Справа № 815/4293/14
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4293/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання: Белінського Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 за довіреністю,

представники відповідачів не зявилися,

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ДП Петрол приватного малого підприємства Петрол - Форвардинг до Березівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області та ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення від 16.05.2014 року № НОМЕР_1, -

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ДП Петрол приватного малого підприємства Петрол - Форвардинг до Березівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області та ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення від 16.05.2014 року № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Відповідачі на підставі наказу керівника ДПІ від 18.05.2013 року №875 та направлення на перевірку від 27.03.2014 року, направлень на перевірку від 01.04.2014 року №17/22-0, 9/22-00 посадовими особою відповідача в період з 01.04.2014 року по 14.04.2014 року була проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року.

За результатами зазначеної перевірки був складений акт №460/22-00/22484671 від 28.04.2014 року (а.с.12-35 т.1).

За результатами проведеної перевірки відповідачем 16.05.2014 року прийняте податкове повідомлення-рішення № (а.с.51 т.1) про нарахування податку на прибуток підприємств в розмірі 1649457,00 грн., штрафних санкцій на суму 412364,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акту та прийнятим податковим повідомленням рішенням від 16.05.2014 року № НОМЕР_1 та вважає його неправомірним та прийнятими з порушеннями норм податкового законодавства України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.3-10 т.1).

Представники відповідачів у судове засідання не зявилися про день час та місце слухання справи повідомлялися належним чином та завчасно.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачі здійснили позапланову перевірку ДП «Петрол» ПП «Петрол - Форвардинг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року.

За результатами перевірки складений акт перевірки № 460/22-00/22484671 від 28.04.2014 року (а.с.12-35 т.1).

Відповідно до висновків акту, перевіркою встановлено порушення п. 44.1, п. 44.2 ст.44, п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток у загальній сумі 1 649 457 грн., в т.ч. 2013 рік 1 649 457 грн.

На підставі акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення рішення № від 16.05.2014 року відповідно до якого встановлено порушення гл.3, ст.139 п.139.1, пп 139.1.9 Податкового кодексу України та нараховане грошове зобовязання у сумі 2061821 грн. (за основним платежем податок на прибуток 1649457,00 грн. та за штрафними санкціями 412 364,00 грн. (а.с.51 т.1).

Відповідно до регістрів бухгалтерського обліку підприємства по Кт рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та Дт рахунку 281 «Товари на складі» рахується 8681355,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «ГАЗУКРАЇНА -2020» (січень червень 2013 року). Зазначену суму у податковому обліку позивач включив до складу витрат та відобразив у рядку 05.1 Декларації за 2013 рік «собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)».

Суд встановив, що між позивачем та ТОВ ГАЗУКРАЇНА-2020 від 12.12.2012 року №1212/12-ДТ-6, 29.03.2012 року № 2903/12-ГСМ , 31.05.2012 року № 3105/12-ГСМ були укладені договори поставки нафтопродуктів, фактичне виконання яких підтверджується видатковими накладними, даними журналів синтетичного бухгалтерського обліку позивача, податковими накладними, товарно-транспортними накладними на перевезення товарно-матеріальних цінностей (а.с.74-241 т.1, а.с.1-43 т.2).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає, що згідно з пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності з положеннями ст. 134 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), об'єктом оподаткування у розділі ІІІ Податок на прибуток підприємств є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат при визначенні оподатковуваного прибутку витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено загальне поняття та характеристика документу на підставі якого виникає право та обов'язок в платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього Закону та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

На підтвердження товарності операцій по договорам з ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» позивач надав до суду копії первинних документів а саме: видаткові накладні, виписки банків, податкові накладні.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2014 року є необґрунтованим та належить до скасування.

Тобто, суд вважає, що позивач не порушував податкове законодавство.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 122, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 16.05.2014 Березівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області відповідно до якого встановлено порушення гл.3, ст..139 п.139.1, пп139.1.9 Податкового кодексу України та нараховане грошове зобовязання у сумі 2 061 821 грн. (1 649 457 грн. податок на прибуток, 412 364 грн. штрафні санкції), прийняте на підставі Акта перевірки від 28.04.2014 року № 460/22-00/22484671.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Березівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС на користь ДП «Петрол» приватного малого підприємства «Петрол - Форвардинг» () сплачений судовий збір у розмірі 162 (сто шістдесят дві),40 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 18 липня 2016 року

Суддя О.Я. Бойко

.