Справа № 700/549/16-а
Суддя: Пічкур С. Д.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/549/16-а
Номер провадження 2-а/700/12/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Пічкур С.Д.

за участю секретаря: Сіденко Н.П.

позивача: ОСОБА_1, представника відповідача: Іващенко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лисянського відділення Звенигородського ВП ГУНП України в Черкаській області про визнання незаконними та скасування постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі та закриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, про визнання незаконною та скасування постанови серії АН1 № 207797 від 27.04.2016 року, винесену інспектором Лисянського відділення поліції Петренком В.В., згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» 27.04.2016 року близько 15-30 години в смт. Лисянка вул. Кірова, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та пояснив, що в той день він дійсно рухався на автомобілі ВАЗ-2109 в смт. Лисянка по вул. Кірова в напрямку до районної державної адміністрації і в цьому напрямку з правої сторони станом на той час дорожній знак був відсутній, а на другий день його тільки встановлювали. Вважає дії працівників поліції незаконними та упередженими відносно нього.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив повністю, вказуючи на те, що постанова винесена обґрунтовано, в даному місці знак 3.34 встановлено ще в лютому 2016 року, а відповідач лише намагається уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 27 квітня 2016 року о 15-30 годині в смт. Лисянка по вул. Кірова, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ-2109 р.н. НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Від підпису та пояснень правопорушник відмовився.

Згідно постанови від 27 квітня 2016 року, на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255 грн., при цьому доказів вручення чи направлення копії постанови позивачу, відповідачем суду не надано. З метою виконання постанови, стягується подвійний розмір штрафу в сумі 510 грн.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що на виконання рішення Лисянської селищної ради, КП «Благоутрій» в смт. Лисянка по вул. Кірова в районі магазину «Дельфін» та ТЦ «П'ятачок», було встановлено два дорожні знаки «Зупинку заборонено».

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 27 квітня цього року, близько 16 години він ішов в смт. Лисянка по вул. Кірова з боку магазину «Домовичок» та побачив брата позивача, і підійшов до нього, сам позивач стояв біля автомобіля ДАІ, та вони напевно складали протокол за зупинку в забороненому місці, автомобіль позивача стояв на лівому боці дороги. Дорожнього знаку «Зупинку заборонено» з правого боку свідок не бачив.

Згідно вимог ПДР України, знак 3.34. «Зупинку заборонено» встановлюється на тому боці дороги, на якому запроваджується заборона.

Відповідно до п. 15.3 ПДР України, у населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

В судовому засіданні встановлено, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» на вул. Кірова в смт. Лисянка, був встановлений на час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача з правого боку при заїзді на вул. Кірова з боку приміщення «Ощадного банку» та біля магазину «Дельфін» в напрямку руху до приміщення «Ощадного банку».

Об'єктивних доказів того, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» на вул. Кірова в смт. Лисянка встановлений з лівої сторони при заїзді на вулицю в напрямку руху до районної державної адміністрації суду не надано, і такий дорожній знак з лівої сторони відсутній, отже не забороняв позивачу здійснювати зупинку згідно вимог п. 15.3 ПДР України.

Більше того, суду не надано належним та допустимих доказів з боку відповідача про те, що справа розглядалась в присутності позивача, чи що він повідомлений про її розгляд в порядку ст. 268 КУпАП, також відсутні докази належного вручення копії оскаржуваної постанови позивачу.

За таких обставин, позивачем пропущено строк для оскарження постанови з поважних причин, який підлягає поновленню згідно ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, відповідач розглядав справу відносно позивача 27 квітня 2016 року без належного повідомлення про час та місце розгляду справи. Постанова винесена без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і її копія не вручена своєчасно позивачу.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Щодо закриття адміністративної справи, то суд відмічає наступне. Згідно ч. 1 ст. 288 КУпАП , постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено:

1) постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом;

2) рішення виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради - у відповідну раду або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом;

3) постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 1 та 6 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністравтине правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

В свою чергу, згідно ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

В свою чергу, відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду)

Більше того, пунктом 2 ч. 1 ст. 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, приписи п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України цілком кореспондуються із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП.

Таким чином, згідно п. 3 ч. 2 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, отже вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, оскільки справу в цій частині не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, відтак в цій частині провадження в даній справі в порядку адміністративного судочинства необхідно закрити.

Не можуть бути задоволені і вимога позивача щодо скасування протоколу про адміністративне правопорушення та закриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 255 КУпАП передбачено вичерпний перелік осіб та органів, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до відповідальності ( у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяної матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльність.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно позивача, не є нормативно - правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному судочинстві.

Закриття виконавчого провадження не передбачено ЗУ «Про виконавче провадження», а підстави визначені ст. 49 вказаного закону для закінчення виконавчого провадження, позивачем суду не наведені.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 18, 71, 157-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Поновити позивачу строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанову серії АН1 №207797 в справі про адміністративне правопорушення від 27.04.2016 року, винисену інспектором Лисянського відділення поліції за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 грн., - скасувати.

В частині вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Головуючий - Пічкур С.Д.