Справа № 804/1073/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 березня 2016 року 804/1073/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
позивача представник відповідача-1 представник відповідача-2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального територіального управління Національної гвардії України, до Головного управління Національної гвардії України про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 до Центрального територіального управління Національної гвардії України, до Головного управління Національної гвардії України в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України (по стройовій частині) від 04.10.2011 № 249 в частині установлення ОСОБА_3 посадового окладу за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України у розмірі 1180,00 гривень;

зобовязати Головне управління Національної гвардії України (правонаступника Головного управління внутрішніх військ МВС України) визначити в штаті управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України розмір посадового окладу за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони з 03 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2012 року в розмірі: 1659 (одна тисяча шістсот пятдесят девять) гривень - 1756 (одна тисяча сімсот пятдесят шість) гривень, а саме на 3 відсотки нижче від визначеного схемою розміру посадового окладу відповідного керівника структурного підрозділу штаб управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України - першого заступника начальника управління територіального командування-начальника штабу;

зобовязати Центральне територіальне управління Національної гвардії України (правонаступника управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України) провести перерахунок грошового забезпечення з 03 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2012 року та інших виплат складовою яких є посадовий оклад, з установленим ОСОБА_3 посадовим окладом за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України у максимальному розмірі 1756 (одна тисяча сімсот пятдесят шість) гривень і виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою сумою з урахування проведення її індексації відповідно до чинного законодавства України.

Судом відкрито провадження по вказаній справі та призначено до судового розгляду.

На адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження по справі та залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування клопотання про закриття провадження зазначено, що на розгляді в Дніпропетровському окружному адміністративному суді перебувала справа №804/7476/13-а за позовом ОСОБА_3 до Управління центрального територіального командування внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, яка має той же зміст позовних вимог, що і справа яка розглядається.

Щодо залишення позовної заяви без розгляду зазначено, що позивачем пропущено строк звернення з адміністративним позовом.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти заявлених клопотань, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Представники відповідачів підтримали заявлені клопотання, просили суд задовольнити.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Так, по справі №804/7476/13-а за позовом ОСОБА_3 до Управління центрального територіального командування внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії (рішення набрало законної сили згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2015 року), позовні вимоги мали наступний зміст:

визнати дії Головного управління внутрішніх військ МВС України, які призвели до заниження розміру посадового окладу за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України та установлення розміру посадового окладу за цією посадою в розмірі 1080 (одна тисяча вісімдесят) - 1180 (одна тисяча сто вісімдесят) гривень неправомірними.

- визнати дії управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України по нарахуванню та виплаті мені, ОСОБА_3, грошового забезпечення в період з 01 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2012 року за займаною посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони з установленим посадовим окладом за цією посадою в розмірі 1180 гривень (одна тисяча сто вісімдесят гривень) в заниженому розмірі неправомірними.

- зобов'язати Головне управління внутрішніх військ МВС України установити розмір посадового окладу за посадою заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України з 03 жовтня 2011 року розмірі: 1659 (одна тисяча шістсот п'ятдесят дев'ять гривень) -1756 (одна тисяча сімсот п'ятдесят шість) гривень.

- зобов'язати управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України:

а) встановити ОСОБА_3 за займаною ним посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони в період з 03.10.2011 року по 31.10.2012 року посадовий оклад в максимальному розміру 1756 (одна тисяча сімсот п'ятдесят шість) гривень.

б) надати грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення (за період з листопада 2010 року по жовтень 2012 року) ОСОБА_3 з врахуванням перерахунку грошового забезпечення за вказаний період з установленим посадовим окладом за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України в розмірі - 1756 (одна тисяча сімсот-п'ятдесят шість) гривень до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для відповідного перерахування призначеної пенсії з 01 листопада 2012 року.

Як вбачається з вищевказаних судових рішень, позовні вимоги ОСОБА_3 не є аналогічними, а тому підстав для закриття провадження у даній справі немає.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Так, суд зазначає, що реалізація права на судовий захист невід'ємно пов'язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Питання строків звернення до адміністративного суду врегульовано статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, відповідно до частини першої цієї статті адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина третя статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Проте у статті 99 Кодексу відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Оскільки норми частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України є спеціальними, прямо встановлюють предмет (заробітна плата) судового захисту, то вони мають пріоритет над нормами частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, які є загальними і з них не можна прямо зробити висновок стосовно строків звернення до суду для захисту права на заробітну плату (грошове забезпечення).

Відповідно до позицій, викладених у рішеннях Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року (справа № 4-рп/2012), від 15 жовтня 2013 року (№8-рп/2013) та від 15 жовтня 2013 року (справа № 9-рп/2013), при тлумаченні статті 233 Кодексу законів про працю України Суд виходив з того, що право особи на отримання заробітної плати повинно бути гарантоване незалежно від строку звернення до суду.

Таким чином, під час визначення строку звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення тощо) у разі порушення законодавства про оплату праці потрібно застосовувати частину другу статті 233 Кодексу законів про працю України, тобто строки звернення до суду у цій категорії спорів не застосовуються.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача-2 про закриття провадження по справі та залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.155, ст.157, ст.160, ст..165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань представника відповідача-2 про закриття провадження та про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у порядок і строки, передбачені статями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 21 березня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1