Справа № 821/214/16
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/214/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державного реєстратора відділу Реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області Соценко Катерини Олександрівни на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом Кредитної спілки "Херсонський кредит" до Державного реєстратора Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області Соценко К.О., за участі третіх осіб - відділу Державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року Кредитна спілка "Херсонський кредит" (далі КС) звернулась до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області Соценко К.О. (далі Реєстратор), за участі третіх осіб - відділу Державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання неправомірними дій державного реєстратора щодо здійснення перереєстрації права власності громадянки ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, на громадянина ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №888 від 12 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Сушко С.В. та скасування рішення державного реєстратора Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області Соценко Катерини Олександрівни про державну реєстрацію прав №23420953 від 05 серпня 2015 року.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року позовні вимоги було задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду, Реєстратор подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до реєстраційної служби із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру за адресою АДРЕСА_1, до заяви позивачем було додано наступні документи: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, договір купівлі-продажу № 888, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Сушко С.В. 12 квітня 2012 року, копія технічного паспорту НОМЕР_1 від 03 квітня 2015 року, виданого КП "Каховське БТІ", квитанції про сплату держмита.

04 серпня 2015 року рішенням Реєстратора №23420953 від 05 серпня 2015 року було здійснено перереєстрацію права власності на квартиру, як належала ОСОБА_3, на ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири №888 від 12 квітня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Винесення вказаного рішення відповідача та реєстрація права власності на квартиру за ОСОБА_4 і стало підставами для звернення КС з позовом до суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи вимоги, суд першої інстанції, на ряду з іншим, виходив з того, що Реєстратором всупереч наявної в Єдиному реєстрі заборон запису про арешт майна ОСОБА_3 та заборону його відчуження було здійснено реєстрацію переходу права власності на частину майна ОСОБА_3, якою є квартира.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч.1 ст.5 Закону).

Положеннями ч.1 ст.15 Закону передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

- прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

- встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

- прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

- внесення записів до Державного реєстру прав;

- видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

- надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.19 Закону державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно.

Згідно вимог ч.1 та 2 ст.24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

З матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця ВДВС Новокаховського МУЮ Херсонської області № 45797255 від 10 грудня 2014 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3, та оголошено заборону на його відчуження. Дане обтяження було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19 лютого 2015 року.

Разом з тим, незважаючи на наявність державної реєстрації обтяження на все майно ОСОБА_3, в тому числі і на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 Реєстратором в супереч вимог ч.1 та 2 ст.24 Закону було зареєстровано право власності на нерухоме майно - квартиру за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, яка була продана останньому ОСОБА_3, та винесено відповідне рішення.

Колегія суддів вважає вказані дії Реєстратора безпідставними, а рішення винесене за наслідком реєстрації права власності на нерухоме майно - квартиру за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Посилання ж відповідача на наявність договору купівлі-продажу квартири №888 від 12 квітня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Сушко С.В., за яким, на думку відповідача, право власності перейшло до ОСОБА_4, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на таке.

Згідно положень ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Положеннями ст.210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, з матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, договір купівлі-продажу квартири №888 від 12 квітня 2012 року не пройшов процедуру державної реєстрації, а тому не може вважатись вчиненим, а право власності на вказану квартиру таким, що перейшло від ОСОБА_3 до ОСОБА_4.

Також, колегія суддів вважає обґрунтованим посилання судом першої інстанції на постанову Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справа № 21-357а14), в якій зазначено, що наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги КС до Реєстратора про визнання неправомірними дій Реєстратора щодо здійснення перереєстрації права власності на квартиру на ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 888 від 12 квітня 2012 року та скасування рішення Реєстратора про державну реєстрацію прав №23420953 від 05 серпня 2015 року є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного реєстратора відділу Реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області Соценко Катерини Олександрівни - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності згідно законодавства, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук