Справа № 630/382/16-а
Суддя: Дем'яненко І. В.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 630/382/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 липня 2016 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем'яненко І.В.,

за участю секретаря Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання проведення перерахунку щомісячного грошового утримання

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовом до Харківського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання проведення перерахунку щомісячного грошового утримання.

Позивач просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з грошового утримання судді працюючого на відповідній посаді з 01 вересня 2015 року у розмірі 90 % грошового утримання судді працюючого на відповідній посаді. Зобов'язати відповідача провести з 01 вересня 2015 року перерахунок щомісячного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, виходячи з розміру 23 426,00грн. згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області від 24 травня 2016 року за № 267 та з розміру 24 650,00 грн.01 травня 2016 року, відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області від 24 травня 2016 року за № 268, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, з урахуванням раніше виплачених сум

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є суддею Харківського районного суду Харківської області у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до постанови Люботинського міського суду Харківської області від 27.11.2012р. Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) окремі положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", в зв'язку з чим у позивача з'явилось право на перерахунок довічного утримання. Однак, відповідач, розглянувши звернення позивача про перерахунок довічного утримання, своїм рішенням від 17 червня 2016 року відмовив у проведенні перерахунку, в зв'язку з чим позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, обґрунтовуючи це тим, що позивачу виплачується грошове утримання відповідно до судового рішення, яке є чинним та обов'язковим для виконання. Разом із тим, стаття 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає проведення перерахунку грошового утримання лише суддів Конституційного Суду України, виходячи з чого відповідач, відмовляючи в проведенні перерахунку, діяв в межах повноважень та відповідно до закону. В зв'язку з викладеним, відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

Відповідно до наказу Харківського районного суду Харківської області № 67/97 від 10 листопада 2008 року ОСОБА_1 відрахована зі штату Харківського районного суду Харківської області у зв'язку з поданням заяви про відставку та звільненням з посади судді, відповідно до постанови Верховної Ради України № 598-VI від 25 вересня 2008 року "Про звільнення суддів", з 10 листопада 2008 року.

По виходу у відставку позивачу призначено щомісячне грошове утримання судді відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус судді» в розмірі 90% заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді

У зв'язку із збільшенням заробітної плати судді позивач звернулась до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії.

Рішенням Харківського об'єднаного управління пенсійного фонду України від 17 червня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши письмові заперечення відповідача, докази надані позивачем, приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1, з наступних підстав

Згідно ч. 1 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів" судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до п. 3 ст. 138 Закону щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, нормами ст. 138 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-УІ перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (крім суддів Конституційного Суду України) не передбачено.

По виходу у відставку позивачу ОСОБА_1 було призначено та виплачувалось щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Оскільки з 01 січня 2016 року відповідно до ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів від 07 липня 2010. значно підвищено заробітну плату (суддівську винагороду) суддям, ОСОБА_1 звернулася до Харківського об'єднаного управління з заявою про перерахунок довічного грошового утримання з виплатою 90 % суддівської винагороди.

Рішенням Харківського об'єднаного управління від 17 червня 2016 року відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 травня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі і спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення всіх вище зазначених осіб.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийняті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У частині першій статті 126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких зокрема відноситься і щомісячне грошове утримання.

Позивач вийшла у відставку з 25 вересня 2008 року в період дії Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. і йому було призначене щомісячне довічне грошове утримання відповідно до ст. 43 вказаного закону в розмірі 90% заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді. Як зазначалось вище, що згідно Конституції України при прийняті нових законів або змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

07 липня 2010 року був прийнятий новий Закон України «Про судоустрій і статус суддів» в якому були обумовлені правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів.

У зв'язку за набуттям чинності вказаного закону змінено порядок оплати працюючим суддям, яким виплачується суддівська винагорода.

Статтею 129 цього закону визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад, доплати за вислугу років та інші.

Призначення та нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці проводиться згідно вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7.07.2010. Відповідно до ч.3 цього закону щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується у відповідному розмірі від оплати працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно рішення Конституційного Суду України за№3-рп/2013 від 3 червня 2013 року в якому вказано, підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону України №2453 ( Про стрій і статус суддів) в редакції до змін внесених Законом 3668, а саме: «щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки - заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання».

Посилання Пенсійного фонду на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р., при відмові в заяві на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання не ґрунтується на законі і суперечить вище вказаним статям Конституції України які є нормами прямої дії. Виходячи з положень вище вказаних законів, права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивач не втратив з прийняттям нового закону, так він пішов у відставку по раніше діючому закону з правом на перерахунок щомісячного грошового утримання і відповідно до вимог 126 Конституції України право позивача не повинно звужуватись з прийняттям нового закону.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. передбачено, що судді у відставці щомісячне довічне грошове утримання виплачується в розмірі 80% відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, але не більше ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. за №10-рп/2008 зазначено, що зміна існуючого порядку виплати щомісячного довічного грошового утримання судді суперечить Конституції України, оскільки видатки на утримання суддів, відповідно до ч. 2 ст.95 та ч.1 ст.130 Конституції України повинні передбачати і фінансування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що безпосередньо стосується реалізації положення ч.1 ст. 130 Конституції України щодо забезпечення державою фінансування суддів та створення належних умов для їх функціонування.

Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених в ч.1 ст.126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до якого відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій правової захищеності суддів.

Матеріальні та соціальні гарантії позивача, як судді у відставці, які були встановлені на день його виходу у відставку, не можуть бути скасовані ані новими законами, ані внесенням змін до чинних законів.

Частиною сьомою статті 126 Конституції України передбачено, що: «Держава забезпечує особисту безпеку суддів та їх сімей.»

Відповідно до п. 2.2 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рт/2013 справа № 1-2/2013: «Положення Конституції України стосовно незалежності суддів, яка є невід'ємним елементом статусу суддів та їх професійної діяльності, пов'язані з принципом поділу державної влади та обумовлені необхідністю забезпечувати основи конституційного ладу, права людини, гарантувати самостійність і незалежність судової гілки влади».

Конституційний Суд України враховує попередні правові позиції стосовно гарантій незалежності суддів, викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року, № 5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11жовтня 2005 року № 8рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008. Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу,поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Як зазначається в Рекомендації Комітету Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010) 12, оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці (пункт 54).

Отже, положення статті 47закону № 2453узгоджуються з вимогами міжнародних актів щодо незалежності суддів і спрямовані на забезпечення стабільності досягнутого рівня гарантій незалежності суддів, які є необхідною умовою здійснення правосуддя, а також гарантією поваги до гідності людини‚ її прав та основоположних свобод».

У зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу, виходячи з грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу в розмірі 90% грошового утримання судді працюючого на відповідній посаді.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 5 рішення Конституційного суду України від 03 червня 2013 року № 3-рт/2013 справа № 1-2/2013:: «частина третя статті 138закону № 2453не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить статті 126 Основного закону України».

Посилання відповідача на Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. суперечить Конституції України, рішенням Конституційного Суду України та іншим законодавчим актам в частині, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, довічне грошове утримання суддям у відставці.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.37-1 Закону України «Про державну службу», ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010р., ст..ст. 6,7,183-2,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Харківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, виходячи з розміру 23 426,00, з 01 вересня 2015 року, відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 268 від 24 травня 2016 року та виходячи з розміру 24 650,00 грн. з 01 травня 2016 року відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 268 від 24 травня 2016 року.

Зобов'язати Харківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 90 % грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, виходячи з розміру 23 426,00 грн. з 01 вересня 2015 року, відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 267 від 24 травня 2016 року та виходячи з розміру 24 650,00 грн. з 01 травня 2016 року відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 268 від 24 травня 2016 року, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, з урахуванням раніше виплачених сум

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя (підпис) І.В. Дем'яненко