Справа № 754/3073/16-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/3073/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Лісовська О.В. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.

за участю

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

представника відповідача Вільгельм А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 06 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КпАП України.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 06 червня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, в той час як позивач та його представник проти цього заперечували, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 лютого 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Капустіним В.О. проведена позапланова перевірка дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12 лютого 2016 року, при цьому, актом встановлено, що громадянин ОСОБА_3 самовільно виконав будівельні роботи із будівництва 3-поверхового житлового будинку з мансардою та нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушив ч. 1 ст. 34 та ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі Акту перевірки 12.02.2016 року було винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагалося з 12.02.2016 року заборонити експлуатацію нежитлових приміщень спірного житлового будинку в якості станції технічного обслуговування до усунення правопорушення у термін до 15.04.2016 року та до 15.04.2016 року усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Також, 12.02.2016 року головним інспектором Капустіним В.О. був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, в якому зазначено про порушення позивачем ч. 1 ст. 34 та ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідальність за які передбачено ч. 7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

23.02.2016 року головним інспектором Капустіним В.О. винесено постанову № 26, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 статті 96 КпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 6800, 00 грн.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунованими, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 23.02.2016 року підлягає скасуванню, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Частиною 2 статті 41 цього Закону встановлено, що державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» затверджено, що державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Отже, як вірно зазначає суд першої інстанції, наведеними вище правовими нормами закріплено право відповідача проводити перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил та, за їх наслідками, виносити обов'язкові для виконання приписи, а також постанови про накладення стягнень за допущені правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КпАП України, якою передбачена відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, щодо об'єктів ІІ категорії складності.

Слід зазначити, що при розгляді спорів даної категорії необхідно з'ясувати питання щодо наявності в діях суб'єкта містобудування складу правопорушення, зокрема, наявності на момент будівництва об'єкту закону, який би встановлював відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт.

Так, в позовній заяві ОСОБА_3 зазначає, що будівельні роботи за адресою АДРЕСА_1, розпочато у 2002-2003 роках, що, також, підтверджується, постановою про накладення на нього адміністративного стягнення, винесеною адміністративною комісією Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації 15.01.2003 року.

Водночас, актом перевірки дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.02.2016 року, виконання будівельних робіт та/або будівельників чи будівельної техніки не зафіксовано.

Як вірно зазначає суд першої інстанції, обов'язок подання декларації про початок виконання будівельних робіт на реєстрацію органам державного архітектурно-будівельного контролю закріплений в ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що набув чинності 12.03.2011 року.

В свою чергу, частина сьома статті 96 КпАП України діє лише з 19 січня 2012 року, коли набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає суду підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

В контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт» не може тлумачитись як триваюче правопорушення.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на час початку виконання будівельних робіт була відсутня законодавчо встановлена відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт.

Отже, позивач не може нести відповідальність за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Аналогічної правової позиці дотримується Вищий адміністративний суд в ухвалі від 26.01.2016 року у справі К/800/41639/14 та ухвалі від 17.09.2015 року у справі К/800/65333/14.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м.Києва від 06 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 21 липня 2016 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.