Справа № 465/1560/16-а
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.07.2016 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мартинишин М.О.

при секретарі Шоробура С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третьої особи: Львівського державного університету внутрішніх справ про визнання дій протиправними, зобовязання до вчинення дій, суд,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача, третьої особи, вимоги до якої зменшив заявою від 20.06.2016 року та просить визнати протиправною відмову ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити йому перерахунок пенсії в порядку визначеному ч. 9 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з грошового забезпечення за посадою проректора Львівського державного університету внутрішніх справ (далі ЛьвДУВС) із заочного та дистанційного навчання, що становить 9800, 38 грн. з врахуванням поданих довідок: № 4 від 15.12.2015 року про грошове забезпечення за посадою проректора та №10/152 від 20.05.2016 року про те, що переведення його на посаду помічника ректора з організаційних питань групи аналітичної роботи та контролю (наказ ЛьвДУВС № 208 о/с від 11.06.2011 року із змінами внесеними наказом ЛьвДУВС № 488 о/с від 22.08.2013 року) було здійснено в інтересах служби; зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок розміру пенсії, відповідно до ч. 9 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і згідно довідки № 4 від 15.12.2015 року про грошове забезпечення за нормами чинними на грудень 2012 року за посадою проректора Львівського державного університету внутрішніх справ, що становить 9800.38 грн., та виплатити різницю з врахуванням отриманої пенсії в межах строку позовної давності за останні 6 місяців до звернення з вказаним позовом і в подальшому здійснювати виплату пенсії з вказаного грошового забезпечення до відповідних змін у законодавстві.

В обґрунтування позову позивач покликається на те, що він проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.07.1995 року по 26.02.2002 року та з 8.09.2005 року по 31.12.2012 року, та був звільнений наказом ЛьвДУВС від 31.12.2012 року №334 о/с у відставку за віком. За період служби він, маючи звання полковника міліції, обіймав різні посади, в тому числі з січня 2008 року по травень 2011 року проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС, однак у звязку із скороченням посади, був переведений в інтересах служби 11.06.2011 року ( наказ №208 о/с) на посаду помічника ректора з організаційних питань групи аналітичної роботи та контролю, у січні 2012 року з цієї посади на посаду професора кафедри конституційного та міжнародного права факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції, та у вересні 2012 року з цієї посади на посаду професора конституційного, адміністративного права та адміністративного процесу факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції.

У звязку із наведеним, а також тим, що на момент переведення в інтересах служби з посади проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС, він мав звання полковника міліції та право на оформлення пенсії за вислугою років, оскільки на той момент йому виповнилося 50 років, тому вважає, що у відповідності до положень ч.9 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військово служби та деяких інших осіб» на момент призначення пенсії мав право вибору способу нарахування розміру пенсії або виходячи з посадового окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, або виходячи з посадового окладу за посадою проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС. При цьому переконаний, що його право на отримання пенсійного забезпечення виходячи із посадового окладу проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС гарантується законом, оскільки із вказаної посади він був переведений в інтересах служби, що визнається самим навчальним закладом.

Однак вказав, що відповідач вказані обставини до уваги не приймає, без належних правових підстав листами від 16.02.2016 року та 06.06.2016 року йому відмовив у перерахунку пенсії виходячи із грошового забезпечення за посадою проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС, чим порушив його конституційне право на належне пенсійне забезпечення. А тому просить адміністративний позов задоволити.

В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав з аналогічних підстав, доповнив, що факт його переведення із посади проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС в інтересах служби підтверджується виданою в процесі розгляду справи довідкою ЛьвДУВС від 20.05.2016 року. Копію зазначеної довідки а також довідки про розмір грошового забезпечення (перерахунку) пенсії за посадою проректора, ним подано ОСОБА_2 управлінню Пенсійного фонду України разом із заявою від 20.05.2016 року, однак така відповідачем незаконно не була взята до уваги, перерахунок пенсії здійснено не було. А тому, вважає обґрунтованим та підставним заявлений ним адміністративний позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судовому засіданні відносно адміністративного позову заперечив, суду пояснив, що відповідач правомірно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки така йому була призначена в січні 2013 року на підставі поданих ним документів, зокрема довідки про грошове забезпечення за останнім місцем служби. В той же час вказав, що в поданих позивачем додатках до звернення про перерахунок пенсії відсутні документи, необхідні для обчислення пенсії з грошового забезпечення визначеного ч.9 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військово служби, та деяких інших осіб», а тому підстав для здійснення перерахунку у відповідача не було. Крім цього вказав, що згідно з п.1 та 7 постанови правління Пенсійного фонду України від 30.07.2007 року №3-1 заяви про перерахунок пенсії подаються особами до органів, що здійснюють перерахунок пенсії через уповноважені структурні підрозділи Міністерства внутрішніх справ України, на які покладені функції підготовки та подання до органів, що перераховують пенсії документів, необхідних для перерахунку пенсії. У звязку із наведеним просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник третьої особи Львівського державного університету внутрішніх справ тричі в судові засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, однак подав до суду заперечення з приводу їх залучення до участі у справі в якості відповідача до подання позивачем уточнень адміністративного позову, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, та дослідивши матеріали справи, а також розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.3. ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугою років з 01.01.2013 року, із званням полковника міліції у відставці у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому, з долученої виписки з трудової книжки, відповідних наказів вбачається, що ОСОБА_1 у липні 1995 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та призначений на посаду начальника кафедри конституційного та міжнародного права Львівського інституту внутрішніх справ при Національній академії внутрішніх справ України (далі ЛІВС при НАВС України).

В серпні 1998 року він був призначений на посаду проректора з наукової роботи ЛІВС при НАВС України. В лютому 2002 року за власним бажанням звільнився з органів внутрішніх справ.

8 вересня 2005 року ОСОБА_1 був поновлений в органах внутрішніх справ та призначений на посаду першого проректора Львівського юридичного інституту МВС (правонаступник ЛьвДУВС з грудня 2005 року).

У лютому 2006 року, у зв'язку із скороченням посади першого проректора, він був призначений на посаду проректора з міжнародних зв'язків ЛьвДУВС.

У січні 2008 року, у зв'язку із скороченням посади проректора з міжнародних зв'язків, ОСОБА_1 був призначений на посаду проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС.

Наказом ЛьвДУВС № 208 о/с від 11.06.2011 року ОСОБА_1 переведено на посаду помічника ректора з організаційних питань групи аналітичної роботи та контролю із збереженням розміру грошового забезпечення проректора.

У подальшому, у січні 2012 року його було переведено із посади помічника ректора з організаційних питань групи аналітичної роботи та контролю на посаду професора кафедри конституційного та міжнародного права факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції наказом ЛьвДУВС № 2 о/с від 04.01.2012 року. У вересні 2012 року переведено з посади професора кафедри конституційного та міжнародного права факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції на посаду професора кафедри конституційного, адміністративного права та адміністративного процесу факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції, на підставі наказу Львівського державного університету внутрішніх справ № 209 о/с від 03.09.2012 року.

Наказом ЛьвДУВС №334 о/с від 31.12.2012 року ОСОБА_1, згідно із поданим рапортом та відповідно до п. 65 «А» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено у відставку за віком. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні склала: 15 років 11 місяців і 18 днів.

Положеннями ч.9 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції закону на момент призначення позивачу пенсії) визначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, переведеним за станом здоров'я або за віком з льотної роботи, підводних човнів (підводних крейсерів), атомних надводних кораблів і мінних тральщиків на посади з меншим посадовим окладом, пенсії обчислюються, за бажанням пенсіонера, виходячи з посадового окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, чи з указаних у цій частині посад, які вони займали до переведення, якщо на день переведення вони мали право на пенсію за вислугу років. У такому ж порядку обчислюються пенсії особам офіцерського складу та особам начальницького складу з військовим званням полковника або спеціальним званням полковника міліції чи внутрішньої служби, полковника податкової міліції, полковника Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, а також їм рівних і вище, якщо вони за таких обставин та умов переведені в інтересах служби з посад, які ці особи займали не менше трьох років до переведення і на день переведення мали право на пенсію за вислугу років.

Як встановлено судом, 20.01.2016 року позивач звернувся до відповідача про перерахунок йому пенсії відповідно до зазначених положень Закону обравши порядок нарахування та обчислення пенсії виходячи із посадового окладу займаної ним посади проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС, яку він обіймав у період з січня 2008 року по 11.06.2011 року.

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16.02.2016 року йому було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з огляду на те, що в поданих позивачем додатках до заяви, відсутні необхідні документи для обчислення пенсії з грошового забезпечення визначеного ч.9 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військово служби, та деяких інших осіб». Окрім цього, згідно з п.1 та 7 постанови правління Пенсійного фонду України від 30.07.2007 року №3-1 заяви про перерахунок пенсії подаються особами до органів, що здійснюють перерахунок пенсії через уповноважені структурні підрозділи Міністерства внутрішніх справ України, на які покладені функції підготовки та подання до органів, що перераховують пенсії документів, необхідних для перерахунку пенсії.

20.05.2016 року позивач ( уже під час судового розгляду) повторно звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії з цих же підстав, до якої долучив довідки Львівського державного університету внутрішніх справ: 1) від 20.05.2016 року, згідно якої 3-я особа підтвердила факт переведення позивача на посаду помічника ректора з організаційних питань групи аналітичної роботи та контролю (наказ ЛьвДУВС № 208 о/с від 11.06.2011 року із змінами внесеними наказом ЛьвДУВС № 488 о/с від 22.08.2013 року) в інтересах служби та 2) від 15.12.2015 року № 4 «Про розмір грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсії», яка видана ОСОБА_1 йому Львівським державним університетом внутрішніх справ за нормами чинними на грудень 2012 року, за посадою проректора Львівського державного університету внутрішніх справ, що становить 9800.39 грн.

Однак, листом від 06.06.306 року №526/к-20 відповідачем йому відмовлено в розгляді його звернення на підставі ст.8 Закону України «Про звернення громадян», як в такому, що подано одним і тим же громадянином до одного і того ж органу з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Таким чином, на даний час відповідачем відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії виходячи із положень ч.9 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції закону на момент призначення позивачу пенсії).

Однак, аналізуючи таку відмову через призму законності та обґрунтованості суд приходить до висновку про її протиправність виходячи з такого.

Як вбачається із змісту наведених положень ч.9 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції закону на момент призначення позивачу пенсії), право вибору особи офіцерського складу та особи начальницького складу з спеціальним званням полковника міліції на обчислення пенсії виходячи з посадового окладу отримуваного на посаді, яку вона займала до переведення, виникало, якщо вона була переведена в інтересах служби з посади, яку вона займала не менше трьох років до переведення і на день переведення мала право на пенсію за вислугу років.

Як було встановлено в судовому засіданні, при виході на пенсію позивач мав звання полковника міліції та на посаді проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС пропрацював більше трьох років до моменту переведення, а саме із січня 2008 року по 11.06.2011 року.

Крім цього, з долученої довідки ЛьвДУВС від 20.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 до моменту переведення на посаду помічника ректора з організаційних питань групи аналітичної роботи та контролю наказом від 11.06.2011 року №208 о/с більше трьох років пропрацював на посадах проректора (першого проректора, проректора з міжнародних звязків та проректора із заочного та дистанційного навчання), на день переведення, у червні 2011 року, мав право на пенсію за вислугою років. При цьому, зазначається, що таке переведення 11.06.2011 року відбулося в інтересах служби.

За таких обставин суд приходить до переконливого висновку про те, що позивач ОСОБА_1 на момент виходу у відставку та призначення пенсії був наділений правом вибору способу обрахування та призначення пенсії передбаченого ч.9 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції закону на момент призначення позивачу пенсії), зокрема виходячи з грошового забезпечення по посаді проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС, яку він займав до переведення в інтересах служби на посаду помічника ректора (у червні 2011 року), оскільки, як на момент переведення, так і в момент виходу у відставку він володів спеціальним званням полковника міліції, а переведення із займаної посади, яку він обіймав більше трьох років відбулося в інтересах служби, і на час такого переведення позивач мав право на пенсію за вислугою років.

Однак при розгляді як первинного звернення позивача від 20 січня 2016 року, так і повторного звернення від 20 травня 2016 року відповідач на вказані обставини уваги не звернув, і відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з підстав, що не ґрунтуються на законі та без врахування усіх наведених позивачем у зверненні обставин. Більш того, суд вважає повторну відмову відповідача з посиланням на ст.8 Закону України «Про звернення громадян» не законною виходячи із того, що позивачем до повторного звернення долучено довідку ЛьвДУВС від 20.05.2016 року, яка у собі містила відомості про нові обставини для відповідача, зокрема підтверджувала факт переведення позивача із посади проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС на посаду помічника, в інтересах служби.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення із зазначення способу його здійснення та про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії в порядку визначеному частиною 9 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи із грошового забезпечення за посадою проректора Львівського державного університету внутрішніх справ із заочного та дистанційного навчання.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про підставність заявленого адміністративного позову, у звязку із чим його слід задоволити визнавши відмову ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду у Львівській області у здійсненні перерахунку позивачу пенсії протиправною та зобовязати відповідача здійснити такий перерахунок. При визначенні періоду за який має бути здійснений перерахунок суд вважає за необхідне зазначити, що право позивача на отримання розміру пенсії виходячи з посадового окладу отримуваного ним на посаді проректора із заочного та дистанційного навчання ЛьвДУВС, він набув на момент призначення такої пенсії ще в січні 2013 року, однак враховуючи визначені ст. 99 КАС України строки звернення до адміністративного суду, а також обовязок суду розглядати адміністративні спори в межах позовних вимог, слід зобовязати відповідача здійснити такий перерахунок за період, що передує шести місяцям звернення позивача до суду, а саме з 22.09.2015 року. Окрім того, слід зобовязати відповідача здійснювати виплату такої пенсії в подальшому до відповідних змін у законодавстві.

Задовольняючи позовні вимоги в цілому, у відповідності до положень ст. 94 КАС України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, слід покласти на відповідача шляхом їх стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім цього, у відповідності із положеннями ст. 256 КАС України, слід допустити до негайного виконання постанову суду в частині стягнення на користь позивача перерахованого розміру пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Суд також вважає, що для забезпечення дотримання конституційного принципу обовязковості судового рішення та з метою забезпечення судового контролю за своєчасним і належним виконанням судового рішення, відповідно до положень ст. 267 КАС України, слід зобовязати відповідача подати до суду у місячний строк, з моменту отримання копії постанови суду, звіт про виконання судового рішення в частині негайного виконання постанови суду, та у місячний строк, з моменту набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення в решта частині.

Керуючись ст.ст.7-12, 86, 161, 162, 163, 167, 256, 267 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в порядку визначеному ч. 9 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи із грошового забезпечення за посадою проректора Львівського державного університету внутрішніх справ із заочного та дистанційного навчання.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 9 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції на час призначення пенсії позивачу), з грошового забезпечення, визначеного у довідці №4 від 15.12.2015 року «Про розмір грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсії», яка видана йому Львівським державним університетом внутрішніх справ за нормами чинними на грудень 2012 року за посадою проректора Львівського державного університету внутрішніх справ, що становить 9800.39 грн. та виплатити різницю з врахуванням отриманої пенсії з строку позовної давності за останні 6 місяців до звернення з вказаним позовом (з 22.09.2015 року) і в подальшому здійснювати виплату такої пенсії ОСОБА_1 з вказаного грошового забезпечення за посадою проректора до відповідних змін у законодавстві.

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині присудження виплати ОСОБА_1 перерахованого розміру пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати судовий збір в розмірі 551 гривню 20 копійок (пятсот пятдесят одну гривню двадцять копійок).

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до суду у місячний строк, з моменту отримання копії постанови суду, звіт про виконання судового рішення в частині негайного виконання постанови суду, та у місячний строк, з моменту набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення в решта частині.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд міста Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Мартинишин М.О.