Справа № 815/1772/16
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1772/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Гацанюк К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправним та скасування Припису від 31.03.2016 року №2/09, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправним та скасування Припису від 31.03.2016 року №2/09. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог діючого законодавства, оскільки відповідач здійснив перевірку позивача в порушення норм Порядку проведення перевірок у субєктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання правил торгівлі та надання послуг, затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 року №310, та в останній день перевірки не надав примірник акту позивачу, які і не надав його на підпис, що призвело до порушення прав перевіряємого субєкта господарювання на надання відповідних пояснень, зауважень чи заперечень, в акті міститься запис про відмову від підпису уповноваженої особи позивача, що не відповідає дійсності, оскільки акт від 25.03.2016 року та припис від 25.03.2016 року №29/09, який є невідємною частиною акту, надійшли на адресу філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» 30.03.2016 року поштою, у звязку з чим, на думку позивача, відповідачем не дотримано основних принципів державного нагляду (контролю) щодо гарантування прав суб'єкту господарювання, об'єктивності та неупередженості, як то визначено ст.3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Також, позивач наголошує на тому, що чинним законодавством не передбачено надання декількох приписів на підставі одного акту перевірки, оскільки на підставі акту від 25.03.2016 року видано припис від 25.03.2016 року №29/09, яким зобовязано провести коригування нарахувань за послуги з централізованого холодного водопостачання, виставлені споживачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за нормами споживання, з урахуванням вимог ч.2 п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, а саме з урахуванням показників приладів обліку холодної води. Проте, не погоджуючись із висновками вказаного акту та припису від 25.03.2016 року, позивач оскаржив їх до суду та 04.04.2016 року листом №1236-04/2965 повідомив відповідача про вирішення поставлених у приписі питань після прийняття рішення по справі, але Інспекцією без урахування вказаного листа видано ще один припис від 31.03.2016 року №2/09, яким позивача зобовязано терміново припинити нечесну підприємницьку практику, що вводить споживачів в оману, а саме: забезпечити дотримання ч.2 п.10 Правил №630 щодо порядку справляння плати за наявності квартирних засобів обліку та забезпечити дотримання вимог Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого Постановою КМУ від 08.07.2015 року №474. Тобто за результатами перевірки видано два приписи різних за змістом та по суті, що не передбачено діючим законодавством. Поряд з цим, позивач звернувся до відповідача з листом від 05.04.2016 року №1258-04/3061 щодо розяснень, якими нормативними актами передбачені відповідні дії Інспекції, проте відповіді на запит позивачем на теперішній час не отримано.

З урахуванням наведеного, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Припис від 31.03.2016 року №2/09.

Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження (а.с.112).

Від відповідача надійшли письмові заперечення на позов (а.с.64-66), відповідно до яких позовні вимоги не визнано у повному обсязі, в обґрунтування правової позиції зазначивши наступне. Так, позапланова перевірка позивача здійснена на підставі звернення громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо необґрунтованих дій позивача стосовно безпідставного нарахування боргу за послуги з централізованого водопостачання, згідно наказу на проведення перевірки від 12.03.2016 року №66-аг та направлення від 12.03.2016 року №104, у період з 14.03.2016 року по 25.03.2016 року проведено позапланову перевірку філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» ТОВ «Інфокс» з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів.

За результатами перевірки співробітниками інспекції складено акт від 25.03.2016 року №29/09, яким встановлено порушення відповідачем абз. 1 ч.4 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ, ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», ч.2 п.10, ч.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, п.7 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого Постановою КМУ №474 від 08.07.2015 року та на підставі встановлених порушень відповідачем видано Припис від 25.03.2016 року №29/09. Також, з метою попередження порушень прав необмеженого кола осіб та недопущення у подальшому застосування позивачем нечесної підприємницької практики, керівником Інспекції прийнято рішення про видання субєкту господарювання обовязкового для виконання припису про припинення порушень прав споживачів від 31.03.2016 року №2/09, згідно якого ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» приписано терміново припинити нечесну підприємницьку практику, що вводить споживачів в оману, а саме: забезпечити дотримання ч.2 п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року щодо порядку справляння плати за наявності квартирних засобів обліку та забезпечити дотримання вимог Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого Постановою КМУ від 08.07.2015 року №474. Відповідач зазначає, перевіркою встановлено, що позивач відмовився від врахування показань засобів обліку холодної води та допустив справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності у споживачів квартирних засобів обліку води без урахування їх показань, що не допускається. За наведених обставин, вимоги позивача задоволенню не підлягають, а тому рішення державного органу прийнято на підставі та у межах повноважень, встановлених діючим законодавством України.

У звязку з надходженням заяви позивача про розгляд справи у порядку письмового провадження, враховуючи, що до судового засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі та відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження, згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, заслухавши у попередніх судових засіданнях пояснення представників сторін, дослідивши доводи адміністративного позову та заперечень на нього, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступні факти та обставини.

На підставі звернення громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та згоди Держспоживінспекції України від 15.02.2016 року №02/7-639-2016, згідно наказу на проведення перевірки від 12.03.2016 року №66-аг та направлення від 12.03.2016 року №104, у період з 14.03.2016 року по 25.03.2016 року спеціалістами Інспекції з питань захисту прав споживачів в одеській області проведено позапланову перевірку філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» ТОВ «Інфокс» з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів (а.с.69-74).

За результатами перевірки співробітниками інспекції складено акт від 25.03.2016 року №29/09 з додатками, яким встановлено порушення відповідачем абз. 1 ч.4 ст.17, п.5 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ, ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», ч.2 п.10, пп.4 п.32, ч.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, п.7 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого Постановою КМУ №474 від 08.07.2015 року (а.с.75-77) та, на підставі встановлених порушень відповідно до розділу ІV акту, Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області видано Припис від 25.03.2016 року №29/09, яким зобовязано позивача провести корегування нарахувань за послуги з централізованого холодного водопостачання, які були виставлені споживачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за нормами споживання, з урахуванням вимог ч.2 п.10 Правил, а саме з урахуванням показників приладів обліку води (а.с.76-76з/б).

Так, згідно наведених документів, з вказаним актом перевірки та Приписом ознайомлено посадову особу позивача - ОСОБА_4, який від підпису відмовився, про що зроблено відповідний запис та складено Акт про відмову від підписання акту (а.с.78), у звязку з чим зазначені документи надіслано на адресу позивача поштою супровідним листом від 28.03.2016 року №891/04 (а.с.79).

В подальшому, з метою попередження порушень прав необмеженого кола споживачів на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про кількість продукції та недопущення у подальшому застосування ТОВ «Інфокс» філією «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» нечесної підприємницької практики, що вводить споживачів в оману, керуючись п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів», п.7, п.8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та пп. 4.2.1 п.4.2 Порядку проведення перевірок у субєктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання правил торгівлі та надання послуг, затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 року №310, керівником Інспекції прийнято рішення про видання субєкту господарювання обовязкового для виконання припису про припинення порушень прав споживачів від 31.03.2016 року №2/09, згідно якого ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» приписано терміново припинити нечесну підприємницьку практику, що вводить споживачів в оману, а саме: забезпечити дотримання ч.2 п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року щодо порядку справляння плати за наявності квартирних засобів обліку та забезпечити дотримання вимог Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого Постановою КМУ від 08.07.2015 року №474 (а.с.80-80з/б).

Не погоджуючись з виданим Приписом від 31.03.2016 року №2/09, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою визначено положеннями Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об'єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел та систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

Положеннями ст.19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" договір про надання послуг з питного водопостачання набирає чинності після досягнення домовленості з усіх його істотних умов та підписання сторонами.

Статтею 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено умови договору про надання послуг з питного водопостачання. Зокрема, істотними умовами договору про надання послуг з питного водопостачання є: режим надання послуг; обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання; порядок надання послуг з водовідведення; розмір та порядок оплати послуг централізованого водопостачання і водовідведення; права та обов'язки сторін договору; відповідальність сторін договору.

У договорі про надання послуг з питного водопостачання повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання.

Частиною 3 статті 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що за згодою сторін договору про надання послуг з питного водопостачання у ньому можуть бути зазначені інші умови.

Таким чином, з аналізу вищенаведених законодавчих актів вбачається, що договір про надання послуг з питного водопостачання може містити не лише ті істотні умови, що передбачені Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", а також і інші положення,стосовно котрих постачальник питної води та споживач дійшли згоди.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: звільнення або обмеження юридичної відповідальності продавця (виконавця, виробника) у разі смерті або ушкодження здоров'я споживача, спричинених діями чи бездіяльністю продавця (виконавця, виробника); виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця та інші умов.

Статтею 19 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що нечесна підприємницька практика забороняється.

Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал (Водоканал) та споживачами - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Договори про надання послуг з водопостачання і водовідведення, №127121/СВ, відповідно до яких Водоканал зобовязується надавати Споживачеві вчасно послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах Договору.

Так, у випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється споживачами по новим тарифам без змін інших умов Договору, зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідного рішення, відомості про зміну тарифів (норм) споживачі отримують через засоби масової інформації.

Договори можуть бути розірвані достроково у разі виникнення споживчої заборгованості, яка перевищує вартість водокористування за останні два місяці.

Не можуть вважатися несправедливими умовами, як і не можуть вважатися агресивною, нечесною підприємницькою практикою, з тих підстав, що умови договору взагалі не підпадають під визначені категорії в контексті статей 18 та 19 Закону України "Про захист прав споживачів"), та до того ж відповідають положенням ст.ст.6, 627, 907 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.28 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність від 11.02.1998р. №113/98-ВР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

При цьому, ані положеннями Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність, ані Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, не визначено механізму відшкодування понесених витрат.

Згідно зі статтями 2, 30 та 31 Закону України Про житлово-комунальні послуги державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на принципі забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги, на умовах самофінансування та досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Державне регулювання цін/тарифів базується на принципі відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що витрати, понесені підприємством (виконавцем), мають бути відшкодовані споживачами через тариф (ціну) на відповідні послуги.

Механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами та постачання, надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, визначено Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011р. №869, відповідно до п.20 якого до складу витрат на збут включаються витрати, безпосередньо пов'язані із збутом теплової енергії споживачам, а саме витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку теплової енергії, які є власністю ліцензіата.

Також, у Постанові Верховного Суду України від 25.04.2015р. по справі №6-60цс15 зазначено, що підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі Правила №630), засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:

з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;

з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Пунктом 20 Правил №630 встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Відповідно до п.21 Правил №630, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання:

з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства;

з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством.

Відповідно до ч.2 п.10 Правил №630, оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Так, Порядком проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженим Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 року № 310 визначено механізм здійснення державного контролю посадовими особами Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів (далі - Держспоживінспекція України) та її територіальних органів за додержанням законодавства про захист прав споживачів суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства (далі - суб'єкти господарювання), крім Держспоживінспекції в Автономній Республіці Крим.

Цей Порядок розроблений відповідно до вимог Законів України "Про захист прав споживачів", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та інших нормативно-правових актів, які регулюють відносини у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 3.6 порядку встановлено, що на підставі акта, який складено за результатами проведення перевірки, під час якої виявлено порушення вимог законодавства, посадовою особою, яка проводила перевірку, дається керівнику суб'єкта господарювання припис про усунення порушень.

Припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи до суб'єкта господарювання щодо усунення порушень законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій до суб'єкта господарювання.

Заходи в приписі керівнику суб'єкта господарювання, спрямовані на забезпечення суб'єктом господарювання належних умов своєї діяльності відповідно до вимог нормативно-правових актів і документів, повинні бути сформульовані конкретно і в стислій формі.

Терміни виконання припису визначаються в кожному конкретному випадку, виходячи з реальних можливостей суб'єкта господарювання, умов його діяльності та кількості і характеру порушень.

Так, відповідно до п.4.1. Порядку, за результатами перевірки відповідно до виявлених порушень посадовими особами, які проводили перевірку, приймаються рішення про:

4.1.1. Складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення складається в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

4.1.2. Заборону реалізації продукції в разі:

відсутності документів, що засвідчують її відповідність вимогам нормативних документів, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим;

відсутності сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності такої продукції, якщо її внесено до переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації;

ввезення такої продукції на територію України без документів, які підтверджують її належну якість;

коли строк придатності продукції не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим, чи коли такий строк закінчився;

коли продукція є фальсифікованою.

4.1.3. Припинення суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, реалізації та виробництва продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів та нормативних документів, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим, до усунення виявлених недоліків.

4.2. За результатами перевірки відповідно до виявлених порушень керівником органу з питань захисту прав споживачів або його заступником приймаються рішення про:

4.2.1. Видання суб'єкту господарювання обов'язкового для виконання припису про припинення порушень прав споживачів.

4.2.2. Тимчасове припинення діяльності суб'єктів господарювання (секцій, відділів), складів підприємств оптової і роздрібної торгівлі та організацій незалежно від форми власності, що систематично реалізують товари неналежної якості, порушують правила торгівлі та надання послуг, умови зберігання та транспортування товарів, - до усунення виявлених недоліків.

4.2.3. Опломбування виробничих, складських, торговельних та інших приміщень суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, а також несправних, з неправильними показаннями, з пошкодженим повірочним тавром або без нього чи з таким, строк дії якого закінчився, засобів вимірювальної техніки, за допомогою яких здійснюється обслуговування споживачів.

4.2.4. Подання до суду позову щодо захисту прав споживачів.

4.2.5. Передання матеріалів перевірки стосовно дій осіб, що містять ознаки злочину, органам дізнання чи досудового слідства.

4.2.6. Накладення на винних осіб адміністративних стягнень та застосовування адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про захист прав споживачів», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів.

Так, судом встановлено, що за результатами перевірки співробітниками інспекції складено акт від 25.03.2016 року №29/09 з додатками, яким встановлено порушення відповідачем абз. 1 ч.4 ст.17, п.5 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ, ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», ч.2 п.10, пп.4 п.32, ч.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, п.7 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого Постановою КМУ №474 від 08.07.2015 року (а.с.75-77) та, на підставі встановлених порушень відповідно до розділу ІV акту, Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області видано Припис від 25.03.2016 року №29/09, яким зобовязано позивача провести корегування нарахувань за послуги з централізованого холодного водопостачання, які були виставлені споживачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за нормами споживання, з урахуванням вимог ч.2 п.10 Правил, а саме з урахуванням показників приладів обліку води (а.с.76-76з/б).

Поряд з цим, 31.03.2016 року, на підставі наведеного акту перевірки керівником Інспекції прийнято рішення про видання субєкту господарювання обовязкового для виконання припису про припинення порушень прав споживачів від 31.03.2016 року №2/09, згідно якого ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» приписано терміново припинити нечесну підприємницьку практику, що вводить споживачів в оману, а саме: забезпечити дотримання ч.2 п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року щодо порядку справляння плати за наявності квартирних засобів обліку та забезпечити дотримання вимог Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого Постановою КМУ від 08.07.2015 року №474 (а.с.80-80з/б).

Проте, слід зазначити, що строк, який надається Позивачу для можливості виконати вимоги припису від 25.03.2016 року не було дотримано прийняттям припису від 31.03.2016 року, що також позбавило позивача права на виконання таких вимог самостійно.

Отже, з урахуванням припису від 31.03.2016 року, позивачу не був наданий строк для добровільного усунення виявлених порушень, встановлених приписом від 25.03.2016 року, чим порушено право позивача на самостійне усунення порушень, встановлених до кола осіб, за заявою яких відбулась перевірка позивача.

Тому, виходячи з вищенаведеного, Інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області не мала законних підстав застосовувати до суб'єкта господарювання припис про усунення порушень прав необмеженого кола споживачів, оскільки такої перевірки не проводилось та за результатами перевірки певних порушень не було виявлено, а проведеною перевіркою встановлені лише порушення прав визначеного кола споживачів, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за заявами яких проводилась перевірка, у звязку з чим Припис №2/09 від 31.03.2016 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправним та скасування Припису від 31.03.2016 року №2/09 задовльнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Припис Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області №2/09 від 31.03.2016 року.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П.Марин