Справа № 809/812/16
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2016 р. Справа № 809/812/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Боршовського Т.І., секретаря судового засідання Ферштей А.М., представника позивача Воришко М.В., відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 10348,08 грн., -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2016 року Тисменицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі - позивач, Тисменицька ОДПІ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (надалі-відповідач, ОСОБА_2.), в якому просить суд стягнути податковий борг в розмірі 10348,08 грн. з розрахункових рахунків відповідача, що є у банківських установах та за рахунок готівки, що належить ОСОБА_2

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач самостійно задекларував податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 10348,08 грн., однак у визначені податковим законодавством строки ОСОБА_2 не сплатила узгодженої суми зобов'язання. Станом 14.07.2016 року за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 10348,08 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила. В обґрунтування заперечення проти позову, ОСОБА_2 зазначила, що дійсно задекларувала грошові зобов'язання в розмірі 10348,08 грн. в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, однак вказала на те, що податковим інспектором під час приймання декларації не було надано жодного роз'яснення щодо наслідків подання такої податкової декларації. Також відповідач пояснила суду про те, що змін до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік не подавала. Окрім цього, відповідач зазначила суду, що є пенсіонером та має дохід виключно з пенсійних витрат, а тому не має можливості погасити податковий борг в розмірі 10348,08 грн. З огляду на вказане, ОСОБА_2 просила суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, оцінивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, судом встановлено таке.

25.05.2015 року ОСОБА_2 подала до Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік (а.с. 6-7). Згідно вказаної декларації, відповідач задекларувала загальний річний оподатковуваний дохід в сумі 68978,20 грн. та податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 10348,08 грн.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України).

Статтею 36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.2 статті 38 ПК України передбачено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Серед обов'язків платника податків, закріплених в статті 16 ПК України, передбачено також обов'язок щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

ОСОБА_2 згідно пункту 162.1 статті 162 ПК України є платником податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 176.1 статті 176 ПК України платник податків зобов'язаний своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, згідно пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

З огляду на вказане, самостійно визначені відповідачем зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 10348,08 грн. та несплачені у десятиденний строк, є узгодженими, а, отже, є податковим боргом ОСОБА_2

Наявність заборгованості з податку на доходи фізичних осіб за відповідачем в розмірі 10348,08 грн. підтверджується довідкою Тисменицької ОДПІ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 23.06.2016 року № 7 про стан розрахунків з бюджетом ОСОБА_2 (а.с. 8). Як пояснила в судовому засіданні відповідач, вона не вчиняла жодних дій щодо погашення задекларованої суми грошових зобов'язань, та не подавала уточнюючих податкових декларацій за спірний податковий період.

Відповідно до норми підпункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що Тисменицькою ОДПІ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" за № 188-23 від 15.02.2016 року на суму 10348,08 грн., яка вручена ОСОБА_2 15.02.2016 року, що підтверджується розпискою на корінці податкової вимоги, копія якої знаходиться в матеріалах справи, та факт отримання якої не заперечувала відповідач в судовому засіданні (а.с. 9). Оскільки ОСОБА_2 не подано суду доказів виконання вищевказаної податкової вимоги в повному обсязі, відсутності заборгованості станом на день подання даного позову, дана податкова вимога відповідно до статті 60 Податкового кодексу України не є відкликаною.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми податкового боргу у матеріалах справи відсутні. Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, відповідач суду відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надав. При цьому, податковий борг відповідача підтверджується вищевказаною декларацією про майновий стан і доходи від 25.05.2015 року та довідкою від 23.06.2016 року № 7 про стан розрахунків з бюджетом. Відповідач в судовому засіданні визнала, що жодних дій по сплаті задекларованих грошових зобов'язань не вчиняла.

Щодо заперечень відповідача про те, що не має можливості погасити податковий борг в розмірі 10348,08 грн., оскільки єдиний її дохід складають пенсійні виплати, значна частина яких йде на оплату ліків на її лікування, - то суд, з огляду на положення статті 37 ПК України, змушений констатувати про те, що ці обставини не можуть бути підставами для припинення податкових зобов'язань п.Шаварської С.Ю. перед Державою. Проте відповідач в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України вправі звернутися до суду з заявою з вказаних обставин про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення.

Компетенція позивача щодо звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу передбачене підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 10348,08 грн. є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню позивачу.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) в дохід Державного бюджету України та місцевих бюджетів Івано-Франківської області в порядку та розмірах, передбачених Бюджетним кодексом України, податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 10348 (десять тисяч триста сорок вісім) гривень 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі 19.07.2016 року.