Справа № 463/1507/16-а
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року м. Львів 463/1507/16-а

2-а/463/108/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0689/20917/16 від 18.03.2016р.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.03.2016р. відносно нього винесено постанову в справі про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Порушення проявилось в тому, що він 28.11.2015р. ввіз на митну територію України через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС в митному режимі «транзит», смугою руху «зелений коридор» легковий автомобіль марки «PEUGEOT 807», реєстраційний номер SCZ 24319 VIN-код VF3EBRHME13139720 та в порушення вимог ст. 95 МК України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 01.03.2016р. не вивіз. У інший митний режим згідно законодавства його не помістив. Вважає таку постанову незаконною, оскільки порушення строків вивезення транспортного засобу за межі території України було спричинено аварією, про яку відповідача було повідомлено з додаванням підтверджуючих документів. Останній на такі документи не зважав, та виніс оскаржувану постанову, яку просить скасувати в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Крім вищенаведеного також зазначив, що не повідомляв орган доходів і зборів, який контролює переміщення товарів про перебування транспортного засобу в ремонті оскільки не знав про такий свій обовязок. Незважаючи на це, позов просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача згідно належної довіреності від 28.03.2016р. ОСОБА_2 проти обґрунтованості позову заперечив. Транспортний засіб позивача, будучи ввезеним в Україну в митному режимі «транзит» підлягав вивезенню з митної території України до 08.12.2015р. Умовами, які звільняють від відповідальності за порушення таких правил є виключно аварія або дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами. У випадку настання таких обставин перевізник зобовязаний терміново повідомити про це найближчий митний орган. Позивач такого обовязку не виконав, і лише 26.02.2016р. подав повідомлення про неможливість вивезення вищевказаного автомобіля, в той час як останнім днем строку вивезення є 08.12.2015р. На момент перетину кордону 01.03.2016р. позивач надав лише довідку про перебування транспортного засобу на ремонті з 01.12.2015р. по 01.03.2016р. однак не подав доказів, що автомобіль потребував такого ремонту внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили. Крім того, такий ремонт не міг завадити вивезенню транспортного засобу за межі території України за допомогою інших способів. В жодному із поданих документів не зазначено про виникнення поломки транспортного засобу, несумісної із його експлуатацією та рухом. Враховуючи вищенаведене, в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав.

З постанови від 18.03.2016р. (а.с.2) вбачається, що позивача притягнено до відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено штраф в розмірі 8 500 грн. Відповідно до мотивувальної частини цієї постанови, правопорушення виразилось в тому, що 28.11.2015р. позивачем через пункт пропуску «Грушів-Будомєж» ввезено на територію України в митному режимі «транзит» легковий автомобіль марки «PEUGEOT 807», реєстраційний номер SCZ 24319 VIN-код VF3EBRHME13139720. Країна реєстрації транспортного засобу ОСОБА_3. До закінчення встановленого законом строку транзитних перевезень такий транспортний засіб вивезений не був.

Відповідно до ст. 90 МК України, транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Строки транзитних перевезень закріплені в ст. 95 МК України. Для автомобільного транспорту, відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті такий строк становить 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу.

Позивач не оспорює, що після ввезення транспортного засобу на митну територію України та до закінчення строку вивезення автомобіль у інший митний режим згідно законодавства поміщений не був. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, чого також не оспорює позивач, повідомлення про поломку транспортного засобу та неможливість його вивезення мало місце 26.02.2016р.

Згідно довідки, що видана позивачу ПП «ОСОБА_4А.» (а.с.10 зв.) автомобіль марки «PEUGEOT 807», реєстраційний номер SCZ 24319 VIN-код VF3EBRHME13139720 знаходився на ремонті з 01.12.2015р. до 01.03.2016р. (ремонт електрообладнання, ремонт паливної системи, ремонт двигуна, заміна турбокомпресора).

Частиною 2 ст. 95 МК України визначено перелік випадків, коли порядок обчислення строків, зазначених в ч. 1 цієї статті призупиняється. Зокрема, згідно п. 1 ч. 2 ст. 95 МК України, до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу.

Обставинами, про які йдеться в ст. 192 МК України є аварія та час дії обставин непереборної сили. За правилами п. 2 ч. 1 цієї статті, Перевізник зобовязаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Визначення поняття аварія закріплено в п. 2 Розділу VIII «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», затвердженого Наказом МФУ від 31.05.2012р. № 657. Згідно з цим пунктом, під аварією слід розуміти небезпечну подію техногенного характеру, у звязку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з п. 5 цього Розділу Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Однак, незважаючи на вказані вимоги закону, в довідці, яка подана позивачем в підтвердження своїх вимог (а.с.10, 10зв.) відсутня інформація про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили, наслідком яких було необхідність проведення вказаних у довідці ремонтних робіт.

Більше того, така довідка зовсім не підтверджує факту, що виконання ремонтних робіт було необхідним для належної експлуатації транспортного засобу, в той час як положенням п. 1 ч. 1 ст. 93 МК України передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Всупереч згаданому обовязку, позивач не довів належними та допустимими доказами, що порушення строків транзитних перевезень відбулось внаслідок обставин, які від нього не залежать, а невиконання ним обовязку щодо негайного повідомлення про аварію лише підтверджує правильність висновків суду про те, що правила ч. 2 ст. 95 МК України, які передбачають підстави зупинення строків транзитних перевезень у даній ситуації не застосовуються.

Що стосується мотивів позову про порушення відповідачем 15-денного строку, встановленого ст. 525 МК України, їх також слід відкинути як безпідставні.

Як вірно зазначає представник відповідача, такий строк обчислюється з моменту отримання матеріалів, необхідних для розгляду справи, а не з моменту виявлення правопорушення.

Відповідно до змісту ст. 531 МК України, така обставина не є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

З огляду на викладене, позивач помилково вважає, що постанова є незаконною та винесена з порушенням норм процесуального права. Діючи в межах та у спосіб, визначених чинним законодавством, після виявлення правопорушення, посадовою особою правомірно винесено постанову про притягнення позивача до відповідальності, з врахуванням вимог як матеріального так і процесуального права. Будь-яких інших порушень митного законодавства в процесі розгляду справи судом не встановлено, внаслідок чого, правові підстави для скасування такої постанови, а отже і для задоволення позову відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 17-19, 71, 105, 128, 160-163, 171-2 КАС України, ст. ст. 90, 93, 95, 192, 470, 525, 530, 531 МК України, суд, -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0689/20917/16 від 18 березня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Леньо С. І.