Справа № П/811/2831/14
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року м. Київ К/800/29972/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Головуючого судді: Чалого С.Я.

Суддів: Донця О.Є.

Голяшкіна О.В.

секретар

судового засідання Зубенко Д.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3

відповідача - не з'явився

третьої особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду касаційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі за позовом селянського (фермерського) господарства "Лада" до Головного управління Державного земельного агентства у Кіровоградській області, виконуючого обов'язки начальника Головного управління державного земельного агентства у Кіровоградській області Сич Ольги Вікторівни, державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства в Ульяновському районі Кіровоградської області Мелєзгінова Юрія Валерійовича третя особа ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування наказів та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року селянське (фермерське) господарство "Лада" звернулося до суду з позовом до Головного управління Державного земельного агентства у Кіровоградській області (далі - відповідач 1), Державного кадастрового реєстратора в Ульянівському районі Кіровоградської області Мелєзгінова Юрія Валерійовича (далі - відповідач 2), виконуючого обов'язки начальника Головного управління державного земельного агентства у Кіровоградській області Сич Ольги Вікторівни (далі - відповідач 3), третя особа - ОСОБА_6, в якому просило: зобов'язати начальника Головного управління Держземагентства, або особу яка виконує його обов'язки підписати (укласти) додаткову угоду, до договору оренди земельної ділянки (з кадастровим номером № НОМЕР_1) зареєстрованого за № 4 від 13.12.2005 р., із викладенням тексту самої угоди в резолютивній частині рішення; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Державного земельного агентства у Кіровоградській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 01.07.2014 року №11-575/14-14-СГ; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Державного земельного агентства у Кіровоградській області від 25.07.2013 р. № 3 «Про підписання договорів оренди земельних ділянок»; зобов'язати Державного кадастрового реєстратора, який за посадою здійснює свою діяльність на території Ульяновського району Кіровоградської області Мелєзгінова Юрія Валерійовича поновити запис у Поземельній книзі відносно земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі щодо зобов'язання начальника Головного управління державного земельного агентства у Кіровоградській області, або особу яка виконує його обов'язки підписати (укласти) додаткову угоду, до договору оренди земельної ділянки (з кадастровим номером НОМЕР_2) зареєстрованого за №4 від 13.12.2005 року - закрито.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням апеляційного суду, ОСОБА_6 звернувся до суду із касаційною скаргою та посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить його змінити, виключивши з мотивувальної частини абзаци наступного змісту: «Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції станом на 01.01.2011 рік - у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Разом з тим, як підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, та на що не звернув уваги суд першої інстанції, позивач продовжує використовувати земельну ділянку за призначенням, сплачує відповідну орендну плату за договором, жодного доказу заперечень орендодавця стосовно продовження дії договору оренди земельної ділянки до суду не надано. З іншої сторони, норми ст. 33 Закону України «Про оренду землі» станом на 01.01.2011 рік вказівки, на обов'язкове укладення додаткової угоди після продовження дії договору, не містили. Вказане свідчить про фактичне продовження дії договору оренди після закінчення строку на який він був укладений на той самий строк та на тих самих умовах, тобто до 13 грудня 2015 року. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у Постанові від 25 лютого 2015 року № 6-219цс1.

Існування діючого Розпорядження Ульяновської РДА № 468-р 13 жовтня 2009р. зі змінами внесеними до нього розпорядженням №73-р від 05 березня 2010 року свідчить про досягнення сторонами (уповноваженими станом на 01.01.2011 року) згоди щодо зміни умов договору. Відсутність укладеної сторонами додаткової угоди про внесення змін до існуючого договору оренди землі не позбавляє позивача (орендаря за договором) реалізувати своє набуте право шляхом подачі на розгляд орендодавця проекту відповідної додаткової угоди до договору, а в разі відмови оскаржити останню до суду». В решті постанову суду апеляційної інстанції - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2004 році між позивачем (орендар) та Ульяновською районною державною адміністрацією (орендодавець) був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 53,19 га строком на п'ять років, який зареєстрований в Книзі державної реєстрації договорів оренди землі 13 грудня 2005 року №4. Термін дії договору - до 13 грудня 2010 року.

13 жовтня 2009 року Головою Ульяновської районної державної адміністрації Кіровоградської області видано розпорядження №468-р про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, а саме п.3 вказаного розпорядження зобов'язано Голову ФГ "Лада" ОСОБА_9 у місячний термін з дня прийняття даного розпорядження підготувати додаткову угоду (додаток до договору оренди), яку подати до райдержадміністрації для розгляду та підписання.

05 березня 2010 року Головою Ульяновської районної державної адміністрації Кіровоградської області видане розпорядження №73-р про внесення змін до розпорядження голови Ульяновської райдержадміністрації від 13.10.2009 року №468-р, зокрема, п.1 викладено в наступній редакції: "Внести зміни до п.2 договору оренди земельної ділянки, загальною площею 53,19 га, що знаходиться на території Вільхівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, від 13 грудня 2005 р. № 4, укладеного між Ульяновською районною державною адміністрацією та СФГ "Лада", а саме: змінити термін дії договору з 5 на 15 років".

Встановлено, що після прийняття вказаних розпоряджень, угода про внесення змін до договору оренди земельної ділянки загальною площею 53,19 га сторонами не укладалась та не реєструвалась.

08 липня 2014 року позивач звернувся до начальника Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області із листом-повідомленням з проханням поновити договір оренди землі, зареєстрований 13.12.2005 р. за № 4, строком на 15 років, згідно якого СФГ "Лада" надано земельну ділянку загальною площею 53,19 га (НОМЕР_1) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До листа-повідомлення додано копію договору оренди, копію паспорта та ідентифікаційного номера, а також проект додаткової угоди.

Листом від 29.08.2014 р. Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області повідомило голову СФГ "Лада" про те, що договір оренди землі площею 53,19 га, укладений між СФГ "Лада" та Ульяновською районною державною адміністрацією строком на 5 років на території Вільховської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області та зареєстрований 13.12.2005 р. № 4, згідно ст.31 Закону України "Про оренду землі" припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для його задоволення.

Натомість апеляційний суд, правомірно вказував про таке.

Так, щодо вимоги позивача відносно визнання незаконним та скасування Наказу Головного управління Державного земельного агентства у Кіровоградській області про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_6 на території Вільхівської сільської ради Ульянівського району Кіровоградської області № 11-575/14-14-СГ від 01.07.2014 року, судом вірно вказано, що право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

При цьому, позивач оскаржує наказ, який є правовим актом індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Крім того, підставою для відмови в наданні вказаного дозволу, з урахуванням приписів ст. 123 ЗК України, може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, що встановлено не було, тому як матеріали адміністративної справи відповідних доказів не містять.

Щодо вимог позивача відносно визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Державного земельного агентства у Кіровоградській області від 25.07.2013 р. №3 відносно делегування права підпису та зобов'язання Державного кадастрового реєстратора, який за посадою здійснює свою діяльність на території Ульяновського району Кіровоградської області Мелєзгінова Юрія Валерійовича поновити запис у Поземельній книзі відносно земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, слід зазначити про таке.

Відповідно до п. 9 Положення про Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області, затвердженого Наказом Держземагенства від 14.06.2013 року №261, Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Наказ від 25.07.2013 року є саме наказом організаційно-розпорядчого характеру, виданий для належної організації роботи та виконання повноважень визначених законодавством між Головним управлінням та його територіальними органами. До того ж останній, жодним чином не порушує права позивача, а зворотного суду не доведено. Також слід зазначити, що виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи встановлено, що Мелєзгінов Юрій Валерійович займає посаду начальника управління Держземагенства в Ульяновському районі і за своїми посадовими обов'язками не здійснює самостійно реєстраційних дій, а отже вимоги в частині зобов'язання державного кадастрового реєстратора Ульяновського району Мелєзгінова Юрія Валерійовича поновити запис у Поземельній книзі відносно земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 пред'явлені до неналежного відповідача. З урахуванням викладеного, вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відносно позовних вимог щодо зобов'язання начальника Головного управління Держземагентства, або особу яка виконує його обов'язки підписати (укласти) додаткову угоду, до договору оренди земельної ділянки (з кадастровим номером НОМЕР_2) зареєстрованого за №4 від 13.12.2005 р., із викладенням тексту самої угоди в резолютивній частині рішення, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Враховуючи наведене, у разі відмови суб'єктом владних повноважень укласти (продовжити, підписати тощо) договір, останні з суб'єктом господарювання діють як рівноправні учасники господарських правовідносин (ст. 5 ЗК України), а тому спір в цій частині має вирішуватись в порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Отже, колегія суддів погоджує висновок апеляційного суду про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання начальника Головного управління державного земельного агентства у Кіровоградській області, або особу яка виконує його обов'язки підписати (укласти) додаткову угоду, до договору оренди земельної ділянки (з кадастровим номером НОМЕР_2) зареєстрованого за №4 від 13.12.2005 року на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи судом апеляційної інстанцій були повно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Керуючись статтею 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: