Справа № 804/15771/15
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року м. Київ К/800/14185/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Леонтович К.Г., Смоковича М.І.,
розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, -
в с т а н о в и л а:
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат

ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат

ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що 14 травня 2015 року позивач звернувся до Дніпропетровської митниці з митною декларацією №110010000/2015/020843 для здійснення митного оформлення товару «концентрат залізорудний агломераційний». Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод).

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем при здійсненні митного оформлення були надані наступні документи: контракт №13-2342-12

від 20 грудня 2013 року; додаткова угода №1 від 11 лютого 2014 року, додаткова угода №2

від 22 жовтня 2014 року, додаткова угода №3 від 24 грудня 2014 року, додаткова угода №4

від 26 січня 2015 року; специфікація №18 від 15 квітня 2015 року; рахунок-фактура (інвойс) № від 20 квітня 2015 року, рахунок-фактура (інвойс) №

від 21 квітня 2015 року, рахунок-фактура (інвойс) № від 22 квітня 2015 року, рахунок-фактура (інвойс) № від 25 квітня 2015 року; залізнична накладна №АЦ630150

від 21 квітня 2015 року; залізнична накладна №АЦ630153 від 25 квітня 2015 року, залізнична накладна №АЦ630714 від 25 квітня 2015 року, залізнична накладна №43286855

від 28 квітня 2015 року, залізнична накладна №45317377 від 23 квітня 2015 року, залізнична накладна №45533593 від 29 квітня 2015 року; лист №26/4.03-315 від 07 листопада 2014 року; лист ПАТ «ДМКД» №062Д/2263 від 07 листопада 2014 року; лист ПАТ «ДМКД» №062Д/1031

від 30 квітня 2015 року.

Також, додатково було надано: два рахунка-фактури б/н від 21 квітня 2015 року; два рахунки фактури б/н від 25 квітня 2015 року; сертифікат про походження товару форми СТ-1 №RUUA 4472695 від 05 травня 2015 року; сертифікат про походження товару форми СТ-1 №RUUA 4472692 від 05 травня 2015 року; сертифікат про походження товару форми СТ-1 №RUUA 4472693 від 05 травня 2015 року; сертифікат про походження товару форми СТ-1 №RUUA 4472694 від 05 травня 2015 року; сертифікат про походження товару форми СТ-1 №RUUA 4472696 від 06 травня 2015 року; сертифікат про походження товару форми СТ-1 №RUUA 4472696 від 06 травня 2015 року; сертифікат якості №15 від 20 квітня 2015 року; сертифікат якості №16 від 21 квітня 2015 року; сертифікат якості №17 від 22 квітня 2015 року; сертифікат якості №19 від 25 квітня 2015 року; сертифікат якості №20 від 25 квітня 2015 року; лист ПАТ «ДМКД» №062Д/932 від 23 квітня 2015 року; лист ПАТ «ДМКД» №062Д/960 від 24 квітня 2015 року; лист ПАТ «ДМКД» №062Д/1015

від 30 квітня 2015 року; лист ПАТ «ДМКД» №062Д/1016 від 30 квітня 2015 року; лист ПАТ «ДМКД» №062Д/1032 від 03 травня 2015 року; копія митної декларації країни відправлення №10101100/070515/0000394 від 17 квітня 2015 року.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:

1) товар імпортовано за контрактом від 20 грудня 2013 року №13-2342-12, специфікацією

від 15 квітня 2015 року №18 за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 1289 руб.РФ/т при вмісті Fe 66%, вартість перевезення - 561 руб.РФ/т, таким чином, ціна товару з урахуванням вартості перевезення дорівнює 1850 руб.РФ/т. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 19, 53 руб. РФ/т за 1% Fe. Отже, відповідно до зазначеного середня вартість імпортованого товару розраховується на рівні 1, 8576 руб.РФ/кг. За умовами п.5.1 контракту від 20 грудня 2013 року №13-2342-12 форма оплати 100% попередня оплата; пунктом 3.1 контракту визначено, що відвантаження товару здійснюється після надходження оплати відповідно до п. 5.1 даного контракту, якщо відповідна оплата не проведена, продавець має право не проводити відвантаження товару до моменту надходження грошових коштів на рахунок продавця. Тобто, станом на дату подання МД, оплата за товар повинна бути здійснена. Банківські платіжні документи до митного оформлення декларантом не надані;

2) декларантом до митного оформлення надано скановані копії інвойсів, які не містять печаток і штампів української митниці на кордоні та російських митних органів, наявність яких передбачена Типовою технологічною схемою здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №451 (п.21), Порядком виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09 жовтня 2012 року №1066 (п.3.4), статтею 335 Митного кодексу України, Положенням про уніфікований порядок проставлення митними органами держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав-учасниць Співдружності рішенням №5/32 від 13 вересня 2001 року (п.2);

3) відповідно до Інструкції про порядок заповнення декларації на товари, затвердженої Рішенням Комісії митного союзу від 20 травня 2010 року №257 в гр. 46 російської митної декларації вказується статистична вартість товару в доларах США, що округлена за математичними правилами до двох знаків після коми. За відомостями гр. 46 наданої декларантом копії декларації країни експорту від 17 квітня 2015 року №10101100/170415/0000394 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 33, 24 дол. США/т, що за курсом ЦБРФ (49, 6749 руб. РФ за 1 дол.США) станом на день оформлення зазначеної МД складає 1651, 30 руб.РФ/т, що не відповідає ні рахункам виробника, ні рахункам контрактоутримувача;

4) за умовами контракту від 20 грудня 2013 року №13-2342-12, специфікації

від 15 квітня 2015 року, умовами поставки визначено СРТ Дніпродзержинськ. Зазначені умови поставки передбачають несення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України. Документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, позивачем не надано.

14 травня 2015 року посадовою особою відповідача складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2015/20042, а також винесено рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600360/1, в якому митна вартість товару скоригована до 2, 8506 руб.РФ/кг. У вказаному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що оскільки декларантом надано документи, що містять розбіжності стосовно умов поставки оцінюваного товару та вартості зазначеного товару відповідно до таких умов, є необхідним надання відомостей щодо транспортної складової з метою проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Враховуючи вищевикладене під час консультацій декларанта зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Одночасно декларанта повідомлено про можливість подати будь-які інші наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

Листом від 14 травня 2015 року декларант проінформував митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу.

Спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 14 травня 2015 року №110010000/2015/020846.

Позивач листом від 08 липня 2015 року звернувся до відповідача з проханням розглянути питання щодо відкликання спірного рішення про коригування митної вартості, додатково надавши висновок торгово-промислової палати від 25 червня 2015 року Інших документів за сформованим переліком не надано.

За результатами опрацювання додатково наданих документів митним органом зазначено наступне.

У наданому висновку експерта вказано, що ринкова вартість товару складає: концентрат залізорудний агломераційний (Fe% 66,4) - 1855, 86 руб.; концентрат залізорудний агломераційний (Fe% 66,3) - 1857, 81 руб. Разом з тим, відповідно до рахунків від 20 квітня 2015 року №, від 22.04.2015 р. №, поданих до митного оформлення, вартість концентрату залізорудного з вмістом Fe 66, 3% складає 1855, 86 руб.РФ, а вартість концентрату з вмістом Fe 66, 4% складає 1857 руб.РФ (рахунки від 21 квітня 2015 року №,

від 25 квітня 2015 року №). Для підготовки висновку експертом використано порівняльний підхід, однак зазначені у висновках експерта інтернет-ресурси не містять переконливої інформації, яка б відповідала концепціям порівняльного підходу. Також експертом не враховано, що поняття ринкової вартості товару не тотожно поняттю митної вартості товару. Згідно з інформацією Дайджесту цін товарів на світових ринках видавництва ДП «Укрзовнішекспертиза» (№№ 31, 32, 33, 34 за 2015 рік), рівень цін залізорудного концентрату (Росія експорт в Європу, DAP - кордон України) у період з 01 квітня 2015 року

по 31 травня 2015 року складає 50-60 дол. США/т без ПДВ, що, з урахуванням заявлених умов поставки співставно з визначеним митницею рівнем митної вартості (лист Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби «Про результати розгляду додаткових документів» №1610/10/04-50-25-02 від 14 липня 2015 року).

Не погоджуючись із винесеними відповідачем 14 травня 2015 року карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2015/20042 та рішенням про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600360/1, публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» оскаржило їх до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів відповідач діяв правомірно та в межах повноважень, оскільки позивачем не надано витребувані митним органом додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості, а надані до митного оформлення документи містять розбіжності.

З таким висновком судів попередніх інстанцій погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до положень статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5 - 7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості, митний орган керувався наявною інформацією щодо вартості ідентичного товару «концентрат залізорудний агломераційний», прийнятої митним органом за ціною угоди (контракту) за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Fe - в середньому від 66,1%-66,6%) на умовах СРТ Дніпродзержинськ МД №110010000/2015/020288 від 13 березня 2015 року - середня вартість одиниці товару

2, 8569 руб. РФ/кг, МД №110010000/2015/020301 від 13 березня 2015 року - середня вартість одиниці товару 2, 8534 руб. РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Fe 66% на рівні 2263,00 руб.РФ/т без податку на додану вартість та вартості плати за перевезення. Ідентичний товар, вартість якого використана для порівняння, ввезений позивачем на підставі того самого контракту, але іншої специфікації від 26 січня 2015 року №15.

Враховуючи положення контракту від 20 грудня 2013 року №13-2342-12, специфікацію

від 15 квітня 2015 року №18, наявну у митного органу інформацію (МД №110010000/2015/020288 від 13 березня 2015 року, МД №110010000/2015/020301 від 13 березня 2015 року) розраховано митну вартість імпортованого товару - 2, 8506 руб. РФ/кг.

Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема, якщо подані до митного оформлення документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 31 березня 2015 року №21-53а15 та №21-127а15, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як встановлено судами, митним органом під час митного контролю встановлено ряд розбіжностей щодо транспортних витрат та відсутності платіжних документів при митному оформленні, в той час як контрактом передбачена передплата, при цьому надані позивачем під час судового розгляду платіжні документи не стосуються поданого до митного оформлення контракту, а залізничні накладні не містять інформації про вартість перевезення.

Таким чином, суди, встановивши, що оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2015/20042 та рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600360/1 від 14 травня 2015 року прийняті відповідачем правомірно, внаслідок неспростування позивачем розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду апеляційної інстанції.

Постановлені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат

ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: