Справа № 823/918/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 липня 2016 року справа № 823/918/16

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ДП «Херсонський облавтодор» про визнання протиправними дій та визнання протиправним та скасування розрахунку,

встановив:

14.07.2016 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до ДП «Херсонський облавтодор» (далі-відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії посадових осіб ДП «Херсоноблавтодор» щодо встановлення результатів перевірки зафіксованих в акті від 03.07.2016 № 0005159;

- визнати протиправним та скасувати розрахунок «Херсоноблавтодор» від 03.07.2016 № 158.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з ч. 4 і ч. 5 ст. 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України при поданні позовної заяви особа повинна сплатити судовий збір та надати документ про його сплату, або надати документи, які звільняють позивача від сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі - Закон № 3674).

Частиною 2 ст. 4 Закону № 3674 визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлюється ставка судового збору - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928-19 від 25.12.2015 установлено розмір мінімальної заробітної плати на 2016 рік, а саме, у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 3674 визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру..

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позовна заява має одночасно майновий і немайновий характер (визнати протиправними дії (немайнова вимога) та визнати протиправним і скасувати розрахунок(майнова вимога)). Враховуючи зазначене, за подання даної позовної заяви позивачеві необхідно сплатити 1102 грн. 40 коп. Проте матеріали позовної заяви містять відомості щодо сплати позивачем судового збору лише за одну вимогу немайнового характеру в сумі 551 грн. 20 коп.

Тому позивачу необхідно доплатити судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

За приписами ч. 1 п. 4 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Разом з тим, у позовній заяві у якості відповідача зазначено ДП «Херсонський облавтодор», а позовні вимоги сформовано до ДП «Херсоноблавтодор».

Як вбачається з позовної заяви позивач просить визнати протиправними дії посадових осіб ДП «Херсоноблавтодор», проте у порушення п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України не зазначає у позові якої саме посадової чи службової особи (осіб) дії є протиправними і які саме це дії (у порушення яких нормативно-правових актів вчинено, допущено бездіяльність). Крім того, позивач у позовній заяві не визначив вказаних осіб у якості відповідачів, не зазначив посаду і місце служби посадових чи службових осіб, їхню поштову адресу, та не надав копії позовної заяви з додатками для них.

Також, суддя вважає за необхідне зазначити, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України). Визначення поняття «справа адміністративної юрисдикції» наведено у ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Пункт 6 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України містить положення, згідно з яким адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах. Частиною 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Пункт 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 1.4. Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005р. №34/5 нормативно-правовий акт це офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, має неперсоніфікований характер і розрахований на неодноразове застосування. Прийняття нормативно-правових актів у вигляді листів і телеграм не допускається. Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушено.

Суддя наголошує, що акт перевірки від 03.07.2016 № 0005159 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок від 03.07.2016 № 158 до акта не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, який би породжував правові наслідки, був би спрямований на регулювання публічно - правових відносин і мав би обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, та, відповідно підлягав би судовому розгляду про визнання недійсним обовязкового для виконання рішення державного органу, зокрема такого, що може бути предметом розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Акт перевірки, складений перевіряючим (групою перевіряючих), зокрема акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок до нього не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб, а саме для позивача чи суб'єктів владних повноважень, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Таким чином, оспорюваний акт перевірки від 03.07.2016 № 0005159 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок від 03.07.2016 № 158 до акта - це письмові документи, у яких викладено певні обставини, що можуть бути оцінені уповноваженими особами при прийнятті відповідних рішень. Він не має обовязкового характеру, а тому не є ні нормативно-правовим актом, ні актом індивідуальної дії.

Окрім того, суддя зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Визначення поняття суб'єкта владних повноважень надано в п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідач ДП «Херсонський облавтодор» не є субєктом владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи зазначене, суддя дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, що має наслідком на підставі ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Херсонський облавтодор» про визнання протиправними дій та визнання протиправним та скасування розрахунку, залишити без руху.

Встановити позивачу строк до 01 серпня 2016 року для усунення вказаних вище недоліків.

Розяснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Рідзель