Справа № 213/1481/16-а
Суддя: Макарова Т. Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1481/16-а
Номер провадження 2-а/213/37/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 липня 2016 року року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Макарової Т.Ю.

при секретарі Васильєвій Є.В.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача Іванчука Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі рядового поліції Іванчука Євгена Віталійовича, Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції

Про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 червня 2016 року о 16 годині 55 хвилин, він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Німецька (Карла Лібкнехта) в м. Кривому Розі, був зупинений інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі рядовим поліції Іванчуком Євгеном Віталійовичем, який склав у відношенні нього постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 755145, в якій зазначено, що він, ОСОБА_1, керуючи вищезазначеним автомобілем рухався по вул. Лермонтова повертаючи на вул. Німецька (К. Лібкнехта) не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо», а саме, здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимоги п. 33.4.1 ПДР України. Дане правопорушення зафіксовано на нагрудну камеру АЕ 00160.

З вищевказаним правопорушенням він не погодився в повному обсязі, вважає дану постанову такою, що не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню, оскільки він не порушував вимоги п. 33.4.1 ПДР України, як зазначив в постанові інспектор, а вказаного інспектором Іванчуком Є.В. знаку 4.1. «Рух прямо» взагалі не було встановлено перед перехрестям вулиці Лермонтова з вулицею Німецька, що вказує на той факт, що інспектором поліції було грубо порушено його законної права та інтереси, що в подальшому спричинило винесення незаконної постанови. Крім того, інспектором поліції було порушено ст. 63 Конституції України, відповідно до якої йому не було роз'яснено його права. В спірній постанові вказано, що правопорушення зафіксовано на нагрудну камеру АЕ 00160, однак відразу після зупинки керованого ним транспортного засобу та на його прохання надати докази винуватості у скоєнні даного правопорушення, а саме надати відеозапис - інспектор відмовився, після чого він надав пояснення своєї незгоди з правопорушенням. Таким чином, вищевказана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки він не порушував Правила дорожнього руху України. Також позивач звертає увагу суду на те, що інспектором було допущено порушення закону, оскільки ст. 33 КУпАП встановлені загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення. Так, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Інспектор патрульної поліції рядовий Іванчук Є.В., вирішуючи питання про застосування до нього виду і розміру адміністративного стягнення за ніби-то порушення ПДР, не дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, не врахував особу порушника, його майновий стан, що призвело до неправильного визначення виду і/або розміру адміністративного стягнення. Тому просить суд скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі рядового поліції Іванчука Є.В., серія ПС2 № 755145 від 15.06.2016 року, про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та суду пояснив, що зазначених в постанові відповідача пунктів Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки знака «4.1», на який посилається в постанові відповідач перед здійсненням ним повороту не було, він на цьому наполягає. Крім того, працівники патрульної служби, у відношенні до нього виявили вибірковість притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки інші автомобілі, які здійснювали такий же поворот ліворуч з вул. Лермонтова, працівниками ППС не зупинялись, а у відношенні нього було складено протокол. Крім того, при складанні протоколу, йому не були у повному обсязі роз'яснено його права згідно ст.63 Конституції України, та ст.268 КУпАП, крім того при розгляді протоколу не враховано характер вчиненого правопорушення, обставини, які пом'якшують та обтяжують його відповідальність, його майновий стан, йому не надали можливості знайомитися з матеріалами справи, подавати докази, заявляти клопотання тощо, скористатися послугами захисника. Оскільки зазначені в постанові порушення він не допускав, та при складанні постанови було порушено його права він і просить скасувати вищезазначену постанову.

Відповідач Іванчук Є.В. суду пояснив, що 15.06.2016 року приблизно о 16.55 год. патрульним нарядом УПП м.Кривого Рогу на вул. Немецькій було зупинено водія ОСОБА_1, який на порушення вимог дорожнього знаку п.4.1 «Рух прямо» здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимоги п.33.4.1 ПДР України. Порушення фіксувалось на відеокамеру, запис з якої він може надати суду. Позовні вимоги він визнає частково, оскільки вимоги ПДР, зазначені в постанові, ОСОБА_1 порушив. Ст. 63 Конституції України йому роз'яснювалась, ст.268 КУпАП йому також оголошувалась. Дійсно, були автомобілі, які проїжджали та вони їх не затримували, оскільки були зайняті складанням протоколу у відношенні ОСОБА_1. При складанні постанови він дійсно не враховував обставин, які пом'якшують відповідальність особи та його матеріальний стан. Копію постанови він вручив ОСОБА_1, порядок її оскарження роз'яснив.

Вислухавши сторони, переглянувши наданий відповідачем відеозапис події правопорушення, судом встановлено наступне.

15.06.2016 року о 16.55 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ЗАЗ №1102, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, по вул. Німецька в м. Кривому Розі, був зупинений інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, підставою зупинки, було зазначено порушення вимог 4.1 «Рух прямо», якого позивач не взяв до уваги та здійснив поворот.

Позивач ОСОБА_1 факт вчинення ним зазначених правопорушень категорично заперечує. Пояснив, що знаку 4.1 «Рух прямо» перед його поворотом не було. Крім того, дорожня розмітка перед перехрестям мала преривчасту смугу, а не сполошну, як це стверджує відповідач.

З наданого відповідачем Іванчуком Є.В. диску відеозапису правопорушення, вбачається, що відеозапис почався вже з моменту зупинення відповідача. Сам факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не зафіксовано, тому ніяких доказів, щодо фактичних обставин справи відповідачем не надано, а отже вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122ч.1 КУпАП не доведена, хоч обов'язок доказування правомірності свого рішення відповідно до ч.2 ст.71 КАС України покладається на відповідача.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і вона має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо.

Судом встановлено, що при складанні постанови, права відповідно до ст.268 КУпАП позивачу були роз'яснені не в повному обсязі, що позбавило його можливості належним чином захищати свої права. Також, при накладенні адміністративного стягнення відповідачем не врахований характер правопорушення, матеріальний стан відповідача, обставини, які пом'якшують чи обтяжують його вину, що призвело до необґрунтованого накладення стягнення.

Разом з тим, посилання позивача на те, що йому не були роз'яснені положення ст.63 Конституції України не обґрунтовані, оскільки з наданого відеозапису вбачається, що ця норма йому була роз'яснена, як і право бути присутнім при складанні постанови, але позивач зажадав не покидати свій автомобіль. Також відповідач правильно зазначив, що при оспорюванні особою допущеного порушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, не передбачено.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Кодексу адміністративного судочинства України визначається повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 18 КАС України усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно ч.2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він проти адміністративного позову заперечує.

Відповідач в судовому засіданні не зміг довести, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ст.122 ч.1 КУпАП мав місце, як і не зміг спростувати в повному обсязі твердження позивача щодо порушення його прав, при винесенні постанови.

За таких підстав, оскільки зазначені в позові обставини підтвердилися частково, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а постанова про адміністративне правопорушення, винесена 15.06.2016 року у відношення позивача ОСОБА_1 підлягає скасуванню, як така, що не відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст.10,11,71,158-163,171-2 КАС України, ст.ст.122,268,287-289,293 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі рядового поліції Іванчука Євгена Віталійовича, Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справ про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі рядового поліції Іванчука Євгена Віталійовича, серія ПС2 № 755145 від 15.06.2016 року, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Строк апеляційного оскарження постанови до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу - десять днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Повний текст постанови виготовлений 18.07.12016 року.

Суддя Т.Ю.Макарова