Справа № 823/43/14
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року К/800/2287/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.
за участю секретаряТитенко М.П.
та представників сторін: від позивача Безсмертний О.М.
від відповідачане з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області
на постановуЧеркаського окружного адміністративного суду від 20.10.2014
та ухвалуКиївського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014
у справі № 823/43/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Черкаситехномаш»
доДержавної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області
провизнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкаситехномаш» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах ГУ Міндоходів у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.11.2013 форми «Р» №.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.10.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014, позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У письмовому заперечені на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне:

- відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2010 до 01.09.2013, за результатами якої складено акт №87/23-01-22-0112/05470561 від 24.10.2013;

- названим актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог п.1.10, пп.1.11.1 п.1.11 ст.1, пп.4.1.6 п.4.1 ст.4, пп.5.3.5 п.5.3 ст.5, п.6.1 ст.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пп.14.1.206, пп.14.1.267 п.14.1 ст.14, пп.135.5.5 п.135.5 ст.135, п.138.2, пп.138.5.2 п.138.5, пп.138.10.5 п.138.10 ст.138, п.141.1 ст.141, п.150.1 ст.150, п.3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток на суму 4 335 027 грн.;

- на підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12.11.2013, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 4 335 027 грн.

Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем отримано від ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Богдан Капітал» позику згідно договору №П-08/11 від 29.03.2011 - на суму 9 345 000 грн., договору №П-109/1 від 19.12.2011 - на суму 120 000 грн., договору №П-167/12 від 19.11.2012 - на суму 45 000 грн., договору №П-177/12 від 24.12.2012 - на суму 15 850 грн.; договору №24/12-1 від 24.12.2010 - на суму 13 951 314,65 грн., з яких 6 792 529,86 грн. (48,69%) використано на цілі, що не пов'язані з веденням фінансово-господарської діяльності.

ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Богдан Капітал» є учасником ТОВ «Черкаситехномаш» із часткою у статутному капіталі 8% згідно п.7.1 розділу 7 статуту ТОВ «Черкаситехномаш». ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Богдан Капітал» є інститутом спільного інвестування, про що свідчить свідоцтво Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку (реєстраційних номер запису №1535, дата включення в Реєстр 02.03.2009). ТОВ «КУА «Ф'южн Капітал Партнерз» бере участь в управлінні ТОВ «Черкаситехномаш» на підставі ліцензії на право здійснення професійної діяльності на фондовому ринку з управління активами інституційних інвесторів (діяльність з управління активами).

Позиція відповідача полягає в тому, що ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Богдан Капітал»» не є фінансовою установою, а тому отримана позивачем позика від вказаного контрагента є поворотною фінансовою допомогою, в результаті чого позивачем суму такої поворотної фінансової допомоги помилково не включено до складу доходів та безпідставно віднесено до складу витрат суму процентів, нарахованих за користування такою позикою.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій не погодилися з висновками відповідача щодо наявності порушень позивачем вимог податкового законодавства, встановлених актом перевірки, оскільки, за встановлених обставин, дійшли висновку, що наданими позивачем доказами підтверджено правомірність формування спірних показників податкової звітності.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг;

Згідно п.1.5 Порядку формування та ведення державного реєстру фінансових установ, які надають фінансові послуги на ринку цінних паперів, , затвердженим рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14.07.2004 №296, дія цього Порядку поширюється на професійних учасників фондового ринку, які здійснюють діяльність з надання фінансових послуг, що входять у перелік фінансових послуг, визначений статтею 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та корпоративні інвестиційні фонди, які зареєстровані Комісією у реєстрі інститутів спільного інвестування (далі - ІСІ).

За змістом п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, вважаються фінансовими послугами.

Статтею 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо ринку банківських послуг - Національним банком України; щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно свідоцтва Державної комісії з цінних паперів та фондового (ринку реєстраційних номер запису №1535, дата включення в Реєстр 02.03.2009) ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Богдан Капітал» є інститутом спільного інвестування, включеним до державного реєстру фінансових установ, які надають фінансові послуги на ринку цінних паперів.

Таким чином, суди попередніх інстанцій вірно визнали безпідставними посилання відповідача про те, що ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Богдан Капітал» не є фінансовою установою.

Відповідно до пп.1.22.2 п.1.22 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) поворотна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

За змістом пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 названого Закону валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості доводів відповідача про те, що позивачем занижено скоригований валовий дохід у 4 кварталі 2010 року на суму 932 000 грн. та в 1 кварталі 2011 року на суму 22 044 011,07 грн., оскільки отримані позивачем кошти за умовами укладених договорів позики з ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Богдан Капітал» не є поворотною фінансовою допомогою в розумінні пп.1.22.2 п.1.22 ст.1 названого Закону, а тому не підлягають включенню до складу інших доходів на підставі пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 названого Закону.

Згідно пп.5.5.1 п.5.1 ст.5 названого Закону до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими кредитами, депозитами) протягом звітного періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються у зв'язку з веденням господарської діяльності платника податку.

За змістом пп.138.10.5 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).

Таким чином, проценти, сплачені (нараховані) за договором позики на користь фінансової установи, належать до фінансових витрат позичальника, що включаться до складу інших витрат, які своєю чергою, відносяться до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.04.2014 у справі №823/3645/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014, скасовано податкове повідомлення-рішення № від 12.11.2013, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 7 665 244 грн. Також, судами встановлено, що в даному випадку скасування вказаного податкового повідомлення-рішення про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток є наслідком належної сплати податку на прибуток.

Доводи касаційної скарги усього вищенаведеного не спростовують.

За встановлених обставин справи, колегія суддів касаційної інстанції вважає вірним, не спростованим доводами касаційної скарги, висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності законних підстав для задоволення позову та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За встановлених обставин даної справи та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області залишити без задоволення.

2. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко
СуддіВ.В. Кошіль
О.А. Моторний