Справа № 816/4851/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Київ К/800/12370/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Донця О.Є.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, Полтавського міського управління юстиції, державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Безмаль Вікторії Віталіївни, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" про визнання дій протиправними, визнання рішення нечинним, скасування запису,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати неправомірними та зобов'язати вчинити дії.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, що 26.06.2009р. ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу придбано житловий будинок №152 з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 у ОСОБА_8

ОСОБА_4 зареєструвала вказане нерухоме майно у встановленому законом порядку 30.06.2009р., про що внесено запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно 02.07.2009р.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2011 року у справі №22ц-2416/2011 р. витребувано з володіння ОСОБА_4 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності по 1/3 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за вказаною вище адресою.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 10 січня 2012 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2011 року залишив без змін.

16.05.2013р. державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Безмаль В.В. прийняла рішення №2294012 про державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна часткова, розмір частки: 1 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за суб'єктом: ОСОБА_7, ОСОБА_6, відкрила розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 3471450 від 16.05.2013р. вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 94,3 кв.м., житлова площа 63,7 кв.м., форма власності: приватна, спільна часткова; розмір частки: по 1/3, власники: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

31.07.2013 року позивач дізналась про те, що відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції прийнято рішення про реєстрацію прав власності на 1/3 домоволодіння за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_4 оскаржила його до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.05.2013 року прийнято державним реєстратором правомірно, в межах та у спосіб визначений законодавством, а отже підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Невід'ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав державним реєстратором встановлено, що подані інші заяви про державну реєстрацію прав на те саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження. При цьому заява розглядається тільки після прийняття рішення державним реєстратором щодо попередньо розглянутої заяви і внесення ним відповідного запису до Державного реєстру прав.

Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р. № 703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Підпунктом 1 пункту 27 Порядку визначено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, серед іншого, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Положеннями ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Таким чином, вбачається, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яким є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Спірне рішення №2294012 від 16.05.2013р. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на домоволодіння АДРЕСА_1, прийнято державним реєстратором прав на нерухоме майно Безмаль В.В. на підставі рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21.09.2011р., про що також зроблено записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №939404 та № 939429.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій вірно встановлені обставини справи, судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: