ «Банк «Київська Русь» відкриває та обслуговує поточний рахунок з можливістю використання електронних платіжних засобів - платіжних карток НОМЕР_5 та видає платіжну картку в валюті Євро; договір № 517911-FО/2014 від 14.07.2014 року, за яким ПАТ «Банк «Київська Русь» відкриває поточний рахунок НОМЕР_4 в національній валюті України та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

19.03.2015 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних».

Цього ж дня, на підставі вказаної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», згідно з яким з 20.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. строком на 3 місяці з 20 березня 2015 року по 19 червня 2015 року включно.

Також, з наявних в матеріалах справи виписок з рахунку позивача НОМЕР_1 (а.с.21) та рахунків СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський» №№ 001, 001 (а.с.77-81) вбачається, що у вказаний день, а саме 19.03.2015 року на вказаний рахунок позивача НОМЕР_1 з рахунків СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський» №№ 001, 001, також, відкритих в ПАТ «Банк «Київська Русь», надійшли грошові кошти у сумі 66000 грн. в якості поворотної фінансової допомоги та її повернення.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних № 116 від 15.06.2015 року строк проведення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» продовжено до 19.07.2015 року включно.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» від 16.07.2015 року № 460, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» від 17.07.2015 року № 138, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова О.Ю. строком на 1 рік з 17.07.2015 року по 16.07.2016 року включно.

Одночасно із цим було оголошено про початок процедури виплати коштів вкладникам ПАТ «Банк «Київська Русь» у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, але не більше 200000 грн.

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було опубліковано оголошення про те, що з 17.06.2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» розпочинає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився 31 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

23.06.2015 року позивачем до адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було подано заяву (а.с.31), в якій останній у зв'язку з невключенням його до списку вкладників, що мають право на отримання коштів в межах гарантованої суми під час тимчасової адміністрації просив включити його до таких списків, а також здійснити виплату коштів за поточними рахунками, відкритими у банку, перелік яких наведений у вказаній заяві.

Із листа-відповіді від 28.07.2015 року № 6828/29 ПАТ «Банк «Київська Русь» (а.с.33) вбачається, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» було визнано сумнівними операції щодо перерахування коштів на рахунки, що належать позивачу, у результаті чого відповідні документи передано банком до правоохоронних органів, а операції за вказаними рахунками тимчасово обмежено.

29.01.2016 року на адресу позивача та СВК «Лиманський» і ТОВ «Агрофірма «Лиманський» Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волковим О.Ю. були надіслані повідомлення №№ 556/16, 557/16 (а.с.82-83) про нікчемність правочинів щодо перерахування грошових коштів у загальній сумі 66000 грн. з поточних рахунків СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський» №№ 001, 001 у ПАТ «Банк «Київська Русь» на особовий рахунок НОМЕР_1 у ПАТ «Банк «Київська Русь», відкритий на ім'я позивача, відповідно до п.п. 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Дізнавшись про відсутність позивача у переліку та загальному реєстрі вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до наведеного переліку вкладників, останній звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції, аналізуючи заперечення відповідача з посиланням на ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції на момент виникнення правовідносин), дійшов висновку, що відсутні підстави, визначені цією нормою, для визначення укладеного між позивачем та СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський» правочинів нікчемними.

Також, задовольняючи заявлені позивачем вимоги, суд першої інстанції відхилив посилання відповідача на положення ч.ч. 1, 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу нікчемності правочину, дійшовши висновку, що станом на день зарахування коштів на рахунок позивача посадові особи банку зберігали свої повноваження.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній задовольняючи заявлені позивачем вимоги, вважає, що вони ґрунтуються на неповному дослідженні обставин справи, помилковому застосуванні норм матеріального права, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 26 Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку і сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, проте Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Згідно статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а виконавча дирекція Фонду протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Аналогічні вимоги містить і Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за № 1581/21893.

При цьому, відповідно до ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Також, відповідно до ст. 38 вказаного Закону протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Аналіз викладених положень нормативно-правових актів свідчить, що відшкодування коштів триває з моменту прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку та завершується в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

При цьому, ще під час дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку Уповноважена особа Фонду вживає заходів щодо: 1) перевірки правочинів, укладених банком; 2) формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню; 3) формування переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом; 4) повідомлення правоохоронних органів у випадку виявлення протиправних дій відносно банку, тощо, а Фонд на підставі складеного Уповноваженою особою переліку складає і затверджує Загальний реєстр вкладників.

Отже, вказаними нормами права визначений обов'язок Уповноваженої особи, у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

В той же час, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить імперативну норму, яка в обов'язковому порядку зобов'язує Уповноважену особу Фонду забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними.

В свою чергу, підстави для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними, визначені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, за правилами ч. 3 ст. 38 цього Закону (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стало визнання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волковим О.Ю. нікчемними правочини щодо перерахування грошових коштів у загальній сумі 66000 грн. з поточних рахунків СВК «Лиманський» ТОВ «Агрофірма «Лиманський» №№ 001, 001 у ПАТ «Банк «Київська Русь» на особовий рахунок НОМЕР_1 у ПАТ «Банк «Київська Русь», відкритий на ім'я позивача, відповідно до п.п. 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Проте, наведеним підставам для визнання нікчемними правочинів щодо перерахування грошових коштів на рахунки позивача, на які посилався відповідач судом першої інстанції не надано належної оцінки.

Так, суд першої інстанції вирішуючи спірне питання обмежився висновком про відсутність підстав, визначених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визначення укладених між позивачем та СВК «Лиманський» та ТОВ «Агрофірма «Лиманський» правочинів нікчемними, взагалі не звернувши увагу на те, що відповідачем не визнавались правочини, укладені між вказаними сторонами нікчемними.

Як вже зазначалось вище судом апеляційної інстанції, підставою для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів у сумі 66000 грн. за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стало визнання нікчемними правочинів щодо перерахування грошових коштів у наведеному розмірі на рахунки позивача згідно вимог п.п. 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що, як встановлено Уповноваженою особою Фонду та підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з рахунку позивача НОМЕР_1 (а.с.21) та рахунків СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський» №№ 001, 001 (а.с.77-81), кошти у сумі 66000 грн., з огляду на отримання яких позивач просить зобов'язати відповідача включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів, були перераховані 19.03.2015 року на рахунок позивача НОМЕР_1 з рахунків СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський» №№ 001, 001, також, відкритих в ПАТ «Банк «Київська Русь», в якості поворотної фінансової допомоги та її повернення.

В той же час, відповідно до наведених вище положень ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Тобто, для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб мають бути наявні дві умови, а саме: особа має бути вкладником та повинна мати вклад.

В свою чергу, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Разом з тим, аналізуючи статтю 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в частині визначення терміну вклад - можливо виділити істотні ознаки грошового вкладу, а саме: грошові кошти мають бути залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника); має бути договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку.

Під залученням грошових коштів розуміють тимчасово вільні кошти вкладників - фізичних та юридичних осіб, які мобілізовані банком на певних умовах і на певний термін чи до запитання. Ці кошти зберігаються на рахунках клієнтів-вкладників і використовуються відповідно до режиму рахунку і банківського законодавства.

Метою проведення таких операцій є: залучення коштів для подальшого розміщення в активні операції; надання фінансових послуг; залучення коштів для поповнення ліквідності з метою розрахунків за зобов'язаннями.

Тобто, грошові кошти мають надійти (для вкладника) до банку, через касу банку або з іншої фінансової установи, тим самим збільшуючи ліквідність, а також зобов'язання банку на суму залучених грошових коштів від вкладника (зарплата, пенсія, стипендія).

Разом з цим, як встановлено Уповноваженою особою Фонду та підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з рахунку позивача НОМЕР_1 (а.с.21) та рахунків СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський» №№ 001, 001 (а.с.77-81), кошти у сумі 66000 грн., з огляду на отримання яких позивач просить зобов'язати відповідача включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів, були перераховані 19.03.2015 року на рахунок позивача НОМЕР_1 з рахунків СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський» №№ 001, 001, також, відкритих в ПАТ «Банк «Київська Русь», в якості поворотної фінансової допомоги та її повернення.

Наведені кошти надійшли на рахунок позивача внаслідок «дроблення» рахунків інших клієнтів ПАТ «Банк «Київська Русь» - СВК «Лиманський» та ТОВ «Агрофірма «Лиманський» (юридичних осіб, які не є вкладниками у розумінні положень ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Тобто, на рахунок позивача перераховані кошти з рахунків СВК «Лиманський» та ТОВ «Агрофірма «Лиманський», розміщені в ПАТ «Банк «Київська Русь», за договором про поворотну фінансову допомогу, які не вносилися позивачем до Банку, не являються його коштами, розміщеними в ПАТ «Банк «Київська Русь», та відповідно не являються вкладом фізичної особи - вкладника Банку, який в розумінні цілей Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підлягає відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а є коштами поворотної фінансової допомоги.

Фактично відповідачем - Уповноваженою особою Фонду виявлені факти укладання банком договорів із вкладниками, внаслідок чого надається перевага одному вкладнику, вклад якого не підлягає відшкодування Фондом, а саме, Уповноваженою особою Фонду встановлено, що вказані юридичні особи - СВК «Лиманський» та ТОВ «Агрофірма «Лиманський» мають намір отримати за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування свого вкладу без будь-яких обмежень, замість отримання вкладу за рахунок реалізації майна банку як кредитори сьомої черги.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що ПАТ «Банк «Київська Русь» постановою Правління Національного банку України від 05.03.2015 року № 165/БТ віднесений до категорії проблемних із встановленням ряду обмежень в його діяльності.

Постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 190 ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесений до категорії неплатоспроможних, що підтверджує законність прийнятих обмежень відносно банку постановою від 05.03.2015 року.

Таким чином, виконання платіжних доручень щодо перерахування 19.03.2015 року на рахунок позивача НОМЕР_1 з рахунків СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський» №№ 001, 001, також, відкритих в ПАТ «Банк «Київська Русь», коштів у сумі 66000 грн. в якості поворотної фінансової допомоги та її повернення, є порушенням постанови Правління Національного банку України від 05.03.2015 року № 165/БТ, яка є обов'язковою до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

Виявлені під час перевірки Уповноваженою особою Фонду факти свідчать про те, що банк взяв на себе зобов'язання, виконати які він очевидно не був спроможний, проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача, з подальшою сплатою процентів за користування такими коштами збільшувало розмір зобов'язань банку, погіршувало його фінансове становище.

Як вірно вказано Уповноваженою особою Фонду, вказані обставини щодо перерахування коштів СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський» на особовий рахунок позивача за відсутності достатнього розміру грошових коштів на кореспондентському рахунку банку задля задоволення всіх платіжних доручень, виставлених відповідною датою та за умови невиконання інших платіжних доручень є наданням СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський», як клієнтам банку переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством та внутрішніми документами банку та підтверджують, що банк взяв на себе зобов'язання, виконати які він очевидно не був спроможний.

Відповідно до наведених положень ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (п.п. 2, 7).

Згідно п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти, за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку.

Також, колегія суддів приймає до уваги висновки колегії суддів Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України, викладені у постанові від 20.01.2016 року по справі № 6-3133цс15, відповідно до яких договір банківського вкладу фізичної особи, укладений банком з фізичною особою після прийняття постанови Правління НБУ про віднесення банку до неплатоспроможного та рішення виконавчої дирекції ФГВФО про призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемним.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення Уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Наведені висновки Верховного Суду України та положення ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) спростовують висновок суду першої інстанції про те, що 19.03.2015 року - станом на день зарахування коштів на рахунок позивача у розмірі 66000 грн., тобто після прийняття 19.03.2015 року Правлінням Національного банку України постанови № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення № 61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», посадові особи банку зберігали свої повноваження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волков О.Ю. прийшов до обґрунтованих висновків про нікчемність правочинів щодо перерахування грошових коштів у загальній сумі 66000 грн. з поточних рахунків СВК «Лиманський», ТОВ «Агрофірма «Лиманський» №№ 001, 001 у ПАТ «Банк «Київська Русь» на особовий рахунок НОМЕР_1 у ПАТ «Банк «Київська Русь», відкритий на ім'я позивача, відповідно до п.п. 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та, як наслідок, є правомірним не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у вказаній сумі.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо невключення ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 48394,01 грн. та зобов'язання відповідача включити позивача до такого переліку на вказану суму, колегія суддів зазначає, що станом на час розгляду даної справи Уповноваженою особою не направлялося позивачу повідомлення про визнання нікчемними правочинів щодо перерахування на рахунки позивача вказаної суми коштів. Зі змісту наявних в матеріалах справи повідомлень №№ 556/16, 557/16 від 29.01.2016 року вбачається, що відповідачем вирішено питання щодо коштів, що зараховані на рахунок позивача 19.03.2015 року у сумі 66000 грн. Більш того, позивач не включений до переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом. Крім того, зі змісту листа Уповноваженої особи, направленого позивачу на його заяву вбачається, що позивачу не було відмовлено у включенні до переліку вкладників, а надане роз'яснення підстав блокування виплат та зазначено, що після отримання відповіді про законність операцій по рахунку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат та включення їх до відповідного переліку/реєстру. При цьому, колегія суддів враховує, що відповідач, повідомляючи позивача про обмеження виплат діяв у межах наданих йому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноважень.

За викладених обставин, висновок суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позивачем вимог є безпідставним, а доводи поданої апеляційної скарги їх спростовують у наведеному обсязі.

В той же час, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про необхідність закриття провадження у даній справі у зв'язку з її непідсудністю адміністративним судам, оскільки за змістом Закону України від 23.02.2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України. Аналогічної позиції дотримується Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заявлена апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець