Справа № 814/1962/15
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Київ К/800/13084/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В,, Калашнікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року у справі №814/1962/15 за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича, в якому просив: визнати протиправними дії та рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ „Імексбанк" щодо визнання нікчемним його договору банківського вкладу (депозиту) №1 від 20.01.2014р., укладеного з ПАТ „Імексбанк" та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ „Імексбанк" надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати йому відшкодування у розмірі 10259,79 доларів США за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу(депозиту) №1 від 20.01.2014р..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича є протиправними та порушують право позивача на отримання гарантованої суми вкладу відповідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015року,залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року, позов задоволений. Визнані протиправними дії та рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо визнання нікчемними договору банківського вкладу (депозиту) №1 від 20.01.14, укладеного між ПАТ „Імексбанк" та ОСОБА_3. Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних на ліквідацію ПАТ „Імексбанк" надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 163126,47 гривень за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 за договором банківського вкладу (депозиту) №1 від 20.01.14 р. укладеним з ПАТ „Імексбанк".

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК" Северин Юрій Петрович звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що між позивачем та ПАТ „Імексбанк" 22.01.2013р. укладений договір №вдд-41680 банківського вкладу, згідно якого ОСОБА_3 поклав на депозитний рахунок 30000 доларів США згідно банківської квитанції №1333 від 22.01.2013р.. ОСОБА_3 з ПАТ „ІМЕКСБАНК" 22.01.2013р. був укладений договір банківського рахунку, а 28.07.2014р. укладений договір № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р. між ПАТ „Імексбанк" та позивачем.

Також ОСОБА_3 29.10.2014р. укладений договір № про приєднання до публічного договору №1 Банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р. з ПАТ „Імексбанк".

ОСОБА_3 16.01.2015р. перерахував на інші банківські рахунки і відділення цього ПАТ „Імексбанк" 20000 доларів США, двома траншами по 10000 США доларів кожний на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Станом на 27.01.2015р. залишок коштів на банківському рахунку позивача у ПАТ „Імексбанк" склав 10259,79 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на цю дату дорівнювало 163126,47грн.

Правлінням Національного банку України була прийнята постанова №50 від 26.01.2015р. „Про віднесення ПАТ „Імексбанк" до категорії неплатоспроможних".

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015р. прийняте рішення №16 „Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ „Імексбанк", згідно з яким в ПАТ „Імексбанк" з 27.01.2015р. запроваджена тимчасова адміністрація, призначена уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ „Імексбанк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №84 від 23.04.2015р. строк проведення тимчасової адміністрації в АТ „Імексбанк" та повноваження уповноваженої особи Фонду було продовжено до 26.05.2015р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 №105 розпочата процедура ліквідації АТ „Імексбанк".

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ „Імексбанк" 30.04.2015р. повідомила позивача, що до моменту запровадження тимчасової адміністрації, нею були проведені операції (правочини), які за попередніми висновками можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії, визначені п.7 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

ОСОБА_3 07.05.2015р. звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ „Імексбанк" з проханням включити його до реєстру на виплату вкладників банку, які мають право на виплату за рахунок Фонду, однак, відповіді не отримав, що стало підставою для звернення в суд з даним позовом.

Суди першої та апеляційної інстанції задовольняючи позовні вимоги виходили з того, що Уповноваженою особою не доведена наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників АТ „Імексбанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ч.1, ч.2 ст.4 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до ст.26 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно положень ст.27 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах „Урядовий кур'єр" або „Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Частиною 2 статті 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з метою забезпечення прав Фонду уповноважена особа забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Статтею 37 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" закріплені повноваження уповноваженої особи Фонду, відповідно яких уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З наведеного вбачається, що уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони про нікчемність укладених з цими особами договорів.

Частиною третьою статті 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вичерпний перелік підстав, за яких правочини неплатоспроможного банку є нікчемними. До таких підстав віднесені: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України „Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

У відповідності до ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, на незаконне заволодіння ним.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що з аналізу наведених норм вбачається, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, разом з тим таке право кореспондується з обов'язком встановити обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину або має підстави визнання нікчемності. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися на встановлених обставинах, які тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема, визнання нікчемною угоди.

Судами не встановлена наявність конкретних підстав для визнання нікчемними вищевказаних договорів банківського вкладу.

Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб не наведені та не надані докази, які б свідчили, що зазначені правочини є таким, що порушують публічний порядок, чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Судова колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб не доведена наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому оскаржувані дії уповноваженої особи суперечать приписам Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є протиправними.

При цьому, судами встановлено, що станом на час укладення договорів та перерахування коштів на рахунок у банку були відсутні підстави для відмовити у зарахуванні коштів або підстави вважати, що правочини є нікчемними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанції винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК" Северина Юрія Петровича залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: