Справа № 821/656/16
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/656/16
10 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Харик В.Г.,

за участю:

третьої особи - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради

до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_1,

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради (далі Департамент, позивач) звернувся до суду з позовом до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_3 (далі державний виконавець, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_1 (далі третя особа), в якому просить визнати незаконними дії відповідача та скасувати винесену ним постанову від 06.05.2016 серія ВП № 16193391.

Оскаржуваною постановою державним виконавцем на Департамент накладено штраф у сумі 680,00 грн. за невиконання рішення господарського суду від 26.12.2006 у справі № 14/211-АП-06 про зобов'язання Департамент надати ОСОБА_1 висновок щодо проекту відведення земельної ділянки площею 0,0084 га із земель запасу по вулиці Комкова, 75 в місті Херсоні та висновок по додатковому відведенні земельної ділянки площею 0,0116 га.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не реалізувала право на звернення з клопотанням про передачу в оренду земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, оскільки не розробила проект відведення земельних ділянок, без якого виконати рішення суду неможливо. Таким чином, рішення суду не було виконано з поважних причин, а тому постанова державного виконавця, якою на Департамент накладено штраф, є незаконною та підлягає скасуванню.

Розглядати справу позивач просив без своєї участі.

Відповідач надав письмове заперечення на позов, яке мотивує тим, що згідно усних пояснень стягувача (ОСОБА_1П.) проект та передпроектні пропозиції надавалися до Департаменту, але були ним втрачені. Представник Департаменту не зміг надати державному виконавцю на його вимогу докази повернення цих документів ОСОБА_1 Це свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин, на підставі чого державним виконавцем винесена оскаржувана постанова.

Третя особа ОСОБА_1 та її представник пояснили суду, що коли складався акт про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду, представник Департаменту пояснив, що проект було повернено, оскільки проект землеустрою повертається, коли надається негативний висновок. Однак, це не відповідає дійсності, жодних висновків відповідачем не надавалось, ні негативних, ні будь-яких інших. ОСОБА_1 замовила виконання проекту підприємству "Херсонгеоінформ". Проект був виготовлений та передався відповідачу згідно з порядком, який діяв на той час, в 2005 році, а саме землевпорядною організацією безпосередньо до Херсонської міської ради. Проект відводу земельної ділянки не надавався замовнику до його погодження всіма необхідними органами та службами. Тобто, доказів передачі проекту відводу земельної ділянки у ОСОБА_1 і не могло бути. В задоволенні позову про скасування постанови державного виконавця просили відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відповідача перебуває виконавчий лист № 14/211-АП-06, виданий 26 жовтня 2009 року господарським судом Херсонської області, за названим вище рішенням суду.

Відповідач не виконує рішення суду, посилаючись на відсутність у нього проекту землеустрою, у звязку з чим неможливо надати щодо нього висновок, а відповідач та третя особа стверджують, що проект відведення земельної ділянки до Херсонської міської ради наданий.

Як вбачаться із постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 26.12.2016 у справі № 14/211-АП-06, судом було встановлено, що рішенням Херсонської міської ради від 23.07.2003 № 341 надано дозвіл на збір матеріалів погодження місцерозташування об'єктів та погоджено місцерозташування зупинки громадського транспорту в комплексі з торговельним павільйоном приватному підприємцю ОСОБА_1 на земельній ділянці площею 0,0084 га із земель запасу по вул. Комкова, 75.

За змістом рішення господарського суду на засіданні містобудівної ради неодноразово розглядався робочий проект будівництва зупинки громадського транспорту, проте відхилявся з різних причин.

За наслідками розгляду справи господарський суд зобов'язав управління містобудування та архітектури виконкому Херсонської міської ради надати висновок щодо виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0,0084 га із земель запасу по вулиці Комкова, 75 в місті Херсоні та висновок по додатковому відведенні земельної ділянки площею 0,0116 га.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 у справі № 14/211/-АП-06 здійснено заміну боржника у виконавчому провадженні ВП № 16193391, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого господарським судом Херсонської області у справі № 14/211-АП-06, з Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради на Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради.

Надаючи письмове пояснення державному виконавцю щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого за вказаним рішенням, представник Департаменту зазначив, що "після прийняття рішення Херсонської міської ради № 828, 30.05.2005 "Про відмову в погодженні місця розташування об'єктів, в наданні дозволу на розробку проектів землеустрою та технічних документацій, додатковому відведенні, поновленні договорів оренди земельних ділянок, продовженні строку дії рішень міської ради" проект землеустрою поверталися заявнику" (а.с. 6).

Таким чином, факт надання до Херсонської міської ради проекту землеустрою підтверджується і рішенням господарського суду, яке набрало законної сили, і самим відповідачем.

Натомість, жодних доказів повернення проекту міською радою ОСОБА_1 відповідачем суду не надано.

За приписами ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічно правило встановлено КАС України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 255 цього Кодексу постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суд звертає увагу, що рішення суду, за невиконання якого на Департамент накладено штраф, було прийняте ще 26 грудня 2006 року, тобто це рішення не виконується майже десять років.

Матеріали справи свідчать, що Департамент шукає шляхи уникнення виконання судового рішення, а не способи його виконання, в тому числі і шляхом укладення мирової угоди, надання правової, консультативної чи технічної допомоги, виходячи із тривалого терміну невиконання судового рішення.

Так, в серпні 2015 року Департамент звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа від 26.10.2009 № 14/211-АП-06, мотивованою тим, що відповідно до вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України та ст. 13, 14 Закону України "Про архітектурну діяльність" до уповноважених органів містобудування та архітектури належить відповідний виконавчий орган міської ради, котрий очолює головний архітектор за посадою. Спірний виконавчий документ не підлягає виконанню, в зв`язку з тим, що у Департаменту відсутнє визначене законом право на виконання оскаржуваного виконавчого документу.

Ухвалою суду від 27.08.2015 у справі № 14/211/-АП-06 зазначену заяву залишено без задоволення. В своїй ухвалі суд зазначив, що згідно з п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...". В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Case of Immobiliare Saffi v. Italy Заява № 22774/93§63, 66) суд нагадує, що "…право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов'язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6. Право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах".

У справі, що розглядається, відповідач вже стверджує про неможливість виконати рішення суду через відсутність у нього проекту землеустрою, оскільки він був повернутий ОСОБА_1, за відсутності жодних доказів такого "повернення".

Відповідно до ч. 1 ст. Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду, ухваленого на користь особи, особи, яка є членом громади, суперечить принципам місцевого самоврядування, визначених статтею 4 Закон № 280/97-ВР, до яких належать народовладдя, законність, підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб.

Враховуючи наведені обставини, суд відмовляє в задоволенні позовних повністю.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 липня 2016 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 11.5