Справа № 334/785/16-а
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.04.2016
Справа № 334/785/16-а
Провадження № 2-а/334/112/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Воронцовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання рішення протиправним та його скасування, зобовязання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання рішення протиправним та його скасування, зобовязання призначити пенсію з 06.11.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 06.11.2015 року вона звернулась до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки досягла за при досягненні 46 років мала загальний стаж роботи більше 20 років, з них більше 6 років працювала повний робочий день на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за професією, що відноситься до Списку №1.

Незважаючи на викладене, у призначенні пенсії їй було відмовлено рішенням засідання Комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій управління ПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя від 13.11.2015 року № 83, з підстав відсутності необхідного стажу роботи по Списку № 1, підтвердженого документами.

Позивач вважає, що вказане рішення прийнято відповідачем усупереч чинному законодавству, ґрунтується на безпідставних мотивах і не відповідає критеріям правомірності рішення субєкта владних повноважень визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, тому просить суд визнати його протиправним та скасувати, зобовязати відповідача зарахувати періоди її роботи з 02.12.1985 року по 01.01.1992 року до пільгового стажу за Списком № 1, у звязку з чим призначити та виплачувати їй пенсію за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення - 06.11.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в адміністративному позові та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача надала суду письмові заперечення від 25.04.2016 року №3478/12, в судових засіданнях вказувала на відсутність підстав для задоволення позову, правомірність дій відповідача обґрунтовувала посиланнями на норми чинного законодавства України, зокрема, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, позовні вимоги не визнала, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний звязок у сукупності, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавств, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Предметом позову є оскарження рішення пенсійного органу про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії з підстав відсутності довідки уточнюючої її пільговий стаж за період з 02.12.1985 року по 01.01.1992 року, внесення професії, за якою вона працювала, до Списку №1 лише з 01.01.1992 року та, відповідно, відмови у зарахуванні цих періодів до пільгового стажу за Списком № 1.

06.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась до управління ПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя із встановленого зразка заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, трудовою книжкою, архівними довідками.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки нею не було надано відповідних уточнюючих пільговий стаж довідок за період її роботи з 02.12.1985 року по 01.01.1992 року на Запорізькій ділянці Спеціалізованого ремонтно-будівельного управління «Ювенергочерметремонт».

Обґрунтовуючи необхідність подання уточнюючої пільговий стаж довідки відповідач послався на положення Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Проте статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відтак, відомості про наявність у ОСОБА_1 стажу роботи за списком № 1 в першу чергу підтверджуються записами в трудовій книжці, і лише за відсутності таких записів - відповідними довідками з місця роботи.

Згідно із записами у трудовій книжці ОСОБА_1, копія якої міститься у матеріалах справи, з 02.12.1985 року по 01.01.1992 року позивач працювала на Запорізькій дільниці спеціалізованого ремонтно-будівельного управління «Ювенергочорметремонт» за професією електромонтера по ремонту обладнання у сталеплавильних та прокатних цехах заводу «Дніпроспецсталь». Вказаний стаж складає 6 років 1 місяць.

Підтвердити вказаний вище період роботи уточнюючою довідкою позивач не має можливості, оскільки підприємство, на якому вона працювала на території України зареєстровано не було, Запорізьку дільницю було передано новоствореному підприємству - Запорізькому малому

підприємству «Ювенергочометремонт», яке повноважень для видачі довідок за час до його створення не має, про що представник даного підприємства надав письмові пояснення.

Довідками архівного відділу Запорізької міської ради від 26.10.2015 року №03-05/с-1690, №03-05/с-1690-1, №03-05/с-1690-2, №03-05/с-1690-3 підтверджується факт роботи позивача за період з 02.12.1985 року по 01.01.1992 року, отримання нею за цей час заробітної плати та кількість відпрацьованих годин.

Крім того, факт роботи ОСОБА_1 в особливо шкідливих умовах підтверджується копіями витягів з планів завдань, які знаходяться на зберіганні в архівному відділі Запорізької міської ради та з їх змісту вбачається, що вона працювала саме в цехах із шкідливими умовами праці, зокрема, у сталеплавильних, прокатному цехах.

Із змісту заперечень відповідача вбачається, що фактів роботи ОСОБА_1 у спірний період за іншої професією, а ніж та, що передбачена Списком №1, встановлено не було.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідачем не представлено доказів правомірності ухвалення оскаржуваного рішення та доказів повного і обґрунтованого розгляду звернення позивача за призначенням пенсії.

Професія за якою працювала позивач - електромонтера по ремонту металургійного обладнання включена до розділу 3, підрозділи 1а, 2а, 3а, код 1030200а-1753а, 1030300а-1753а, 1030100а-1753а списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

ОСОБА_1 народилась 08.07.1962 року, тобто на час звернення за призначенням пенсії вона досягла 53 років.

Загальний стаж позивача не є спірним та складає 23 років 11 місяців 01 день, що визнається відповідачем в оскаржуваному рішенні.

Згідно із п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком, зокрема необхідний вік для жінок - 55 років.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Працівники, які мають не менше половину стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, жінкам на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Оскільки Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442, набув чинності з 21.08.1992 року, до цього часу атестація робочого місця не вимагається.

У Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Мінпраці та соціальної політики України № 383 вказано, що не потребується підтвердження результатами атестації робочих місць періодів роботи до 21.08.1992 року.

Із урахуванням вказаних норм, виходячи з наявного загального стажу у 20 років та 6 років стажу за Списком №1 ОСОБА_1 набула права на призначення пенсії з часу досягнення 50 років, тобто правомірно звернулась за її призначенням 06.11.2015 року.

Наведене свідчить, що відмовляючи позивачу у зарахуванні до її пільгового стажу за Списком №1 спірного періоду роботи та у призначенні пенсії відповідач діяв усупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 45 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком позивачу мала бути призначена з дня звернення.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає встановленим у ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям визначення правомірності рішень субєктів владних повноважень, є протиправним та має бути скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періодів його роботи з 02.12.1985 року по 01.01.1992 року, у звязку з чим призначити та виплачувати їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 06.11.2015 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 4, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч. 4 ст. 9, ст. ст. 10, 11, 18, ч. 1 ст. 41, 71, 72, ч. 4 ст. 122, 158, 163, КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя від 13.11.2015 року № 83 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправним та скасувати його.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 період її роботи з 02.12.1985 року по 01.01.1992 року, у звязку з чим призначити та виплатити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення 06.11.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання повного тексту постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя з одночасним поданням копії скарги суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ісаков Д. О.