Справа № 204/1326/16-а
Суддя: Тітова І. В.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/1326/16-а
Провадження № 2-а/204/39/16
УХВАЛА

15 квітня 2016 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Духневича В.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

24 лютого 2016 року до суду надійшов вищевказаний адміністративний позов, у якому позивач просить визнати дії УПФ України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська щодо відмови у зарахуванні періоду роботи з 13 жовтня 1981 по 04 вересня 1989 роки до пільгового трудового стажу та перерахунку пенсії неправомірними, зобовязати УПФ України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням кратності 1 рік за 1 рік 6 місяців додаткового пільгового стажу за період з 13 жовтня 1981 року по 04 вересня 1989 року, зобовязати УПФ України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська впровадити щомісячні виплати перерахованої пенсії з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії, тобто з 01 січня 2016 року, з виплатою заборгованості, що утворилася.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 12.09.2008р. позивач перебуває на обліку в УПФ України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська та отримує пенсію за віком. Протягом певного часу з 1978 по 1995р.р. позивач працював у районах Крайньої Півночі, що надало йому право на пільги при нарахуванні пенсії. Вперше із письмовою заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 10 квітня 2012р. За зверненнями позивача відповідач здійснив перерахунок пенсії, але лише частково. В зарахуванні ж періоду роботи з 13 жовтня 1981 по 04 вересня 1989 роки було відмовлено. Відмову відповідача вважає безпідставною, так як додатковий стаж був зарахований не в повному обсязі та трудовий стаж за цей період повинен бути розрахований у кратному розмірі з розрахунку 1 рік за 1 рік 6 місяців додаткового пільгового стажу. Оскільки перерахунок пенсії позивача у повній мірі так і не був проведений, позивач був вимушений неодноразово звертатися до відповідача, до ГУПФ України в Дніпропетровській області та інших державних інстанцій із повторними зверненнями про перерахунок пенсії та включення додаткового пільгового стажу. В січні 2016 року вкотре позивач письмово звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням кратності 1 рік за 1 рік 6 місяців додаткового пільгового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі з 13 жовтня 1981 року по 04 вересня 1989 року. У відповідь на звернення позивача Відповідач в своєму листі від 20.01.2016р. за № Ч-3/01/09 зазначив, що для перерахунку розміру пенсії з урахуванням пільгового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі з 13 жовтня 1981 року по 04 вересня 1989 року немає законних підстав. З таким рішенням відповідача позивач не погоджується: Як зазначено в повідомленні на адресу позивача відповідачем в листі від 17.01.2013р. «пільгове обчислення стажу роботи проводиться на підставі документів/трудової книжки, копії трудового договору, довідок та інших документів/, які підтверджують право на ті пільги, які були встановлені для працюючих в районах Крайньої Півночі чи в місцевостях, прирівняних до цих районів». Таким чином, сам відповідач вказав на необхідність будь-яких документів, а не всіх у сукупності. Відсутність договорів за всі роки та не поступлення їх до архіву з підприємств, яких уже не існує, не є провиною позивача. Те що позивач працював в районі Крайньої півночі підтверджується трудовою книжкою, архівною довідкою №С-2076/3 від 02.10.2008 р. Муніципального архіву Нерюнгрінського району Республіки Саха /Якутія/ та листом №С-2076/1 від 12.09.2012 p., довідкою Нерюнгрінського автопідприємства № 64 від 28.07.2008р. про розмір заробітної плати за період з 01.01.1985 по 31.12.1989 роки, довідкою Нерюнгрінського автопідприємства №63 від 2 травня 2012 року щодо роботи на підприємстві з 27.09.1984 по 11.10.1992 роки. Увесь час позивач працював у одному і тому ж районі Крайньої Півночі, який відноситься до пільгових. Якщо робота у ньому є пільговою, то вона є такою у продовж усього періоду. Разом з тим, відповідач зарахував пільговий трудовий стаж позивача окремими частинами. При таких обставинах часткова відмова відповідача у зарахуванні пільгового стажу не є послідовною та обґрунтованою.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову та просила застосувати строки позовної давності та відмовити у повному обсязі, надала суду письмове заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2015р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та визнано дії управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи з 13 жовтня 1981 року по 04 вересня 1989 року до пільгового стажу та перерахунку пенсії неправомірними, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок його пенсії з урахуванням кратності 1 рік за 1 рік 6 місяців додаткового пільгового стажу за період з 13 жовтня 1981 року по 04 вересня 1989 року, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська впровадити щомісячні виплати перерахованої пенсії з 29.07.2014 року з виплатою заборгованості, що утворилася.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року постанова Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2015р. скасована, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, однак, вищевказаною ухвалою встановлені такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська та з 12.09.2008 року отримує пенсію за віком як працівник Крайньої Півночі обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звертався до пенсійного органу із заявами про перерахунок пенсії від 30.03.2012 року, від 10.04.2012 року та від 01.11.2012 року.

Згідно з витягом із протоколу №16 від 27.06.2012 року засідання комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська за результатами розгляду заяви від 30.03.2012 року та наданих документів, комісія відмовила в перерахунку пенсії ОСОБА_1 по пільговому обчисленню стажу за період з 05.09.1980 по 04.09.1989 та підтвердила правильність пільгового стажу за період з 05.09.1989 по 31.12.1990 роки.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 комісією по розгляду звернень громадян у головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до витягу протоколу №13 від 28.11.2012 року ухвалено рішення про зарахування в пільговому обчисленні періодів роботи ОСОБА_1 на Крайній Півночі з 12.10.1987р. по 21.04.1980р., з 22.04.1980р. по 24.03.1981р. та з 26.03.1981р. по 12.1981р.

Комісією по розгляду звернень громадян у головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за зверненням позивача, згідно з витягом з протоколу №2 від 21.06.2013 року прийнято рішення, що пенсія ОСОБА_1 призначена та перерахована відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства. Зарахувати інші періоди до загального стажу роботи в пільговому обчисленні не має підстав, в зв'язку з відсутністю даних про укладення строкових договорів.

Підставами для прийняття зазначених вище рішень були довідка від 02.10.2012р. №С-2076/3, яка видана Муніципальним архівом Нерюнгринського району та довідка від 29.05.2012р. №63 видана Нерюнгрінським автотранспортним підприємством. Інші довідки після прийняття зазначених рішень позивачем до УПФУ в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська не подавалися.

Таким чином, згідно з наведеним, дії щодо відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу спірного періоду роботи з 13.10.1981р. по 04.09.1989р. полягають у прийнятті зазначених вище рішень, якими відмовлено позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового та які фактично оскаржує позивач.

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, як зазначалося вище, вказані рішення щодо відмови позивачу в зарахуванні до пільгового стажу спірного періоду роботи, яку оскаржує позивач, були прийняті 27.06.2012 року, 28.11.2012 року та 21.06.2013 року відповідно.

Проте, ОСОБА_1, до суду з адміністративним позовом звернувся лише 24 лютого 2016року тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

У матеріалах справи відсутні відповідні докази та позивачем не наведено жодних пояснень щодо причин пропуску строку, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Факт обізнаності позивача про рішення органів пенсійного забезпечення, якими відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу не заперечується позивачем та підтверджується документами, які є у матеріалах справи, а саме листами та відповідями управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, зокрема, від 05.07.2012 року, від 30.11.2012 року, від 12.12.2012 року, від 17.01.2013 року, від 28.01.2013 року, від 12.04.2013 року та від 24.05.2013 року з приводу спірного питання.

Відповідно до ст.100 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Виходячи із вищевикладеного, необхідно зазначити, що позивачу достовірно було відомо про порушення його права з 2012р. (що встановлено ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015р.) та він міг звернутися за його захистом до суду у встановлений законодавством строк.

Суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.99-100, 155 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и л а:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що згідно з ч.3 ст.155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тітова