Справа № 815/6558/15
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"08" липня 2016 р. м. Київ К/800/18628/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на наземному транспорті на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Північтранс» до Департаменту Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної служби України з безпеки на наземному транспорті, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТСК-Авто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Експрес», Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, про визнання протиправними дій, скасування наказу, дозволу та зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

Касаційна скарга на зазначені судові рішення не відповідає вимогам пункту 5 частини 2, частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає залишенню без руху.

Так, згідно з приписами пункту 5 частини 2 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

При цьому, скаржнику необхідно врахувати, що виклад вимог до суду касаційної інстанції повинен узгоджуватись з повноваженнями цього суду, які можуть бути ним застосовані за наслідками розгляду касаційної скарги, у відповідності з статтею 223 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюватись чітко і зрозуміло, не абстрактно, стосуватись конкретних судових рішень з зазначенням їх реквізитів в такому обсязі, який дасть можливість суду ідентифікувати їх у конкретній справі.

У даному випадку, позивач названих вище критеріїв не дотримався, тобто не зазначив у касаційній скарзі вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались з вимогами пункту 5 частини 2 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, всупереч приписам частини 5 вищевказаної норми процесуального права скаржник не додав документ про сплату судового збору, а також копії оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Виконуючи вимоги ухвали щодо надання копії оскаржуваних судових рішень, скаржнику необхідно врахувати, що за приписами частини 1 статті 158 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

В свою чергу, визначення поняття судового рішення та копії судового рішення, міститься також у абзацах 6 і 9 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740.

Судовим рішенням, у розумінні вищезазначених норм Порядку, є вирок, рішення, постанова, ухвала, окрема ухвала (постанова) суду, що ухвалені (постановлені) судами у кримінальних, цивільних, господарських справах, у справах адміністративної юрисдикції та у справах про адміністративні правопорушення, а також судовий наказ, виданий в порядку наказного провадження у цивільних справах.

Копією судового рішення на паперовому носії є документ, виготовлений в апараті суду з використанням або без використання комп'ютерної техніки, інформація в якому викладена у формі текстових даних та зафіксована на папері.

Отже, чинне законодавство України розрізняє поняття "судове рішення" та "копія судового рішення" і наділяє їх конкретним змістом.

Водночас, правила ведення діловодства у Вищому адміністративному суді України, апеляційних та окружних адміністративних судах встановлює, а порядок роботи з документами регламентує Інструкція з діловодства в адміністративних судах України, затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 174 (далі - Інструкція).

За приписами пунктів 6.6.19, 6.6.18, абзацу 2 пункту 6.8.9 помічник судді або особа, яка його заміщує, здійснює оформлення копій судових рішень для надіслання сторонам у справі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Копії ухвали повинні бути засвідчені написом "З оригіналом згідно" із зазначенням найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища. Підпис помічника судді або особи, яка його заміщує, яким засвідчується копія документа, скріплюється номерною печаткою, закріпленою за відповідним помічником судді таким чином, щоб відбиток печатки охоплював останні кілька літер найменування посади особи, яка підписала документ.

Якщо копія викладена на кількох аркушах, вони, як правило, повинні бути прошнуровані нитками через три проколювання голкою та на зворотному боці останнього аркуша скріплені підписом відповідальної особи апарату суду і печаткою із зазначенням кількості зшитих аркушів, посади, прізвища, імені, по батькові відповідного працівника апарату суду.

Надання саме таких копій судових рішень і вимагає частина 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому скаржнику необхідно надати копії оскаржуваних ним рішень судів першої та апеляційної інстанцій, які за формою відповідають вимогам наведених правових норм процесуального законодавства.

Визначаючи розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, скаржнику необхідно враховувати наступне.

Згідно з приписами частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За правилами підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", в редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (далі Закон № 3674-VI) ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За змістом частини 1 статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

У даному випадку, позивач - юридична особа звернулась до суду з цим адміністративним позовом у 2015 році після набрання чинності Законом № 484-VІІІ.

Станом на 1 січня 2015 року, розмір мінімальної заробітної плати складав 1218 гривень.

В свою чергу, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, станом на момент звернення з цим позовом до суду першої інстанції, становила 1 розмір мінімальної заробітної плати, тобто 1218 гривень.

Водночас, у відповідності до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Звертаючись до суду першої інстанції з даною заявою позивач заявив 13 вимог немайнового характеру, а відтак, судовий збір належало сплачувати за кожну з них, тобто загалом у розмірі 15834 гривень.

Таким чином, з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону № 3674-VI і змісту позовної заяви, розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду цієї касаційної скарги становить 19000,80 гривень.

Натомість, до касаційної скарги документ про сплату судового збору не додано.

Враховуючи викладене, скаржнику необхідно оплатити судовий збір у розмірі, встановленому чинним, на час подання касаційної скарги, законодавством та надати до суду документ про сплату такого.

Одночасно, надаємо реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УДКCУ у Печерському р-ні, рахунок отримувача: 0007, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, код банку отримувача: 820019, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету: 22030105 "Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)", призначення платежу - 101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), - Вищий адміністративний суд України.

Виходячи з наведеного, а також вимог статей 108, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, скаргу слід залишити без руху, надати строк для усунення вказаних недоліків та роз'яснити наслідки невиконання вимог ухвали.

Керуючись статтями 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу залишити без руху.

Скаржнику надати строк до 10 серпня 2016 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків та роз'яснити, що у випадку їх невиконання касаційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М.І. Мойсюк