Справа № 821/825/15-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 р. Справа № 821/825/15-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Градовського Ю.М.

за участю секретаря -Худика С.А.

за участю представника апелянта - Князь І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Проектно - будівельна фірма « Херсонбуд» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Проектно - будівельна фірма «Херсонбуд» до Державної виконавчої служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про визнання рішення про відкриття виконавчого провадження ВП№46667435 неправомірним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№46667435 від 26 лютого 2015 року, скасування постанови від 06 квітня 2012 року №19813719 про стягнення виконавчого збору на користь держави в розмірі 1200647,13 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд" (далі - позивач, ПАТ ПБФ "Херсонбуд") звернувся з позовом до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі - відповідач, ДВС України), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - ПАТ "Укрсоцбанк") про визнання рішення про відкриття виконавчого провадження ВП№46667435 неправомірним і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№46667435 від 26 лютого 2015 року та постанови №19813719 від 06.04.2012 року про стягнення виконавчого збору на користь держави у сумі 1200647,13 грн.

В обґрунтування вимог зазначив, що на виконанні у відповідача перебував виконавчий напис нотаріуса від 23 вересня 2009 року № 988 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме : на нерухоме майно, що належало позивачу на праві приватної власності. В цьому виконавчому провадженні державним виконавцем винесено постанову від 06 квітня 2012 року № 19813719 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1 200 647,13 грн. Вказує, що 23 лютого 2015 року виконавчий документ повернуто стягувачеві, а постанову про стягнення з боржника виконавчого збору виділено в окреме провадження, у зв'язку з чим 26 лютого 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46667435. Посилаючись на те, що згідно із Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) правових підстав для відкриття виконавчого провадження не було, просив суд визнати неправомірними дії відповідачів та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 26 лютого 2015 року № 46667435 з примусового виконання постанови № 19813719 та постанову від 06 квітня 2012 року № 19813719.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ПАТ ПБФ "Херсонбуд", посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 18 травня 2015 року -скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд першої інстанції, виходив з того, що приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню постанови про стягнення з ПАТ ПБФ "Херсонбуд" виконавчого збору, державний виконавець діяв правомірно та відповідно до Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV « Про виконавче провадження».

Однак з таким висновком суду першої інстанції, погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.06.2010 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Мазуром Г.І. відкрито виконавче провадження № 19813719 щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 988 від 23.09.2009 року, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В.Ю про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику - ПАТ ПБФ "Херсонбуд".

Згідно з цим написом № 988 за рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставного майна, підлягали задоволенню вимоги АКГ «Укрсоцбанк» в сумі 11 996 471 , 31 грн.

15 червня 2010 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Мазур Г.І. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 19813719 та надано боржнику семиденний строк з моменту винесення (отримання) відповідної постанови на її добровільне виконання.

В подальшому, 06 квітня 2012 року відповідачем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1 200647, 13 грн.

Враховуючи те, що реалізація заставного майна не відбулась, стягував виявив бажання повернути виконавчий напис № 988 від 23.09.2009 р., головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Мазур Г.І. 23 лютого 2015 року прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві - Одеській обласній філії АКБ "Укрсоцбанк", в зв'язку з надходженням від останнього заяви від 12.02.2015 року №08.42-186/87-213 про повернення виконавчого документа без виконання, а постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 06 квітня 2012 року ВП №19813719 виділено в окреме провадження.

Постановою ДВС України про відкриття виконавчого провадження від 26 лютого 2015 року ВП №46667435 відкрито виконавче провадження з виконання постанови №19813719, виданої ДВС України 06.04.2012 року, про стягнення з ПАТ ПБФ "Херсонбуд" виконавчого збору на корить держави в сумі 1200647,13 грн. за несвоєчасне виконання виконавчого напису №988, виданого 23.09.2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу (постанова отримана позивачем 06.03.2015 року за вхідним №92).

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Умови і порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) та основи організації та діяльності державної виконавчої служби визначались Законом № 606-XIV та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 (далі - Інструкція), в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Питання щодо стягнення з боржника виконавчого збору та умови, за яких можливе виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження, врегульовані статтею 28 Закону № 606-XIV та пунктом 4.16 Інструкції.

Частиною 2 статті 28 Закону № 606-XIV, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору (частина 7 статті 28 Закону № 606-XIV).

Отже, із змісту наведеної норми видно, що законодавець передбачив дві підстави, за яких можливо окремо відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору - це, зокрема, завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру або закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якою визначені підстави закінчення виконавчого провадження.

Наведений перелік підстав є вичерпним.

Аналогічні правила встановлені положеннями абзацу 2 пункту 4.16.6 Інструкції, яким передбачено, що виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження допускається в разі винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, щодо якого було винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Із змісту постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 23 лютого 2015 року видно, що виконавчий напис № 988 повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 47 Закону № 606-XIV, а саме: стягувач побажав повернути без виконання виконавчий напис № 988, тобто з підстав, з якими законодавець не пов'язує можливість виділити постанову про стягнення виконавчого збору в окреме провадження.

Отже, колегія суддів вважає, що підстав для відкриття виконавчого провадження від 26 лютого 2015 року № 46667435 з примусового виконання постанови № 19813719 про стягнення виконавчого збору не було.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2016 року у справі № К/800/48510/15.

Крім того, слід зазначити, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначені статтею 181 КАС України, відповідно до частини 2 якої, позовну заяву про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що під час вирішення спору, суд дійшов помилкового висновку про те, що рішеннями і діями відповідачів не порушено права, свободи та інтереси позивача, питання щодо пропущення ПАТ ПБФ "Херсонбуд" строку звернення до суду за захистом порушеного права, суд не дослідив та не надав правової оцінки поважності причин його пропуску.

Як вбачається з матеріалів справи, питання правової оцінки пропуску позивачем строку звернення до суду виникає відносно позовних вимог стосовно оскарження постанови ДВС України 06.04.2012 року №19813719 про стягнення з ПАТ ПБФ "Херсонбуд" виконавчого збору на корить держави в сумі 1200647,13 грн. за несвоєчасне виконання виконавчого напису №988.

За змістом ч.1 та ч.3 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами; для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 1 статті 102 КАС України встановлено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Колегія суддів вважає, що перебіг строку на оскарження постанови від 06.04.2012 року ВП № 19813719 про стягнення виконавчого збору, для позивача починається саме з винесення постанови від 26.02.2015 ВП № 46667435 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови про стягнення судового збору, оскільки постановою про відкриття виконавчого провадження фактично поновлено дію постанови ВП № 19813719 в рамках закінченого виконавчого провадження з підстав п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження», що, як було зазначено вище, законом не передбачено.

Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2016 року по справі № 522/24765/15-ц, яке набуло чинності 30.05.2016 р., виконавчий напис № 988 від 23.09.2009 року, вчинений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Трофімець В.В., визнано таким, що не підлягає виконанню, що на теперішній час виключає можливість проведення будь яких виконавчих дій, пов'язаних з його виконанням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права і підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.3 ч. 1 ст. 198, п.4ст. 202,ч. 2 ст. 205, ст.254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного Товариства Проектно - будівельна фірма « Херсонбуд» - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Проектно - будівельна фірма «Херсонбуд» до Державної виконавчої служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про визнання рішення про відкриття виконавчого провадження ВП№46667435 неправомірним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№46667435 від 26 лютого 2015 року, скасування постанови від 06 квітня 2012 року №19813719 про стягнення виконавчого збору на користь держави в розмірі 1200647,13 грн., -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Публічного акціонерного товариства Проектно - будівельна фірма «Херсонбуд» - задовольнити.

Визнати дії Державної виконавчої служби України щодо відкриття виконавчого провадження ВП №46667435 від 26 лютого 2015 року - протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46667435 від 26 лютого 2015 року, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Мазуром Геннадієм Івановичем.

Визнати протиправною та скасувати постанову ВП №19813719 від 06 квітня 2012 року про стягнення виконавчого збору на користь держави у сумі 1200647,13 грн., винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Мазуром Геннадієм Івановичем.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: