Справа № 823/787/16
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року справа № 823/787/16

м. Черкаси

16 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

при секретарі Тараненку М.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Соснівського районного суду міста Черкаси, третя особа територіальне управління Державної судової адміністрації в Черкаській області про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 в якій просить:

- скасувати наказ керівника апарату Соснівського районного суду міста Черкаси від 26.05.2016 № 17-0 Про звільнення ОСОБА_1І.;

- поновити її на посаді помічника судді Соснівського районного суду міста Черкаси;

- стягнути з Соснівського районного суду міста Черкаси на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з моменту звільнення до фактичного поновлення на службі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що наказом Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.05.2016 № 17-0, відповідно до п.19 Положення «Про помічника судді суду загальної юрисдикції», ч.1 ст.92 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII та п.9 ст.36 КЗпП України вона була звільнена із займаної посади помічника судді з 27.05.2016, у звязку з закінченням трудового договору (звільнення судді, помічником якого призначена позивач). Вказаний наказ позивач вважає незаконним, оскільки 26.05.2016 суддею Соснівського районного суду міста Черкаси Пироженко С.А. подано керівнику апарату подання про призначення позивача другим помічником даного судді, в задоволенні якого керівником апарату протиправно відмовлено. Жодним нормативно-правовим актом, наголосила ОСОБА_1 не передбачено, що суддя місцевого суду може мати лише одного помічника. Додатково зазначила, що в разі закінчення строку на який укладено договір трудові відносини між працівником та роботодавцем фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, то дія даного договору відповідно до ч.1 ст.391 КЗпП України вважається продовженою на невизначений строк, що унеможливлює звільнення працівника з підстави «закінчення трудового договору». Власник або уповноважений ним орган, зазначила позивач, одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці зобовязаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які останній може обіймати відповідно до своєї кваліфікації, чого в даному випадку також зроблено не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Соснівського районного суду міста Черкаси проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечила в повному обсязі, з підстав викладених в запереченні, додатково наголосила, що подання судді Соснівського районного суду міста Черкаси Пироженка С.А. про призначення позивача його другим помічником надійшло вже після надходження подання в.о. голови Соснівського районного суду міста Черкаси про звільнення позивача. Листом керівника апарату ОСОБА_3 відмовлено в такому призначенні з тих підстав, що суддя не може мати двох помічників, крім випадку закріплення помічника судді у якого закінчилися повноваження судді у звязку з закінченням пятирічного терміну призначення на посаду судді вперше, тимчасово, до поновлення повноважень цього судді. Жодним нормативно-правовим актом, наголосила представник відповідача не передбачено, що суддя може мати декількох помічників, і в Положенні «Про помічника» і в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що суддя може мати помічника, тобто одного. Статті 391, а також 492 КЗпП України (щодо автоматичного продовження строкового трудового договору та попередження працівника за два місяці про наступне вивільнення працівників) зазначила представник відповідача на позивача не поширюються, що прямо передбачено ч.4 ст.92 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII. Вищевказані обставини свідчать про законність спірного наказу, а також про безпідставність заявлених вимог.

Представник третьої особи територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області до зали судового засідання не прибув, запереченням поданим 11.07.2016 підтримав правову позицію Соснівського районного суду міста Черкаси та просив в повному обсязі відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, як таких, що є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши пояснення позивача, а також представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Соснівському районному суді міста Черкаси з 05.05.2009 (наказ голоси суду № 26-о від 30.04.2009), в тому числі:

- з 05.05.2009 на посаді секретаря судового засідання (з 04.11.2010 по 06.08.2012 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку);

- з 07.08.2012 на посаді помічника заступника голови Соснівського районного суду міста Черкаси;

- з 28.11.2014 переведена на тимчасову посаду помічника судді Соснівського районного суду міста Черкаси Євтушенка П.М.(на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного помічника ОСОБА_4І.);

- з 11.04.2016 переведена на посаду помічника судді Соснівського районного суду міста Черкаси Дерунець О.А.

Постановою Верховної Ради України від 19.04.2016 суддя Соснівського районного суду міста Черкаси Дерунець О.А. звільнена із займаної посади за власним бажанням.

Наказом голови Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.04.2016 суддя Дерунець О.А. була виключена зі штату суду.

В подальшому, 26.05.2016 відповідачем видано наказ № 17-0, яким на підставі п.19 Положення «Про помічника судді суду загальної юрисдикції», ч.1 ст.92 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII та п. 9 ст.36 КЗпП України ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади помічника судді з 27.05.2016, у звязку з закінченням трудового договору (звільнення судді, помічником якого призначена позивач).

Вважаючи вищевказаний наказ протиправним та таким, що був прийнятий з порушенням норм діючого трудового законодавства, ОСОБА_1 звернулась з відповідним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони субєкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.154 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (надалі Закон № 2453), в редакції на час виникнення спірних правовідносин, кожний суддя суду загальної юрисдикції має помічника, статус і умови діяльності якого визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Приписами ч.3 зазначеної статті визначено, що судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Зазначені норми кореспондуються з п.19 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого Рішення Ради суддів України 25.03.2011 № 14 (надалі Положення), яким передбачено, що помічник судді може бути звільнений з посади з дотриманням вимог законодавства про працю та Закону України «Про державну службу» на підставі заяви про звільнення за власним бажанням або за мотивованим поданням судді, а у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною тощо) - за наказом керівника апарату відповідного суду. У разі припинення повноважень судді відповідного суду та звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді звільняється із займаної посади з дотриманням гарантій, передбачених законодавством.

Підстави припинення трудового договору визначені ст.36 КЗпП України, зокрема, п.9 зазначеної статті Закону передбачено, що підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами.

Аналізуючи вищевказані положення суд дійшов висновку, що прийняття та звільнення помічника судді з займаної посади має свою специфіку, а саме: судді самостійно здійснюють добір помічників; помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді; помічник судді підлягає звільненню з займаної посади в разі припинення повноважень судді за яким він був закріплений.

Таким чином, оскільки суддя Дерунець О.А. наказом голови Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.04.2016 звільнена із займаної посади за власним бажанням та виключена зі штату суду, а також беручи до уваги, що на момент свого звільнення останньою не було написано подання на імя керівника апарату суду про звільнення свого помічника ОСОБА_1, то в даному випадку керівником апарату суду правомірно задоволено подання в.о. голови Соснівського районного суду міста Черкаси про звільнення позивача та видано наказ від 26.05.2016 № 17-0, оскільки строк перебування помічника судді на посаді припинився, тобто закінчився його трудовий договір з судом.

Обґрунтовуючи неправомірність наказу про своє звільнення ОСОБА_1 посилається на п.17 Положення, яким передбачено, що у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відсторонення судді від посади, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною тощо), а також у період з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя до моменту поновлення цих повноважень або звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді може тимчасово виконувати обов'язки помічника іншого судді, про що на підставі особистої заяви помічника судді та подання відповідного судді видається наказ керівника апарату суду. Крім того, у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відсторонення судді від посади, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною тощо), а також з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя або звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічника судді за його згодою наказом керівника апарату суду може бути переведено на іншу посаду працівника апарату суду на строк до припинення тривалої відсутності судді або поновлення повноважень судді.

Посилання позивача на вищевказаний пункт Положення суд сприймає критично, оскільки по-перше він визначає право, а не обовязок суду щодо призначення особи, яка обіймає посаду помічника судді тимчасово виконувати обовязки помічника іншого судді чи переведення вказаної особи на іншу посаду, а по друге, відповідні дії можуть бути здійснені судом лише у випадку коли суддя не виконує свої посадові обовязки тимчасово (тривала відсутність судді, закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя до моменту поновлення цих повноважень або звільнення судді з займаної посади), натомість перебуває в штаті відповідного суду. Виключення судді зі штату суду унеможливлює вчинення відповідних дій.

Суд наголошує, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що суддя може мати декількох помічників, і в Положенні «Про помічника» і в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що суддя може мати помічника, тобто одного, в звязку з чим посилання позивача на безпідставну відмову керівника апарату в задоволенні подання судді Проженка С.А. про призначення ОСОБА_1 її другим помічником до уваги судом не беруться.

Щодо посилань ОСОБА_1 про автоматичне продовження дії строкового трудового договору, якщо трудові відносини фактично тривають після його закінчення та відносно обовязку роботодавця попереджати працівника про звільнення та пропонувати вакантні посади слід зазначити наступне.

Ст.391 КЗпП України визначено, що якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. В свою чергу приписами ст.492 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Тобто, вищевказаними нормами передбачені гарантії прав, які мають бути дотримані роботодавцем під час звільнення працівника з займаної посади.

Натомість суд наголошує, що на час виникнення спірних правовідносин набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (надалі Закон № 889), який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

У відповідності до положень ч.1 ст.92 Закону № 889, визначено, що до посад патронатної служби належать посади помічників суддів.

З урахуванням положень даного закону суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 на час виникнення спірних правовідносин була працівником патронатної служби.

Частиною 4 ст.92 Закону № 889 передбачено, що на працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 391, 41 431, 492 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, оскільки в даному випадку на позивача вищевказані положення КЗпП України не розповсюджується, а тому не вчинення Соснівським районним судом міста Черкаси відповідних дій також не є підставою для скасування оскаржуваного наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги яка подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлено 19.07.2016 року