Справа № 686/11293/16-а
Суддя: Мазурок О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

19 липня 2016 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі Гудловській О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у здійсненні перерахунку йому пенсії в звязку з черговим підвищенням заробітної плати працівниками прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року та зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок призначеної йому пенсії з 01.01.2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року та згідно з вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, що діяла на час призначення йому пенсії, в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області №18-277 вих.16 від 29.03.2016 року без обмеження граничним максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсією.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2001 року він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. хмельницькому та отримує пенсію, яку йому було призначено на підставі ст. 50-1 Закону України «про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків його заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

29.03.2016 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про перерахунок пенсії, при цьому надав копію довідки прокуратури Хмельницької області №18-277 вих.16 від 29 березня 2016 року про зарплату.

Листом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому №167/Н-12 від 12.04.2016 року в перерахунку пенсії йому було відмовлено з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове забезпечення) призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та деяких інших законів, у зв'язку з чим, пенсії, призначені у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» не перераховуються.

Вважає таку відмову УПФУ у м.Хмельницькому протиправною.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому та отримує з 2001 року пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми заробітної плати.

29.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому із заявою про перерахунок пенсії, при цьому надав копію довідки прокуратури Хмельницької області №18-277 вих.16 від 29 березня 2016 року про зарплату.

Листом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому №167/Н-12 від 12.04.2016 року в перерахунку пенсії йому було відмовлено з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове забезпечення) призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та деяких інших законів, у зв'язку з чим, пенсії, призначені у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» не перераховуються.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001 року на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни.

Так, Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права (пенсія призначається в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати незалежно від стажу роботи). Цим же Законом встановлені обмеження максимального розміру пенсії - 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011р. № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Внесені Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року, «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Крім того, Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, обмеження розміру пенсії максимальним її розміром не передбачав.

Позивачу пенсія була призначена у 2001 року, тобто до набрання чинності вказаними законами.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

При цьому, суд вважає твердження відповідача, про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни від 02.03.2015р. № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Разом з цим, таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав на необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Підвищення заробітної працівників прокуратури відбулося згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про впорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури».

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року, у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено в т.ч. і постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури . Відтак на підставі вказаної постанови КМ України у позивача виникло право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію з 01 січня 2016 року, згідно довідки прокуратури Хмельницької області №18-277 вих.16 від 29 березня 2016 року, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, без обмеження граничним максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсією

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії та рішення відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є неправомірними, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 69-72, 94, 104, 158-163, 186 КАС України, ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у

м. Хмельницькому щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_2 пенсії у розмірі 90% від суми заробітної плати без обмеження максимального її розмірі.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсії з розрахунку 90% від суми заробітної плати в розміри, зазначеному у довідці прокуратури Хмельницької області №18-277 вих.16 від 29.03.2016 року без обмеження максимального розміру пенсії.

Судові витрати в сумі 551,20 грн. стягнути на користь ОСОБА_2 з Державного бюджету України

На постанову через суд першої інстанції, який її ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: