Справа № 157/628/16-а
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/628/16-а
Провадження №2-а/157/29/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря Фесь Т.І.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії

встановив:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі в нарахуванні та виплаті їй пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших виплат і зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум як складових заробітної плати, з яких проводяться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно норм чинного законодавства, з часу призначення пенсії, тобто з 15 травня 2009 року, а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 751 грн. 20 коп. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі з 15.05.2009 року та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». В заробітну плату для обчислення їй пенсії були включені за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією посадовий оклад, надбавка за ранг та вислугу років, високі досягнення у праці та середньомісячні суми премій. Зазначення інших складових заробітної плати, зокрема, індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань не були передбачені формою довідки. Постановою правління Пенсійного фонду України до форми довідки для обчислення пенсії були внесені зміни та передбачено графу «інші виплати». 08 червня 2016 року вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку №36 від 07.06.2016 року, із зазначенням виплат, які не були включені в попередній довідці. Зокрема, не були включені виплати, з яких сплачено страхові внески: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в сумі 11850,31 грн., індексація заробітної плати всумі 10090,36 грн., а всього на загальну суму 21940,67 грн. Однак, 17.06.2016 року отримала від Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі повідомлення про відмову у проведенні перерахунку пенсії. Вважає відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії неправомірною, оскільки на суми матеріальної допомоги та виплат, повязаних з індексацією заробітної плати, інших виплат, про які вказується у наданій Управлінню довідці, були фактично нараховані та сплачені страхові внески, збір на обовязкове державне пенсійне страхування, у звязку з чим ці суми враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

У запереченні на позов відповідач зазначає, що відповідно до п. 5 Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно, зокрема, до Закону України «Про державну службу», а тому підстав для проведення перерахунку пенсії позивачці на підставі поданої нею довідки № 36 від 07.07.2016 року немає.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що підстав для проведення ОСОБА_2 перерахунку пенсії немає, у звязку з чим просила у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі та отримує пенсію за віком як державний службовець відповідно до Закону України «Про державну службу».

08 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі із заявою, в якій просила перерахувати їй пенсію з дати призначення, тобто з 15 травня 2009 року, у розмірі 80 % з урахуванням суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги та премій, на які фактично нараховані та сплачені страхові внески та збір на загальнообовязкове державне соціальне страхування, відповідно до наданої нею довідки № 36 від 07.06.2016 року.

Листом від 17 червня 2016 року № 84/Б-01 Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі повідомило позивачці, що в заробітну плату для обчислення пенсії було включено посадовий оклад, надбавку за ранг, за вислугу років, станом на травень 2009 року та середньомісячну суму надбавок, премій за період з 01.05.2007 року по 30.04.2009 року і оскільки після звільнення з роботи позивачка не подала заяву про перерахунок пенсії, тому й перерахунок пенсії їй не було проведено. Окрім того, відповідно до п. 5 Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому, оскільки такого закону не прийнято, то пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Як вбачається з довідки № 36 від 07.06.2016 року про складові заробітної плати за 24 календарних місяці роботи, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», позивачці протягом останніх 24 календарних місяців роботи перед звільненням, окрім таких виплат, що були включені в заробітну плату для обчислення пенсії як посадовий оклад, надбавка за ранг, за вислугу років та середньомісячна сума надбавок, премій, також виплачувалася матеріальна допомога, премії, індексація заробітної плати, на які, як вказано у цій довідці, нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування).

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року (в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії) пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У статті 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу)), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Окрім того, щодо індексації заробітної плати, суд враховує, що індексація грошових доходів населення, згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Обєктом індексації грошових доходів населення є оплата праці як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року).

Структура заробітної плати, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» передбачає існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці»).

Суми виплат, повязаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з пп. 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України № 5 від 13.01.2004 року.

Отже, індексація є складовою частиною заробітної плати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, премія до державних, професійних свят та ювілейних дат входять до системи оплати праці державного службовця, а відтак, відповідачем безпідставно не включено їх до розрахунку пенсії позивачки.

Щодо визначення при здійсненні перерахунку пенсії проценту розрахунку пенсії від заробітку, суд вважає, що обчислення пенсії позивачці має проводитись за правилами та розмірами, встановленими ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії.

Стаття 37 цього Закону на момент призначення пенсії містила норму, відповідно до якої за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Пенсію позивачці було призначено у розмірі 80 % від заробітної плати, а тому і перерахунок пенсії позивачки повинен бути проведений в такому ж відсотковому розмірі від заробітної плати.

Відповідно до ст. ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин не ґрунтуються на вимогах закону доводи відповідача про те, що позивачка немає права на перерахунок пенсії оскільки з 01 червня 2015 року, згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та наведені положення законів, беручи до уваги, що позивачка звернулася до відповідача про перерахунок пенсії державного службовця 08.06.2016 року та надала довідку про складові заробітної плати № 36 від 07.06.2016 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про перерахунок пенсії державного службовця неправомірною та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати пенсію позивачці з дня звернення останньої до відповідача про перерахунок пенсії в розмірі 80%, включивши до сум заробітку для обчислення пенсії, відповідно до довідки від 07 червня 2016 року № 36, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги, премій та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, на які були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування (збір на обовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплачених сум).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу.

У відповідності до ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно з наданою квитанцією № 56, позивачкою понесені витрати на правову допомогу, що полягала у виготовлені адвокатом ОСОБА_3 адміністративного позову у розмірі 200 грн.(а.с. 12).

Окрім того, позивачкою ОСОБА_2 при подачі позову до суду були понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. 1), які також підлягають стягненню на її користь.

Таким чином, в порядку ст. 94 КАС України, на користь позивачки ОСОБА_2 належить стягнути понесені нею судові витрати у розмірі 751 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 70, 71, 76, 79, 87, 94, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області, яка викладена у листі №84/Б-01 від 17 червня 2016 року, у проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_2 з 08 червня 2016 року в розмірі 80%, включивши до сум заробітку для обчислення пенсії, відповідно до довідки від 07 червня 2016 року № 36, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги, премій до державних, професійних свят та ювілейних дат та інші фактично отримані суми як складові заробітної плати, на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування (збір на обовязкове державне пенсійне страхування).

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 751 грн. (сімсот пятдесят одна) 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: ОСОБА_4