Справа № 348/920/16-а
Суддя: Вінтоняк М.Б. М. Б.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/920/16-а

19 липня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючогосудді - ОСОБА_1,

секретаря - Скоблей О.В.,

з участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_2 до Надвірнянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо припинення виплати пенсії за вислугу років ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Надвірнянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо припинення виплати пенсії за вислугу років .

В судовому засіданні позивач по справі ОСОБА_2 позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві.

Просить суд позов задоволити. Визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати йому пенсії за вислугу років з 15.03.2016 року.

Зобовязати відповідача відновити з 15.03.2016 року виплату йому пенсії за вислугу років і стягнути з відповідача в його користь судові витрати, пов*язані з сплатою судового збору в сумі 551,20 грн. Постанову суду в межах суми платежу пенсії за один місяць звернути до негайного виконання.

Представник відповідача - Надвірнянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в судовому засіданні позов не визнала і пояснила , що позивач з вересня 2008 року отримує пенсію за вислугу років. Однак , з 15.03.2016 року виплату пенсії позивачу припинено в зв*язку з тим,що він призначений на посаду завідувача архіву виконавчого апарату Надвірнянсьької районної ради.

У зв'язку зі змінами, внесеними в ст..21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 02.03.2015 року згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» тимчасово, у період з 1.04.2015 року по 31.12.2015 року і на даний час до кінця 2016 року Законом України від 24.12.2015 року посадовим особам в період служби в органах місцевого самоврядування пенсії, призначені відповідно до законодавства України,не виплачуються.

У зв'язку з тим, що позивач працює в Надвірнянській районній раді він , на думку відповідача, фактично не має права на отримання пенсії згідно Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування».

Крім того за період з 15.03.2016 року по 30.04.2016 року виникла переплата пенсії на загальну суму 2494,45 грн., яка підлягає обов'язковому поверненню до бюджету Пенсійного фонду в Надвірнянському районі.

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, перевіривши матеріали справи приходить до висновку про можливість задоволення позову виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст.2 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду для оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Із змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них та їхніх сімей.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Зміст ст. 6 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Ч. 1 ст.71 КАС України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, то застосуванню при розв'язанні спору підлягають норми ч.2 ст.71 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі з вересня 2008 року отримує пенсію за вислугу років і перебуває на обліку в УПФ України в Надвірнянському районі.

Зясовано також, що 15.03.2016 року позивач був прийнятий на роботу у Надвірнянську районну раду на посаду завідувача архіву виконавчого апарату згідно розпорядження голови районної ради № 13-к від 15.03.2016 року , де працює по даний час..

У зв'язку зі змінами, внесеними в ст..21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 02.03.2015 року згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» тимчасово, у період з 1.04.2015 року по 31.12.2015 року і на даний час до кінця 2016 року Законом України від 24.12.2015 року № 91 посадовим особам в період служби в органах місцевого самоврядування пенсії, призначені відповідно до законодавства України,не виплачуються.

В зв*язку з цим виплата пенсії позивачу припинена.

Як видно з листа Надвірнянського об*єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за № 1064/03 від 10.03.2016 року, відповідач відмовив позивачу у відновленні виплати пенсії.

Суд вважає дану відмову неправомірною з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Відповідно до ст..2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія цього закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

Згідно постанови КМ України №268 від 09.03.2006 року та додатків №49,55 до неї визначено перелік посад,які відносяться до посадових осіб місцевого самоврядування.

Як вбачається в даному переліку відсутня посада завідувача архіву виконавчого апарату районної ради .

Згідно рішення №77-3/2016 року від 15.01.2016 року Надвірнянської районної ради затверджено структуру та чисельність виконавчого апарату районної ради.

Посада на яку призначено позивача згідно даного переліку відноситься до посад службовців .

Особливості прийняття (обрання) на службу посадових осіб органів місцевого самоврядування чітко визначені в Методичних рекомендаціях щодо особливостей прийняття (обрання) на службу посадових осіб органів місцевого самоврядування (додаток №1 до листа Головдержслужби від 06.02.2002р. №42/621).

Крім того , згідно ст.11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», громадяни ОСОБА_5, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу.

Як достовірно встановлено в процесі розгляду справи та не спростовано представником відповідача, позивач при укладенні трудового договору присяги не складав , йому як посадовій особі не встановлено ранг.

Статті 21-24 Конституції України передбачають, що всі люди є вільні і рівні у своїх правах, які гарантуються Конституцією і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Таким чином, з 15.03.2016 року робота, яку виконує позивач, згідно трудового договору, дає право на отримання пенсії за вислугу років ,призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування»» у звязку з чим, передбачені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за №213-VII підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону відсутні, і з 15.03.2016 року перешкод для виплати позивачу вказаної пенсії немає.

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача про те, що позивач є посадовою особою органу місцевого самоврядування на яку поширюються норми Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування», оскільки такі заперечення не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд вважає, що право позивача на пенсійне забезпечення порушене і захист порушеного права можливий шляхом визнання неправомірними дій Надвірнянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо припинення ОСОБА_2 виплати пенсії за вислугу років.

Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно зобовязати відповідача відновити з 15.03.2016 року виплату позивачу пенсії за вислугу років.

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про можливість задоволення позову.

На підставі ст.ст. 18, 124 Конституції України, керуючись ст.ст. 158-165, 167 ч.2, 186 КАС України, ст.ст. 8,22,55,95,64, 124,152 Конституції України, Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 - задоволити.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо припинення ОСОБА_2 виплати пенсії за вислугу років.

Зобовязати Надвірнянське обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відновити ОСОБА_2 з 15.03.2016 року виплату пенсії за вислугу років.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. шляхом їх безспірного списання із рахунка суб»єкта владних повноважень - Надвірнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Постанова суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Вінтоняк М.Б.

Повний текст постанови виготовлено 22.07.2016 року