Справа № 813/516/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року № 813/516/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Бравчука Д.Є.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення одноразової грошової допомоги, середньомісячного грошового забезпечення при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

18 лютого 2016 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3, позивач) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (надалі ГУ МВС України у Львівській області, відповідач) про стягнення одноразової грошової допомоги, середньомісячного грошового забезпечення при звільненні, в якій просить суд:

-стягнути з відповідача в користь ОСОБА_3 належне йому до виплати по заробітку при звільненні з ОВС середньомісячне грошове забезпечення та одноразову грошову допомогу за вислугу років;

-стягнути з відповідача в користь ОСОБА_3 середньомісячне грошове забезпечення за весь час затримки здійснення розрахунку, починаючи з 13 жовтня 2015 року, до проведення повного розрахунку або по день ухвалення судового рішення.

Ухвалами суду від 19.02.2016 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

31.03.2016 року протокольною ухвалою суду до участі у справі було залучено відповідача 2 Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (надалі УДАІ ГУ МВС у Львівській області).

01.07.2016 року протокольною ухвалою суду вилучено з числа відповідачів та залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Окрім цього, представником позивача 01.07.2016 року в судовому засіданні подані та прийняті судом уточнення до позовної заяви. Згідно уточнених позовних вимог, позивач просить суд:

-стягнути з УДАІ ГУ МВС України у Львівській області в користь ОСОБА_3 залишок одноразової грошової допомоги в розмірі 10 508,80 грн.;

-стягнути з УДАІ ГУ МВС України у Львівській області в користь ОСОБА_3 залишок зарплати за жовтень 2015 року в розмірі 796,44 грн.;

-стягнути з УДАІ ГУ МВС України у Львівській області в користь ОСОБА_3 заробіток за один місяць 3 280,42 грн., що належиться в році звільнення;

-стягнути з УДАІ ГУ МВС України у Львівській області в користь ОСОБА_3 середній заробіток за період затримки розрахункових сум по заробітку (з 10.10.2015 року по 01.07.2016 року) в розмірі 28 586,43 грн.;

- зобовязати УДАІ ГУ МВС України у Львівській області в користь ОСОБА_3 нарахувати і виплатити компенсацію за додаткову відпуску тривалістю 15 днів (відповідно до вислуги років), на яку він має право в році звільнення.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що УДАІ ГУ МВС України у Львівській області не виплатив позивачеві при звільненні з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України одноразову грошову допомогу в повному обсязі, а частково 11 березня 2016 року 28 856,24 грн. замість 39 364,04 грн., що на 10 508,80 грн. менше, з безпідставним стягненням військового збору. Крім одноразової допомоги, при звільненні не було нараховано та виплачено позивачу середньомісячне грошове забезпечення за один місць та компенсацію за додаткову відпустку тривалістю 15 днів (відповідно до вислуги років), на яку він має право в році звільнення відповідно до Інструкції, затвердженої Міністерством внутрішніх справ України від 04.07.2014 року 3638, яка поширюється й на деяких інших військовослужбовців, зокрема й на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ. За затримку виплати розрахункових сум по заробітку відповідач є відповідальний, оскільки за наявності грошових коштів не виплатив звільненому з органів внутрішніх справ ОСОБА_3 належних сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України. У звязку із вищенаведеним позивач вважає, що відповідачем порушені вимоги чинного законодавства тому просить стягнути не доплачені суми.

Відповідач проти позову заперечив, надав суду письмові заперечення та додаткові пояснення до заперечення. У таких запереченнях відповідач вказує, що позивачу на дату звільнення з органів внутрішніх справ була нарахована одноразова грошова допомога з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за кожний повий рік вислуги років у сумі 29295,68 грн. Виплата одноразової грошової допомоги проведена після виділення для УДАІ ГУ МВС України у Львівській області додаткових кошторисних асигнувань та після надходження відповідних коштів на розрахунковий рахунок в Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області (платіжне доручення №6 від 10.03.2016 року). При цьому, у відповідності до п.п.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкову кодексу України, із вказаної суми утримано 1,5% військового збору, що становить 439,44 грн. З врахування викладеного, на розрахункову картку перераховано (на розрахункову картку перераховано (на руки) 28856,24 грн. Додатково відповідач вказує, що розрахунки з позивачем у жовтні 2015 року проведено в повному обсязі, що підтверджується розгорнутою довідкою. Окрім, цього вважає неприпустимим застосування у випадку звільнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ норм загального законодавства про працю, просить у задоволенні позову із урахуванням уточнених позовних вимог відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області просила у позові відмовити з підстав викладених у письмових пояснень (запереченнях), зокрема, підтримує правову позицію відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та уточненнях до неї, просив суд позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях, додаткових поясненнях до заперечення та просив суд у позові відмовити повністю, в звязку з його безпідставністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача явку уповноваженого представника із невідомих суду причин не забезпечила, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 09.10.2015 року 3714 о/с ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ 12 жовтня 2015 року у запас Збройних Сил України на підставі пункту «б» статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Вислуга років в органах внутрішніх справ України на момент звільнення складала 24 роки 4 місяці і 6 днів.

Позивачу на дату звільнення з органів внутрішніх справ була нарахована одноразова грошова допомога з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за кожний повий рік вислуги років у сумі 29295,68 грн. Виплата одноразової грошової допомоги проведена після виділення для УДАІ ГУ МВС України у Львівській області додаткових кошторисних асигнувань та після надходження відповідних коштів на розрахунковий рахунок в Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області (платіжне доручення №6 від 10.03.2016 року). При цьому, у відповідності до п.п.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкову кодексу України, із вказаної суми утримано 1,5% військового збору, що становить 439,44 грн. З врахування викладеного, на розрахункову картку перераховано (на розрахункову картку перераховано (на руки) 28856,24 грн.

Окрім, цього суд зазначає, що розрахунки з позивачем у жовтні 2015 року проведені в повному обсязі, що підтверджується розгорнутою довідкою, яка міститься в матеріалах справи. Грошове забезпечення працівниками органів внутрішніх справ у відповідності до вимог наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» виплачувалось після 20-го числа поточного місця в повному розмірі за цілий місяць.

Що стосується покликання позивача на Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та деяким іншим особам, затверджена наказам Міністерства внутрішніх справ України від 04.07.2014 року №638 то відповідна Інструкція не поширюється на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, оскільки п.1.1 даної Інструкції визначено, що її дія поширюється виключно на військовослужбовців Нацгвардії. Крім того, п.2.2 Інструкції визначено, що Інструкція ґрунтується на вимогах Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», дія якого так само не поширюється на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Таким чином, на відміну від працівників органів внутрішніх справ, військовослужбовці, в т.ч. військовослужбовці Нацгвардії України, мають право на додаткову відпустку тривалістю до 15 днів та компенсацію при звільненні додаткової відпустки тривалістю 15 днів, якщо несуть службу в особливих умовах, а також мають право на одне додаткове місячне грошове забезпечення. Для працівників органів внутрішніх справ такі виплати при звільненні не передбачені.

Судом встановлено, що УДАІ ГУ МВС України у Львівській області являється органом, що перебуває у подвійному підпорядкуванні. З питань службової діяльності, в тому числі щодо призначення та звільнення працівників зі служби в органах внутрішніх справ, УДАІ ГУ МВС України у Львівській області належало до структури ГУ МВС України у Львівській області. Разом з тим, УДАІ ГУ МВС України у Львівській області підпорядковане Департаменту ДАІ МВС України, входить до фінансової мережі ДДАІ МВС України, який розподіляє бюджетні асигнування та визначає кошториси на поточний рік підрозділів ДАІ.

Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області являється органом який повністю фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України та перебуває на розрахунково-касовому обслуговуванню в Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області.

Як бюджетна організація, відповідач має можливість проводити фінансові розрахунки виключно шляхом перерахування відповідних сум коштів з розрахункового рахунку в Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області, за наявності відповідного бюджетного асигнування та в межах конкретних кошторисних призначень.

Виплата одноразової грошової допомоги працівникам міліції при звільненні з органів внутрішніх справ проводиться за відповідним кошторисним призначенням (КЕКВ 2112).

06.11.2015 року на виконання прикінцевих положень Закону України «Про національну поліцію», особи рядового та начальницького складу органу внутрішніх справ, яким не запропонувати відповідної посади або такі, що не виявили бажання продовжити службу в Національній поліції, були звільнені з органів внутрішніх справ у звязку з реорганізацією. Таким чином, станом на 06.11.2015 рік УДАІ ГУ МВС України у Львівській області як юридична особа продовжувала функціонувати, однак в штаті не залишилось жодного працівника, в тому числі осіб з правом першого та другого підпису фінансових документів (керівників, головного бухгалтера чи їх заступників), тобто юридична особа була позбавлена можливості проводити будь-які фінансові розрахунки.

30.11.2015 року відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України №1532, прийнято рішення про ліквідацію юридичної особи УДАІ ГУМВС України у Львівській області.

03.12.2015 року наказ МВС України №1532 надійшов до УДАІ ГУМВС України у Львівській області, після чого головою ліквідаційної комісії сформовано персональний склад ліквідаційної комісії, яка розпочала проведення заходів із припинення юридичної особи.

07.12.2015 року відомості про початок ліквідації юридичної особи внесені в реєстр органом державної реєстрації, після чого визначено і зареєстровано осіб з правом першого та другого підпису з числа членів ліквідаційної комісії.

Таким чином, лише 09.12.2015 року ліквідаційна комісія УДАІ ГУ МВС України у Львівській області юридично отримала можливість підписувати фінансові документи та проводити фінансові розрахунки. У звязку з відсутністю бюджетних асигнувань за кошторисним призначенням КЕКВ 2112, не всім працівникам, які були звільнені з органів внутрішніх справ до 06.11.2015 року включно, були в повному обсязі виплачені одноразова допомога при звільненні та компенсація за невикористані відпустки. Однак в лютому 2016 року УДАІ ГУ МВС України у Львівській області здійснила виплату одноразової грошової допомоги та компенсацій за невикористані відпустки усім звільненим працівникам.

З огляду на це, ліквідаційною комісією УДАІ ГУ МВС України у Львівській області прийнято рішення про проведення вказаних виплат у порядку черговості, тобто відповідно до дати прийняття наказу про звільнення та реєстраційного номеру наказу про звільнення.

Як підтверджується матеріалами справи, розрахунки з позивачем повністю завершені 10.03.2016 року.

Окрім цього, суд зазначає, що згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 24.04.2014 року №К/800/61076/13 правовий та соціальний статус, умови проходження служби працівників міліції, розміри і порядок виплати їм грошового та пенсійного забезпечення регулюється Законом України «Про міліцію», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінетом Міністрів України №114 від 29.07.1991 року та іншими прийнятими на їх виконання підзаконним нормативними актами, якими не передбачено можливості стягнення компенсації за затримку виплати розрахунку при звільнення працівників органів внутрішніх справ. Окрім цього, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо), а отже гарантії визначені КЗпП України на позивача не поширюються.

Додатково суд вказує, що спірні правовідносини повністю врегульовані нормами спеціального законодавства, яке було чинним на момент припинення трудових відносин, зокрема: Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №565-ХІІ, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року (далі Положення-114), Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 (далі Порядок №393), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 року №3460-ІУ, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року №499.

Усі вказані нормативно-правові акти є чинними, не визнані неконституційними, а отже є обовязковими до виконання. В жодному з них не вказано терміни, у які підлягає виплаті одноразова грошова допомога при звільненні та санкції за їх порушення.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Судові витрати згідно із ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 липня 2016 року.