Справа № 344/6268/16-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/6268/16-а
Провадження № 2-а/344/300/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківську про визнання дій протиправними,зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що в жовтні 2007 р. позивачу призначено пенсію за вислугою років з розрахунку 90 % від суми середнього заробітку з посади старшого прокурора Генеральної прокуратури України, яку неодноразово перераховували. 09/12/2015 р. постановою Кабінету Міністрів України №1013 збільшено посадові оклади працівників прокуратури. 12/04/2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. 26/04/2016 р. відповідач відмовив позивачу в його заяві з тієї підстави, що з 01/06/2016 р. пенсія, яка призначена позивачу вже не призначається, а тому і не перераховується; з 15/07/2015 р. стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру» втратила чинність , нова редакція не передбачає перерахунок пенсії.

Відповідач подав суду заперечення на позов, відповідно до якого вказав, що позивачу призначено пенсію за вислугою років з 11/10/2007 р. на підставі Закону України «Про прокуратуру»; відповідно до Закону України «Про внесенні змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 18/12/2014 р., Закону України «Про прокуратуру» від 14/10/2014 р. умови перерахунку пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України, який не прийняв нормативного акту щодо здійснення перерахунку пенсії позивача; відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 01/01/2016 р. по 31/12/2016 р. максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 гривень; відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02/03/2015 р. з 01/06/2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначено на підставі Закону України «Про прокуратуру»; постановою Кабінету Міністрів України від 09/12/2015 р. №1013 п. 4 щодо перерахунку пенсій виключено; позивач звернувся із заявою 12/04/2016 р., а просив здійснити перерахунок пенсії з 01/01/2016 р.

Відповідно до ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року колегія суддів зазначила, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» редакції від 02/03/2015 р. істотно змінила порядок регулювання спірних відносин в сторону зменшення пенсійного забезпечення.

Разом з цим з урахуванням дії закону в часі закон не може бути застосовано до відносин, що виникли до його ухвалення.

Не затвердження Кабінетом Міністрів України порядку здійснення перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у реалізації права на пенсійне забезпечення з урахуванням встановленої законом гарантії на відповідний перерахунок.

Відповідно до ст. 17 та ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії підлягають перерахунку у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних прокурорських працівників з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено не більше як за 12 місяців.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла такого правового висновку: внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у звязку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже позов обґрунтовано належними на те правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12/07/2001 р., що діяла станом на жовтень 2007 р . на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 31/03/2016 р. №18-562зп про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку;

скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську від 26/04/2016 р. №110/ В-15 щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії;

зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно довідки Генеральної прокуратури України від 31/03/2016 р. №18-562зп про заробітну плату відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону України від 12/07/2001 р. №2663-ІІІ, що діяла станом на жовтень 2007 року, з розрахунку 90% із середнього заробітку у розмірі 23336,29 гривень з 12/04/2016 р. без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії з 01/01/2016 р.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання сторонами його копії.

Головуючий суддя С.О. Бородовський