Справа № 732/512/16-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 732/512/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Карпинська Н.М. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

20 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Мацедонської В.Е.,

за участю секретаря Сергієнко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (згідно уточнених позовних вимог) та просила визнати неправомірним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду в Городнянському районі в Чернігівській області від 29.03.2016 року № 508/03. Зобов'язати Ріпкинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії, призначеної відповідно до ст. 37-1 ЗУ ‹‹Про державну службу›› в редакції, чинній на день призначення пенсії, та Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 ( в редакції, чинній на день призначення пенсії ), з 01 грудня 2015 року ( з місяця підвищення заробітної плати ) без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013, на підставі довідки Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 28.03.2016 року № 04-17/33 про заробітну плату, що додається до перерахунку, у розмірі 90 % заробітної плати з урахуванням всіх надбавок і раніше виплачених сум. Також просить стягнути на її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. з єдиного казначейського рахунку у Державному казначействі України.

Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення № 508/03 від 29.03.2016 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3 та зобов'язати Ріпкинське об'єднане управління Пенсійного Фонду України у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям здійснити з 01 квітня 2016 року ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 % від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданої Городнянською районною державною адміністрацією № 04-17/33 від 28.03.2016 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пенсійний орган зазначає, що посилання суду першої інстанції на принцип дії норм права у часі є безпідставними , оскільки такий принцип застосовується до правовідносин, що виникли до набрання чинності конкретною нормою права. Зокрема, як зазначає апелянт, до вищезазначених змін у законодавстві виникло право на пенсію, яке є незмінним, а скасування певних пунктів постанови КМУ №865 жодним чином не вплинуло на розмір пенсії позивача, яка продовжує виплачуватися позивачу і надалі. Апелянт вважає, що у даній справі суд першої інстанції вийшов за межі своєї компетенції, давши правову оцінку нормативно-правовим актам, діям і бездіяльності Кабінету Міністрів України у контексті правомірності внесення вищезазначених змін до Постанови №865 та фактичної відсутності порядку перерахунку призначених пенсії державних службовців, необхідність якого передбачена ст.37-1 Закону України «Про державну службу».

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач працювала на посаді начальника загального відділу Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області . Має стаж 23 роки 4 місяці 20 днів.

З 15 липня 2010 року позивач отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків від суми її заробітної плати.

28 березня 2016 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Городянському районі з заявою про перерахунок пенсії з підстав зростання заробітної плати працюючих державних службовців (а.с.66); до заяви було надано довідку про заробітну плату № 04-17/33.

Рішенням від 29 березня 2016 року № 508/03 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з підстав зростання з 01 грудня 2015 року заробітної плати працюючих державних службовців, оскільки такий вид перерахунку не передбачений чинним законодавством.. Зазначено, що раніше призначені пенсії не перераховуються з 01.06.2015 згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ.

Не погоджуючись з таким рішенням управління Пенсійного фонду, позивач звернулася до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Даючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами з чинними нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року №76-VIII текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а п.5 змінений.

Разом з тим, згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно матеріалів справи, позивач працювала на посаді начальника загального відділу Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області і вже набула право на пенсію та гарантії державного службовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджені схеми посадових окладів.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» передбачено, що міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

У зв'язку із наведеним, згідно довідки Городнянської районної державної адміністрації від 28.03.2016 року № 04-17/33, з 01 грудня 2015 року було підвищено заробітну плату начальнику загального відділу Городнянської районної державної адміністрації.

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01 грудня 2015 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на якій працювала позивач, що було підставою для перерахунку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що висунуті позивачем вимоги є обґрунтованими, законними і такими, що підлягають задоволенню

При цьому, Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державний бюджет» не було визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Тому відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Не можуть бути взяті до уваги доводи апелянта про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Крім того, судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин положення частини четвертої ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41,196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.07.2016.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

(з окремою думкою)

Судді: О.А. Губська

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Мацедонська В.Е.

Губська О.А.