Справа № 826/18295/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 липня 2016 року № 826/18295/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного

управління ДФС у м. Києві

до Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю

про стягнення заборгованості у розмірі 1101684,06грн.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - Позивач) до Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1101684,06грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно до облікових карток платника податків, Відповідач на день звернення до суду має податкову заборгованість перед Бюджетом на загальну суму 1101684,06грн. з податку на додану вартість.

Представник Відповідача в письмових запереченнях зазначив, що борг у підприємства відсутній, а доводи Позивача з приводу його наявності необґрунтовані та безпідставні.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю () зареєстровано Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві, як суб'єкт підприємницької діяльності та взяте на облік в ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, як платник податків за основним місцем обліку з 04.05.1992 року.

За Відповідачем рахується податкова заборгованість у розмірі - 1101684,06грн., що виникла на підставі:

- податкової декларації № від 19.02.2015 року (термін сплати 02.03.2015 року) у розмірі 1617244,00 грн.:

- переплати станом на 02.03.2015 року - 550244,92грн.;

- заборгованості - 1066999,08 грн.;

- надходження до бюджету коштів - 2018526,00грн. (платіжне доручення №12033Е4DFF від 25.03.2015 року);

- пені - 24204,80грн.:

- переплати 26.03.2015 року - 927322,12 грн.;

- надходження до бюджету коштів - 600000,00грн. (платіжне доручення № 256303 від 27.03.2015 року);

- переплати 27.03.2015 року - 1527322,12грн.

- податкової декларації № від 19.03.2015 року (термін сплати до 30.03.2015 року) у розмірі 2618526,00 грн.:

- заборгованості на 30.03.2015 року - 1091203,88грн.;

- зменшено суми, що підлягає сплаті (уточнюючий розрахунок до декларації за 01.12.2014року № ) - 29116,00 грн.;

- заборгованості 31.03.2015 року - 1062087,88грн.;

- зменшено суми, що підлягає сплаті (уточнюючий розрахунок до декларації за 01.01.2015року № ) - 3309,00 грн.;

- заборгованості 31.03.2015 року - 1058778,88грн.;

- надходження до бюджету коштів - 912799,00грн. (платіжне доручення №591285 від 29.04.2015 року);

- пені по декларації № від 19.03.2015 року - 26108,55грн.;

- заборгованості на 29.04.2015 року -172088,43 грн.

- податкова декларація № від 17.04.2015 року (термін сплати до 30.04.2015 року) у розмірі 912799,00грн.:

- заборгованості на 30.04.2015 року - 1084887,43грн.;

- надходження до бюджету коштів - 182836,00грн. (платіжне доручення №932844 від 29.05.2015 року);

- пеня по декларації № від 19.03.2015 року - 8494,83грн.;

- пеня по декларації № від 17.04.2015 року - 254,41грн.;

- заборгованість на 29.05.2015 року - 910800,67грн.;

- надходження до бюджету коштів - 400000,00 грн. (платіжне доручення №931773 від 29.05.2015 року);

- пеня по декларації № від 17.04.2015 року - 9468,49грн.;

- заборгованість на 29.05.2015 року - 520269,16 грн.

- податкова декларація № від 19.05.2015 року (термін сплати до 30.05.2015 року) у розмірі 582836,00грн.:

- заборгованість на 30.05.2015 року - 1103105,16грн.;

- надходження до бюджету коштів - 30265,00грн. (платіжне доручення №1182373 від 25.06.2015 року);

- пеня по декларації № від 17.04.2015 року - 1552,22 грн.;

- заборгованість на 26.06.2015 року - 1074392,38грн.;

- податкова декларація № від 18.06.2015 року (термін сплати до 30.06.2015 року) у розмірі 30265,00грн.:

- заборгованість станом на 30.06.2015 року - 1104657,38грн.;

- зменшено суми, що підлягає сплаті (уточнюючий розрахунок до декларації від 22.07.2015 року №) - 4114,00грн.

- пеня по декларації № від 17.04.2015 року - 316,5грн.;

- заборгованість на 22.07.2015 року - 1100859,88грн.;

- надходження до бюджету коштів - 9948,00грн. (платіжне доручення №1738241 від 28.07.2015 року);

- пеня по декларації № від 17.04.2015 року - 824,18грн.;

- заборгованість на 28.07.2015 року - 1091736,06 гри.

- податкова декларація № від 16.07.2015 року (термін сплати до 30.07.201 5 року) у розмірі 9948,00грн.:

- заборгованість на 30.07.2015 року -1101684,06 грн.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового Кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового Кодексу України, пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового Кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Разом з тим, відповідно до пункту 59.5 цієї ж статті Кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Контролюючим органом засобами поштового направлення скеровано на адресу Відповідача податкову вимогу №8841-25 від 01.04.2015р. та рішення про опис майна у податкову заставу від 01.04.2015р. №976/26-59-25-01-14. Вимога не оскаржена в установленому законом порядку.

Як вбачається із змісту заявленого позову наявність заборгованості із сплати узгодженого зобов'язання із сплати податку на додану вартість виникло в силу несвоєчасної та/або не сплати узгоджених зобов'язань самостійно визначених платником податку, наявність такого боргу, на переконання податкового органу підтверджується наданими суду копіями декларацій з податку на додану вартість та випискою з особового рахунку платника податку .

Дослідивши надані Позивачем докази, судом не знайдено підтверджень наведеним у позові доводам, щодо наявності заборгованості із сплати податку на додану вартість у Відповідача.

Як зазначає Контролюючий орган, заборгованість із сплати узгодженого зобов'язання з податку на додану вартість частково виникла у зв'язку із несвоєчасною сплатою зобов'язання визначеного декларацією № від 19.02.2015 року у розмірі 1617244,00 грн., при цьому Позивачем зазначається, що переплата станом на 02.03.2015 року становила 550244,92 грн.

Як вбачається з картки особового рахунку платника податку на додану вартість, податковим органом у попередніх періодах безпідставно зменшено суму переплати із сплати податку на додану вартість, зокрема 09.02.2015 року зменшено переплату на 28656 грн. при цьому опис операції містить відомості щодо скасування податкового повідомлення-рішення, також 09.02.2015 р. міститься операція із сплати Відповідачем зобов'язання з ПДВ шляхом перерахування коштів в межах одного бюджетного рахунку в розмірі 131000 грн.,в цей час у графі «недоїмка» указано розмір такої - 120735,31 грн., що є нижчою від зарахованої суми, однак різницю податковим органом до складу переплати не включено, при цьому в подальшому значиться недоїмка в розмірі 35 820 грн.

Крім того, в картці за 09.02.2015 р. містяться записи щодо погашення недоїмки в розмірі 84915,31 грн., в розмірі 28656 грн., в розмірі 7164 грн. однак в графі «недоїмка» враховано не було(а.с. 122).

В подальшому: 14.02.2015 р. Контролюючим органом на підставі податкового повідомлення-рішення № від 21.05.2014 р. двічі збільшено розмір зобов'язання на 13681,40 грн. та на 87492,4 грн.; зменшено переплату на 203165 грн. при цьому опис операції містить відомості щодо скасування податкового повідомлення-рішення,

Так, 20.02.2015 р. зараховано 500000грн. до сплати податку однак розмір зобов'язання встановлений на цю дату зменшено не було.

Крім того, 24.02.2015р. зараховано 300000грн. для сплати податку однак у розмір зобов'язання встановлений на цю дату зменшено лише на 212116,11грн.

Відповідно до наведених даних, що значаться у картці особового рахунку платника ПДВ, у Відповідача станом на 02.03.2015р. була наявна переплата близько 1,5 мил. гривень.

Враховуючи, що подальші сплати Відповідачем зобов'язань з податку на додану вартість враховувались Контролюючим органом в рахунок заборгованості, що виникла в сила допущення похибок у картці особового рахунку платника ПДВ, а відтак Позивачем не доведено наявності у Фірма «Т.М.М.» ТОВ заборгованості у розмірі 1101684,06грн.

Крім того, Суд звертає увагу, що Позивачем не надано Суду детального розрахунку з обґрунтуванням яким чином сформувалася пеня у Відповідача.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук