Справа № 806/551/16
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" липня 2016 р. Справа № 806/551/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

сторін та їх представників:

позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Марченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" квітня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області про визнання протиправною бездіяльнісь, зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до суд, в якому просив визнати бездіяльність Відділу Держгеокадастру в Брусилівському районі протиправною, що виразилася в неприйнятті рішення щодо розгляду проекту землеустрою поданого ОСОБА_3 21.03.2016 року з усуненими недоліками та зобов'язати відповідача повторно розглянути проект землеустрою, поданий ОСОБА_3 від 21.03.2016 року та прийняти рішення згідно законодавства.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що у лютому 2016 року він подав до Відділу Держгеокадастру в Брусилівському районі проект землеустрою на погодження щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Озерської сільської ради Брусилівського району. Висновками від 22.02.2016 року було відмовлено в погодженні проекту із зазначенням недоліків проекту. 21.03.2016 року ОСОБА_3 повторно подано проект землеустрою з усуненням недоліків, зазначених у висновках від 22.02.2016 року. Однак, відповідач листом № 28/41-16 від 01.04.2016 року повідомив позивача, що в даному проекті не були усунуті зауваження, які наведенні у висновках від 22.02.2016 року та зазначені інші зауваження до проекту. Позивач вважає, що даний лист відповідача не підпадає під перелік підстав для погодження або відмови у погодженні проекту землеустрою. Зважаючи на те, що дії відповідача не узгоджуються із приписами Земельного кодексу України, вважає, що його проект землеустрою поданий 21.03.2016 року має бути повторно розглянутий з прийняттям рішення згідно законодавства.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов"язано Відділ Держгеокадастру у Брусилівському районі розглянути проект землеустрою з усунутими недоліками щодо відведення зелених ділянок для ведення фермерського господарства ОСОБА_3 загальною площею 341,3042 га за рахунок земель запасу та земель резерву, що розташовані за межами населених пунктів Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, у відповідності до вимог ст.186-1 Земельного кодексу України.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Відділ Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 09.02.2016 року подав на погодження до відділу Держгеокадастру в Брусилівському районі проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 341,3042 га за рахунок земель запасу та резерву, що розташовані за межами населених пунктів Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, дане стверджується заявою позивача (а.с. 7).

Відділом Держгеокадастру в Брусилівському районі 22.02.2016 року відповідно поданих ОСОБА_3 прийнято висновки за № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, якими не погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 341,3042 га за рахунок земель запасу та резерву, що розташовані за межами населених пунктів Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області. В даних висновках зазначено зауваження та пропозиції до проекту землеустрою (а.с.9-13).

21.03.2016 року ОСОБА_3 повторно подав до відповідача на погодження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 341,3042 га за рахунок земель запасу та резерву, що розташовані на території Озерської сільської ради Брусилівського району з усуненням зазначених зауважень відповідно висновків від 22.02.2016 року, що підтверджується заявою (а.с. 8).

Відповідач листом від 21.03.2016 року за № 20/40-16 повідомив позивача, у проекті не були усунені зауваження та пропозиції, які наведення у висновках № 16, № 17, № 18, № 19, № 20 від 22.02.2016 року (а.с. 14). Та зазначено, що про ще один недолік проекту, про який не зазначалось у попередніх висновках.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач в порушення вимог ст.186-1 ЗКУ, розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не надав свої висновки про відмову у погодженні такого проекту, не зазначив вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків, а листом повідомив позивача що у проекті не були усунені зауваження та пропозиції, які наведені у висновках № 16, № 17, № 18, № 19, № 20 від 22.02.2016 року. Також, в листі від 21.03.2016 року № 20/40-16 відділ держгеокадастру вказав і інші недоліки, про які не зазначалось у висновках № 16, № 17, № 18, № 19, № 20 від 22.02.2016 року.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком та вважає його помилковим з огляду на наступне.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проект землеустрою, в розумінні абз.10 ст.1 Закону України "Про землеустрій", - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок закріплені у статті 186-1 Земельного кодексу України.

Частиною 1 вказаної статті Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Земельний кодекс України) передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно зі ч.4 ст.186-1 Земельного кодексу України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

У відповідності до ч.5 ст.186-1 Земельного кодексу України, органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Частинами 6 і 8 згаданої вище статті Земельного кодексу України встановлено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до відповідного органу подає його розробник. У свою чергу, уповноважений орган, розглянувши проект розробника в установлений строк, зобов'язаний повідомити розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

В розумінні Закону України "Про землеустрій" розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою (ч.2 ст.26 цього Закону).

Водночас, згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про землеустрій", замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

За змістом частин 3-4 цієї ж статті Закону України "Про землеустрій", взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що подання замовником до відповідного органу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження не породжує для такого органу обов'язку щодо прийняття ним, за результатами звернення замовника, одного з рішень, передбачених ст.186-1 Земельного кодексу України. Належним суб'єктом подання проекту землеустрою на погодження у даному випадку є саме розробник такого проекту, а не замовник - землекористувач.

Судом з'ясовано, що розробником проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_3 загальною площею 341,3042 га., що розташовані на території Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області є Дочірнє підприємством "Терра" Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський край".

У свою чергу, ОСОБА_3, яким 21.03.2016 проект землеустрою був поданий до Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області на погодження, є замовником цього проекту.

Таким чином, відповідач, отримавши на погодження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та з'ясувавши, що суб'єктом його подання є замовник, а не розробник цього проекту, не зобов'язаний приймати жодного з висновків, передбачених ст.186-1 Земельного кодексу України, за результатами розгляду цього проекту.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до переконання, що подання замовником на погодження проекту землеустрою виключає можливість його погодження та прийняття відповідно висновку Відділом Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області, відтак непогодження відповідачем проекту землеустрою, поданого ОСОБА_3 21.03.2016 року, не є протиправною бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Водночас суд відмічає, що Відділом Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області заява позивача від 21.03.2016 року та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки були розглянуті в порядку Закону України "Про звернення громадян". Внаслідок ознайомлення з поданим позивачем проектом відповідач виявив ряд помилок, про які повідомив ОСОБА_3 листом від 21.03.2016 року за № 20/40-16.

При цьому в листі про відмову позивачу в погодженні проекту землеустрою не йдеться.

На думку суду, Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області під час надання відповіді необхідно було роз'яснити позивачу вимоги чинного законодавства щодо належного суб'єкта подання проекту землеустрою на погодження.

Втім не надання позивачу таких роз'яснень не є підставою для зобов'язання відповідача повторно розглянути проект землеустрою, поданий ОСОБА_3 21.03.2016 року, так як поданий замовником проект не підлягає розгляду в порядку ст.186-1 Земельного кодексу України.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_3 про визнання непогодження проекту землеустрою, поданого 21.03.2016 року, протиправним і зобов'язання повторно розглянути проект землеустрою є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних дій доказана повністю.

Відповідно до ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням зазначених обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області задовольнити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" квітня 2016 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "21" липня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Відділ Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області вул.Лермонтова, 3,Брусилів,Житомирська область,12601

- ,