Справа № 826/7548/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 червня 2016 року м. Київ № 826/7548/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Міністерство освіти і науки України третя особа: Державна казначейська служба України
про визнання бездіяльності протиправною та зобо'язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Міністерства освіти і науки України, третя особа: Державна казначейська служба України, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та стягнути компенсацію за завдану шкоду у розмірі 1 000 000 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

У позовній заяві позивачка зазначає, що неодноразово зверталась до відповідача з приводу порушених прав, однак позивач не долучив до позовних матеріалів копії неодноразових звернень позивача, що підтверджують бездіяльність відповідача, що спричинила порушення прав позивача.

Крім того, частиною третьою ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України також визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 4 вказаного Закону (у редакції чинній на момент звернення до суду) ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру який подано фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивачем у позовній заяві заявлено 2 позовні вимоги, крім того як вбачається однією із позовних вимог заявлених позивачем є вимога про відшкодування завданої шкоди у розмірі 1 000 000,00 грн.

Відповідно до ст. 56 Кодексу адміністративного судочинства України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною другою ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішенням діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, які вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Виходячи із конституційного положення про право громадянина на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів держав влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, вимоги про відшкодування шкоди, про які йдеться в частині другій ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України, включають вимоги про відшкодування шкоди як матеріальної, так і моральної.

Пункт 3 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» визначає ставки судового збору за критеріями розподілу позовів на майнового та немайнового характеру, не виділяючи окремо моральну шкоду.

Оскільки вимоги про відшкодування матеріальної та/або моральної шкоди, завдано неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, можуть бути предметом розгляду в іншому судочинстві (цивільному господарському), якщо вони заявлені окремо від вимог, що стосуються публічно-правового спору, відповідно ставка судового збору при зверненні з такими вимогами повиннівизначатися за одними критеріями.

Натомість, при зверненні до адміністративного суду з позовом про стягнення завданої шкоди ставка судового збору визначається як за позов майнового характеру.

З урахуванням наведеного вище, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу про відшкодування завданої шкоди та судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру, надати суду докази такої сплати.

Крім того, суд зазначає, що 01.09.2015 набули чинності зміни внесені до Закону України "Про судовий збір" 8 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674).

Так, ст. 5 вказаного закону визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи;

3) позивачі - у справах про стягнення аліментів;

4) позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов'язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів;

10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

11) виборці - у справах про уточнення списку виборців;

12) військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов'язаних з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків;

13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав;

14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

15) фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Тобто, як вбачається з вищезазначеної норми закону, чітко визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору. Позивач, у своїй позовній заяві зазначає, що звільнений від сплати судового збору, з огляду на те, що є біженцем та інвалідом 3-ї групи, на підтвердження чого надає копію довідки виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва від 14.11.2014 року.

Відтак, дослідивши документи надані позивачем, суд встановив, що останній не підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- належним чином завірені копії звернень позивача, на які посилається останній у своїй позовній заяві;

- належних доказів на підтвердження сплати судового збору за пред'явлення 2-ох позовних вимог немайнового та майнового характеру.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк 5 днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАСУ.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур