Справа № 823/1785/15
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року м. Київ К/800/51593/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Сіроша М.В.

Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року та постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року по справі № 823/1785/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, третя особа Публічне акціонерне товариство «Київський завод шампанських вин «Столичний», про скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України про скасування рішення №000314 від 13 листопада 2014 року про застосування фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року у даній справі позов задоволено з огляду на правомірність заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 серпня 2014 року податковим органом проведено фактичну перевірку складського приміщення, яке використовує позивач, за наслідками якої встановлено факт зберігання алкогольних напоїв, які марковані марками акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, що не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари, чим порушено п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України № 1251 від 27 грудня 2010 року.

На підставі висновків перевірки Державною фіскальною службою України прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000314 від 13 листопада 2014 року, згідно з яким за порушення ст. 11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР), а саме: зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку, вирішено застосувати до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що трав'яний лікер «Kuemmerling», що був предметом дослідження під час перевірки позивача, є алкогольним напоєм імпортного виробництва та ввезений на митну територію України в серпні 2013 року.

Імпортером вказаного лікеру є Публічне акціонерне товариство «Київський завод шампанських вин «Столичний», яке закуповує його за контрактом з фірмою «Henkell & Co.Sektkellerei KG» (Німеччина, м. Вісбаден).

Для отримання від фірми «Henkell & Co.Sektkellerei KG» чергової партії алкогольних напоїв та ввезення їх на митну територію України, ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» за заявкою-розрахунком на придбання марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв, реєстраційний номер № 104, 05 липня 2013 року отримало від ГУ Міндоходів в м. Києві марки акцизного податку на алкогольні напої імпортного виробництва в кількості 10110 штук, в тому числі 2040 штук безпосередньо для маркування трав'яного лікеру «Kuemmerling».

Із заявки-розрахунку на придбання марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв, реєстраційний номер № 104 від 05 липня 2013 року вбачається, що сума акцизного податку за одну пляшку трав'яного лікеру «Kuemmerling» становить 8,661 грн.; акцизний податок в сумі 108919,28 грн. сплачений ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» під час придбання марок акцизного податку, в тому числі 17667,93 грн. - акцизний податок на 2040 пляшок трав'яного лікеру «Kuemmerling».

Згідно із товарно-транспортною накладною (CMR), 05 серпня 2013 року через пункт пропуску «Ягодин» на митну територію України ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» ввезена партія алкогольної продукції, маркована марками акцизного податку в кількості 10110 штук, в тому числі 2040 пляшок трав'яного лікеру «Kuemmerling».

07 серпня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Київський завод шампанських вин «Столичний» отримало трав'яний лікер «Kuemmerling» із наклеєними акцизними марками від свого контрагента з Німеччини та здійснило розмитнення отриманого товару, про що складено декларацію ІМ 40.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п.п. 19, 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1251 від 27 грудня 2010 року, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

У разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка контролюючі органи вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

Контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють територіальні органи ДФС, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - територіальні органи ДФС. Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Пунктом 216.4 ст. 216 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Підпунктом 222.2.1 п. 222.2 ст. 222 ПК України встановлено, що податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) сплачується платниками податку до або в день подання митної декларації.

Згідно з пп. 222.2.2 п. 222.2 ст. 222 ПК України у разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації.

Згідно з абз. 4 п. 226.9 ст. 226 ПК України, вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Разом із тим, вказаною правовою нормою регулюються правовідносини щодо сплати акцизного податку при розливі алкогольних напоїв на території України, а не при ввезенні готової продукції у режимі імпорту.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів, що датою визначення ставки акцизного податку з імпортованої маркованої алкогольної продукції є дата подання платником податку митної декларації до митного органу, а не дата розливу цієї продукції.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС України, касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року та постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року по справі № 823/1785/15 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку передбаченому ст. ст. 235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Сірош М.В.
підпис Юрченко В.П.