Справа № 804/15904/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Павловського Д.П.
при секретарі судового засідання Квасові В.П.
позивача ОСОБА_1
представника відповідача Клименка Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 17-ї окремої гвардійської танкової бригади про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ :
25 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 17-ї окремої гвардійської танкової бригади, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб відповідача Військової частини НОМЕР_1 в частині невиконання обов`язків, покладених пунктом 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 року щодо подання у місячний строк після завершення позивачем ОСОБА_1 виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення» на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України довідки за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документів, які є підставою для надання позивачу ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;
- зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 виконати обов`язки, покладені пунктом 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 року, а саме подати у місячний строк після набрання рішення по цій вимозі сили на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України довідки за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документів, які є підставою для надання позивачу ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що, повернувшись після звільнення в запас до м. Кривого Рогу, він неодноразово особисто звертався до командира Військової частини НОМЕР_1 щодо надання йому документів, визначених п. 8 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року за № 413, для оформлення посвідчення та надання йому статусу учасника бойових дій. Також, позивач звертався до Криворізького районного військового комісаріату з метою вирішення данного питання, однак, не отримав жодної відповіді. Отже, позивач вважає, що відповідач не виконав обов`язок, покладений на нього пунктом 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМ України № 413 від 20.08.2014 року, а саме - не подав на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України довідку за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документів, які є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
Представник відповідача проти позову заперечував, до суду надав письмові заперечення, в яких з посиланням на пункту 4, 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413, зазначив, що станом на 23.12.2014 року, на день звільнення позивача, до військової частини не надходили витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ щодо виконання старшиною ОСОБА_1 завдань антитерористичної операції в районах її проведення, що унеможливлювало підготовку та подачу відповідного пакету документів до комісії для надання особі статусу учасника бойових дій. Тому, представник відповідача вважає доводи, наведені позивачем, необгрунтованими, а вимоги, зазначені в позовній заяві, - безпідставними.
Також, представником відповідача до суду були надані витяги з наказів про прибуття позивача для виконання завдань антитерористичної операції та вибуття до місця постійної дислокації (витяг з наказу від 21.09.2014 року №241 та витяг з наказу від 19.09.2014 року №239).
Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний Криворізьким районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області на військову службу, про що засвідчує військовий квиток з відміткою про призов по мобілізації в серпні 2014 року.
09.09.2014 року ОСОБА_1 у складі Військової частини НОМЕР_1 був направлений у службове відрядження для виконання бойового завдання у м. Артемівськ, що підтверджується витягом з Наказу від 21.09.2014 року № 241, долученим до матеріалів справи.
10.09.2014 року з м. Артемівська для виконання бойового завдання позивача було перенаправлено в с. Покровське, Донецької області, де ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь в АТО до 22.09.2014 року, про що засвідчує Довідка військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2014 року про службове відрядження для участі в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, видана ТВО Начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , а також підтверджується витягом з Наказу від 19.09.2014 року № 239, які долучені до матеріалів справи.
З 22.10.2014 року по 05.11.2014 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні для хворих на інфаркт міокарда КЗ «Криворізька міська лікарня №9» ДОР, про що засвідчує Виписний епікриз №4678 КЗ «Криворізька міська лікарня №9» ДОР від 05.11.14 року.
З 12.11.2014 року позивач проходив військово-лікарську комісію в Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону.
Відповідно до Постанови штатної ВЛК на підставі статей 41-б, 23-в, 39-б графи II Розкладу хвороб позивача було визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, про що засвідчує Виписний епікриз та Свідоцтво про хворобу №1409 Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 09.12.2014 року, долучені до матеріалів справи.
23.12.2014 року Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 23.12.2014 року полковника ОСОБА_2 . ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас відповідно до частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок» пункту «б» за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час обмежену придатність у воєнний час, що підтверджується долученим до матеріалів справи Витягом з наказу № 34 від 23.12.2014 року.
Також, з матеріалів справи вбачається, що 03.09.2015 року позивач звертався до Міністерства оборони України з відповідним інформаційним запитом, в якому просив надати наступну інформацію: чи надходили всі необхідні документи на ім`я ОСОБА_1 , старшини, комісованого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 для розгляду питання надання статусу учасника бойових дій.
25.09.2015 року ОСОБА_1 письмово звернувся до Військової прокуратури Криворізького гарнізону з метою надання позивачу документів, визначених п.8 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення». Письмове звернення позивача було перенаправлено до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » м. Дніпропетровськ.
13.10.2015 року на адресу позивача надійшла відповідь за № 22/11/387 стосовно того, що в оперативному командуванні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » опрацьовано звернення ОСОБА_1 щодо наявності відсутніх документів на встановлення статусу учасника бойових дій та повідомлено, що командиром військової частини пп НОМЕР_3 було направлено запит керівнику сектору «Б» щодо надання витягів із наказів по стройовій частині керівника сектору про прибуття для виконання завдань антитерористичної операції та вибуття до місця постійної дислокації. Також, повідомлено, що при надходженні зазначених документів їх буде направлено до військового комісаріату за місцем реєстрації позивача для подальшого оформлення документів на встановлення статусу учасника бойових дій.
З матеріалів справи не вбачається, що станом на час звернення позивача до суду Криворізький районний військовий комісаріат Дніпропетровської області отримав пакет відповідних документів на встановлення статусу учасника бойових дій.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.
Відповідний Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення затверджено постановою КМУ від 20.08.2014 року за №413 (далі - Порядок).
Підстави для надання особам статусу учасника бойових дій визначені у пункті 4 Порядку. Пунктом 5 Порядку визначено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі міжвідомча комісія), яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із включенням до її складу фахівців Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань. До складу міжвідомчої комісії можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.
Відповідно до пункту 6 Порядку для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісій, утворених у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах (далі - комісія), у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, в складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.
Таким чином, подання на розгляд комісій, утворених у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах (далі - комісія), у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, в складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення є обов`язком командира (начальника) військової частини.
Як встановлено судом, Військова частина НОМЕР_1 17-ої окремої гвардійської танкової бригади зазначений обов`язок щодо ОСОБА_1 , який завершив за станом здоров`я участь у АТО, у встановлений законом місячний строк, виконано не було.
Відповідно до пункту 8 Положення у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії чи керівником підприємства, установи, організації до міжвідомчої комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особа може самостійно звернутися до таких комісій.
Проте, суд зазначає, що це право позивача, а не його обов`язок, на відміну від законодавчо закріпленого обов`язку начальника військової частини подати відповідні документи позивача до комісії.
Суд зауважує на тому, що зволікання відповідача з подачею документів фактично позбавляє позивача права на отримання статусу учасника бойових дій та відповідних пільг і виплат, передбачених положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про боротьбу з тероризмом», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».
Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
За таких обставин, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню у частині визнання протиправною бездіяльності посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 17-ї окремої гвардійської танкової бригади в частині невиконання обов`язків покладених пунктом шостим Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 року щодо подання у місячний строк після завершення ОСОБА_1 виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України довідки за формою, згідно з додатком першим до вказаної Постанови та документів, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Суд зауважує на тому, що місячний строк, який встановлений положеннями пункту 6 Порядку, на подання на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України, довідки за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документів, які є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій, станом на звернення із позовом до суду та станом на час розгляду справи сплинув, тому, суд захищає права позивача шляхом невідкладного зобов`язання відповідача подати довідки та документи, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій на розгляд до комісії, створеної у Міністерстві оборони України, а не шляхом зобов`язання подати у місячний строк після набрання рішення по цій вимозі законної сили, як того просив у позові позивач.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, тому, підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 17-ї окремої гвардійської танкової бригади про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 17-ї окремої гвардійської танкової бригади в частині невиконання обов`язків покладених пунктом шостим Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 року щодо подання у місячний строк після завершення ОСОБА_1 виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України довідки за формою, згідно з додатком першим до вказаної Постанови та документів, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 17-ї окремої гвардійської танкової бригади подати довідки та документи, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій на розгляд до комісії, утвореної у Міністерстві оборони України.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 17 березня 2016 року.

Суддя Д.П. Павловський