Справа № 810/1881/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року 810/1881/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові засоби індивідуального захисту" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

6 червня 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові засоби індивідуального захисту" (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11 лютого 2016 р. № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідачем винесено протиправно, оскільки у позивача не було обов'язку нараховувати умовно нараховані відсотки на залишок неповернутої поворотної фінансової допомоги, оскільки такий обов'язок з 1 січня 2015 р. було виключено Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 р. № 71-VIII (далі - Закон № 71-VIII) (а.с. 3-7).

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у його задоволенні просив відмовити посилаючись на те, що податкове повідомлення-рішення від 11 лютого 2016 р. № НОМЕР_1 відповідачем було винесено у зв'язку з тим, що позивачем не було включено до податкової декларації умовно нараховані відсотки на залишок неповернутої поворотної фінансової допомоги станом на 31 грудня 2014 р. в сумі 148 826 грн 74 коп., в результаті чого було занижено податок на прибуток на суму 26 789 грн 00 коп. (а.с. 95-97).

12 липня 2016 р. представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 99).

Представник відповідача проти задоволення такого клопотання не заперечував.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

У період з 7 грудня 2015 р. по 18 січня 2016 р. відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2013 р. по 31 грудня 2014 р., за результатами якої 26 січня 2016 р. складено акт перевірки № 7/10-36-22-01-13/25585987 (далі - акт перевірки) (а.с. 11-28).

У розділі "Висновок" названого акта перевірки зазначено, що позивачем, зокрема, порушено:

- п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2014 р. на загальну суму 26 879 грн 00 коп. (а.с. 27).

11 лютого 2016 р. на підставі висновків названого акта перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким нараховано грошове зобов'язання зі сплати податку на прибуток на загальну суму 40 184 грн 00 коп., з яких 26 789 грн 00 коп. - за основним платежем, 13 395 грн 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями (далі - податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1) (а.с. 29).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України (в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно з вимогами п. 135.1 ст. 135 ПК України Доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Як вже зазначалося, 11 лютого 2016 р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 на загальну суму 40 184 грн 00 коп., з яких 26 789 грн 00 коп. - за основним платежем, 13 395 грн 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 29).

Стосовно правомірності нарахування відповідачем грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у сумі 26 789 грн 00 коп., судом встановлено таке.

21 травня 2012 р. між позивачем (позичальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХІНСТРУМЕНТ" (позикодавець) укладено договір позики № 32 (а.с. 39-40).

Згідно з п. 1.1 названого договору позикодавець надає позичальнику у якості поворотної фінансової допомоги грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути вказану позику у строк та у порядку, що встановлені договором (а.с. 39).

Як зазначено в акті перевірки та визнано сторонами в судовому засіданні, станом на 31 грудня 2014 р. залишилася неповернутою поворотна фінансова допомога в сумі 148 826 грн 74 коп. (а.с. 13).

Відповідно до вимог п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст.14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це:

- сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

- сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

- сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

- основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних);

- сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Наведене свідчить, що у позивача станом на 31 грудня 2014 р. був обов'язок щодо нарахування умовно нарахованих процентів на суму поворотної фінансової допомоги, що залишилася неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

До того ж позивач мав включити таку суму умовно нарахованих відсотків до декларації з податку на прибуток.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно нараховано суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у сумі 26 789 грн 00 коп.

Стосовно правомірності нарахування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 50% від суми визначеного податкового зобов'язання в сумі 13 395 грн 00 коп., судом встановлено таке.

Відповідачем було застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції у розмірі 50 % від суми визначеного податкового зобов'язання в сумі 13 395 грн 00 коп..

При вирішенні справи судом враховано, що згідно з вимогами п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Так, судом встановлено, що відповідач дійшов висновку про повторність протягом 1095 днів визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання з податку на прибуток, враховуючи наявність податкового повідомлення-рішення від 11 лютого 2014 р. № НОМЕР_2.

Однак, назване податкове повідомлення-рішення було скасовано постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 р. у справі № 810/290/16, яка набрала законної сили (а.с. 59-65).

Наведене свідчить про відсутність повторності протягом 1095 днів визначення контролюючим органом податкового зобов'язання з податку на прибуток.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 50% від суми нарахованого податкового зобов'язання, оскільки мали б застосовуватися штрафні (фінансові) санкції в розмірі 25%, а тому податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 підлягає частковому скасуванню в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 6697 грн 50 коп.

Водночас, при вирішенні справи судом не може бути взято до уваги посилання позивача на те, що станом на дату подачі податкової декларації з податку на прибуток (2 березня 2016 р.) у позивача був відсутній обов'язок щодо включення суми умовно нарахованих відсотків на суму поворотної фінансової допомоги, що залишилася неповерненою на кінець звітного періоду, до декларації з податку на прибуток за 2014 р., оскільки такий обов'язок з 1 січня 2015 р. було виключено Законом № 71-VIII, оскільки такі зміни внесені з 1 січня 2015 р., а декларацію позивачем подано за період 2014 р., а отже, обов'язок щодо включення умовно нарахованих відсотків діяв.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 6697 грн 50 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 11 листопада 2016 р. № НОМЕР_1 в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 6697 грн 50 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.