Справа № 2а-132/11/1470
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м. Київ К/800/15113/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Шевчук П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі міста Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2011 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року

у справі № 2а-132/11/1470

за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Заводському районі міста Миколаєва

про визнання незаконним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі міста Миколаєва (далі - відповідач) про визнання незаконними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02 листопада 2010 року: № - в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 7820,00 грн.; № - у повному обсязі.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2011 року позов був задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02 листопада 2010 року № , прийняте ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва. В решті позову було відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2011 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2011 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПА у Миколаївській області була проведена перевірка за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, в саме: господарської одиниці - павільйону, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить суб'єкту господарської діяльності - ОСОБА_1, за результатами якої складений акт від 20 жовтня 2010 року на бланку № 000627 (зареєстрований за №0669/14/00/23/НОМЕР_3).

Перевіркою було встановлено, що позивачем були порушені: вимоги пунктів 1, 2, 9, 13 статті 13 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», які полягали: у непроведенні розрахункової операції на суму 25,00 грн. через реєстратор розрахункових операцій та невидачі розрахункового документа на вказану суму; у незабезпеченні відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, невідповідність склала 77,15 грн.; незабезпеченні зберігання фіскальних звітних чеків у загальній кількості 23 штуки в Книзі обліку розрахункових операцій № р/1/2091 від 15 жовтня 2009 року; вимоги пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, які полягали у неоприбуткуванні готівкових коштів у загальній сумі 1732,45 грн., оскільки не здійснено облік зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичного надходження в розділі 2 «Облік руху готівки» Книги обліку розрахункових операцій № р/1/2091 від 15 жовтня 2009 року на підставі фіскальних звітних чеків, перелік та реквізити яких наведені на 3 аркуші акту перевірки.

02 листопада 2010 року ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва на підставі вказаного акта перевірки прийняла рішення № , яким на підставі пунктів 1, 4 статті 17, статті 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосувала до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у сумі 8330,75 грн.

02 листопада 2010 року ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва на підставі вказаного акта перевірки прийняла рішення № , яким на підставі статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосувала до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у сумі 8662,25 грн.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що незважаючи на те, що оглянута у судовому засіданні книга обліку розрахункових операцій дійсно свідчить про її неналежне ведення, що виявилось у неведенні записів про рух готівки та суми розрахунків на вклеєних стрічках, проте зазначена обставина є підставою для застосування до позивача штрафних санкцій за неналежне ведення та використання книги обліку розрахункових операцій, а не за не оприбуткування готівкових коштів, з урахуванням того, що перевіряючими під час проведення перевірки було встановлено точну суму та дату надходжень готівкових коштів без проведення інвентаризації та перевірки інших документів, а лише на підставі даних книги обліку розрахункових операцій, що є підтвердженням того факту, що ці кошти вже були оприбутковані та не приховувались позивачем від оподаткування. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд виходив з того, що позивачем не було забезпечено зберіганні 23 фіскальних звітних чеків у книзі обліку розрахункових операцій.

Однак, повністю погодитись з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, згідно з абзацами 1, 3 пункту 2.6 якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, колегія суддів вказує, що у разі проведення готівкових розрахунків із використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем не були виконані вимоги щодо відображення у розділі 2 «Облік руху готівки» Книги обліку розрахункових операцій записів про облік грошових коштів у загальній сумі 1732,45 грн. згідно фіскальних звітних чеків, перелік та реквізити яких наведені на 3 аркуші акту перевірки, що є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли неправомірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 02 листопада 2010 року, з огляду на що ухвалені у даній справі судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню в частині задоволених позовних вимог із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

З огляду на те, що касаційна скарга не містить посилань на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а судом касаційної інстанції не встановлено таких порушень згідно положень частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 229, 230, 232, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі міста Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 02 листопада 2010 року і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В решті постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна