Справа № 2а/0570/6564/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2016 р. м. Київ К/800/840/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Мороза В.Ф.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Дзержинської міської ради Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» до Головного управління Держземагенства в Донецькій області, Дзержинської міської ради Донецької області, третя особа - Дзержинське комунальне підприємство «Дзержинськенергоресурс», про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року Державне відкрите акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська», Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Донбасвуглезбагачення» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Дзержинської міської ради Донецької області, Головного управління Держкомзему в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держкомзему у Донецькій області від 26.05.2011 року № 000445;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дзержинської міської ради «Про припинення права користування земельною ділянкою Державне відкрите акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Донбасвуглезбагачення» від 23.05.2012 р. № 6/22-5.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2012 року позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування припису від 26.05.2011 року залишено без розгляду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2012 року, залишену без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012 року позовні вимоги Державного відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська», Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Донбасвуглезбагачення» було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Дзержинської міської ради «Про припинення права користування земельною ділянкою Державного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська», дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Донбасвуглезбагачення» від 23.05.2012 року № 6/22-5.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.06.2013 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012 року - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.09.2013 року здійснено заміна первісного відповідача - Головне управління Держкомзему у Донецькій області на Головне управління Держземагентства у Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.09.2013 року, здійснено заміну назви позивача на Публічне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.09.2013 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Комунальне підприємство «Дзержинськенергоресурс».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Дзержинської міської ради Донецької області від 23.05.2012 року № 6/22-5 «Про припинення права користування земельною ділянкою Державного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Донбасвуглезбагачення».

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2013 року апеляційну скаргу Дзержинської міської ради Донецької області було залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2013 року - без змін.

У касаційній скарзі Дзержинська міська рада Донецької області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилається на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2013 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити Публічному акціонерному товариству «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, рішення судів щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Дзержинською міською радою Донецької області 14.02.1994 року був видний державний акт за № 9 на право постійного користування землею Центральній збагачувальній фабриці «Дзержинська». Відповідно до вказаного акту, у землекористування надано декілька окремих земельних ділянок загальною площею 64,7 га.

Згідно із наказом Міністра вугільної промисловості України від 11.10.1996 року № 522 «Про створення державних відкритих акціонерних товариств, створених шляхом корпоратизації державних підприємств виробничого об'єднання із збагачення вугілля «Донбасвуглезбагачення», ДП ЦЗФ «Дзержинська» реорганізовано у ДВАТ «ЦЗФ «Дзержинська» та пунктом 6 зазначеного наказу визначено, що створене Державне відкрите акціонерне товариство є правонаступником відповідного державного підприємства.

Наказом Міністерства вугільної промисловості України від 04.10.1999 року № 479 до складу ВАТ «ДХК «Укрвуглересурс - сервіс» на правах дочірніх підприємств включено ВАТ «ЦЗФ «Дзержинська», контрольний пакет акцій якого переданий до статутного фонду ВАТ «ДХК «Донбасвуглезбагачення».

Наказом Міністерства палива та енергетики України № 692 від 26.12.2001 року ВАТ «ДХК «Укрвуглересурс - сервіс» перейменовано у ВАТ «ДХК «Донбасвуглезбагачення».

23.05.2012 року Дзержинською міською радою було прийнято рішення № 6/22-5 «Про припинення права користування земельною ділянкою Державного відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська», дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Донбасвуглезбагачення», яким припинено право користування земельною ділянкою площею 18,1632 га, раніше наданої ЦЗФ «Дзержинська» для виробничих потреб. Рішення мотивовано реалізацією програми економічного та соціального розвитку м. Дзержинська на 2012 рік із посиланням на приписи статтей 12, 141 Земельного кодексу України і частину 12 його Перехідних положень.

Не погоджуючись з даним рішенням, Державне відкрите акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська», Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Донбасвуглезбагачення» звернулося до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суди всіх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку про те, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 року (справа № 21-493а14), від 10.11.2015 року (справа № 21-2319а15).

Відповідно до статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У даній справі спір стосується не стільки правомірності рішення Дзержинської міської ради від 23.05.2012 року № 6/22-5 «Про припинення права користування земельною ділянкою Державного відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська», дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Донбасвуглезбагачення», скільки фактичного користування земельною ділянкою, оскільки позивач вважає наявним у нього такого права.

З наведеного випливає, що спір, в основі якого лежить рішення суб'єкта владних повноважень, яким у цій справі є Дзержинська міська рада, змінити порядок та умови використання земельної ділянки, яка не була вільною і щодо якої стверджують, щомають (чи набули) право на користування її частиною, є спором про право, який у даному випадку вирішується за правилами господарського, а не адміністративного судочинства.

Таким чином, даний спір не носить характеру публічно-правового і не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

За суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду загальним судом у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, зважаючи на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності у переданому на вирішення суду спорі ознак публічно-правового спору, колегія суддів дійшла висновку про те, що судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись статтями 157, 220, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Дзержинської міської ради Донецької області - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2013 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» до Головного управління Держземагенства в Донецькій області, Дзержинської міської ради Донецької області, третя особа - Дзержинське комунальне підприємство «Дзержинськенергоресурс», про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду з даним позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

В.Ф. Мороз

С.Я. Чалий