Справа № 243/5137/16-а
Суддя: Ільяшевич О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/150/2016
Справа № 243/5137/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Хміль О.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

відповідача Карлова С.О.,

розглянувши в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов'янськ, Донецької області) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції, інспектора 2-ї роти батальйону управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов'янську Карлова Сергія Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до лейтенанта поліції, інспектора 2-ї роти батальйону управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов'янську Карлова С.О. про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 22 червня 2016 року він керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1. Близько 06 год. 30 хв., він рухався вулицею Добровольського міста Слов'янська Донецької області та під час руху на панельній дошці мого транспортного засобу засвітилася червона лампочка датчику мастила у двигуні. Щоб запобігти поломці двигуна, він був вимушений відразу заглушити двигун та зупинитися. Вимушено зупинившись біля будинку № 2 по вулиці Добровольського міста Слов'янська він вийшов з машини, відкрив капот автомобіля, та почав перевіряти рівень мастила у двигуні. У цей час біля його автомобіля зупинився патрульний автомобіль поліції, до позивача підійшли співробітники поліції, які стали звинувачувати його у порушенні правил дорожнього руху. Він пояснив інспекторам, що був вимушений зупинитися у цьому місці, щоб запобігти можливим несправностям двигуна. Відповідачем відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 093192, за частиною 1 статті 122 та ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. З такими діями відповідача позивач незгоден, вважає їх незаконними. Так, складена відносно нього постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853. Форма постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 093192, що складена відносно нього, була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 липня 2015 року № 842 «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», що втратив чинність у зв'язку із прийняттям чинно діючого Наказу МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». При цьому чинна діюча форма Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі закріплена у Додатку 5 до Інструкції, що затверджена Наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року. Наслідком складання відносно нього відповідачем Постанови у справі про адміністративне правопорушення, за формою що втратила чинність, є невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП, відповідно якої, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складена відносно нього не містить відомостей про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. В порушення вимог ч. 9 ст. 283 КУпАП, складена відносна нього постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 093192 не підписана посадовою особою, яка розглянула справу. Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа), при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було скоєне адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі обставини відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясовувалися, як і не з'ясовувалося питання чи винен позивач у скоєнні вказаних правопорушень. Відповідно ч.1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. В аспекті рішення Конституційного суду від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення є адміністративно - територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, а не безпосередньо місце вчинення правопорушення (вулиця Добровольського м. Слов'янська). Як зазначено у п.2.3 вказаного рішення Конституційного суду України скорочене провадження (ч.1,ч.З ст. 258 КУпАП) застосовується у випадках передбачених КУпАП; застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277-280 КУпАП. Повний перелік його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності встановлені статтею 268 КУпАП, у тому числі його право користуватися юридичною допомогою адвоката під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем мені роз'яснені не були. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення про застосування відносно нього адміністративного стягнення у виді штрафу 425 грн. 00 коп. за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122 та ч.1 статті 126 КУпАП не відповідає вимогам ч. 3 розділу 5 Інструкції та статті 36 КУпАП, відповідно яких, при вчиненні однією особою двох і більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Відповідно ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. За приписами ч. 2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У зв'язку із наведеним, просив суд ухвалити рішення яким визнати незаконною та скасувати постанову Серія: ПСЗ № 093192 від 22 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, за ч. 1 ст.122 та ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні, позивач ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач Карлов С.О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що постанова у справі про адміністративне правопорушення Серія: ПСЗ № 093192 від 22 червня 2016 року складена відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст.122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, складена із додержанням норм КУпАП, до того ж зазначив, що згідно із вимогами ст. 258 КУпАП протокол про вчинення правопорушення не складався. Вказав, що при складені постанови позивачу були роз'яснені його права, він жодним чином не повідомив, що у нього відбулася аварійна зупинка, а лише сказав, що він зупинився, у

зв'язку з тим, що йому необхідно було відповісти по телефону, визнав, що дійсно вчинив два порушення, скористатися правом розгляду справи у присутності захисника не забажав. Наведені обставини підтверджуються відеозаписом, який вівся при складанні постанови. Дійсно визнав, що внаслідок того, що його відволікали він зробив помилку у написанні імені по батькові позивача, однак повідомив про такі виправленні вніс відповідні застереження у постанову, отже вважає, що таке процесуальне порушення не є грубим, та не може тягнути за собою скасування постанови.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів. .

Так у судовому засіданні достовірно встановлено, що

22 червня 2016 року відносно ОСОБА_1, інспектором роти №2 батальйону управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов'янську Карловим Сергієм Олександровичем була винесена постанова Серія:ПСЗ №093192 про адміністративне правопорушення, згідно із якою позивачем було порушено ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Цією постановою у справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було накладено адміністративне стягнення на позивача передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 425 грн. 00 коп. (а.с. 5).

Судом у судовому засіданні був оглянутий відеозапис, згідно із яким видно, що позивача було зупинено, повідомлено йому про вчинення ним правопорушення, при цьому на відеозапису видно, що позивач повідомив працівникам поліції, що він не має при собі страхового полісу, а зупинився під знаком у зв'язку з тим, що йому терміново треба було відповісти по телефону. Також з відеозапису видно, що позивачу при складанні постанови були роз'яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, він жодним чином не заперечував своєї вини, від розгляду справи у присутності захисника відмовився.

Нормами ст.ст.245, 280 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний подати суду всі наявні в нього документи та матеріали.

У контексті з положеннями ч.1 ст.6 КАС України, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

У відповідності до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті(вчинені) вони:

На підставі , у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

З використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

Обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії);

Безсторонньо(неупереджено);

Добросовісно;

Розсудливо;

З дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

Пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливим наслідками для прав та свобод та інтересів особи і цілям на досягнення яких спрямоване це рішення(дія);

З урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

Своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд не приймає до уваги доводи позивача в тій його частині, що бланк постанови не відповідає вимогам інструкції, а тому її слід скасувати, оскільки дійсно у судовому засіданні встановлено, що оскаржувана постанова має виправлення, разом з тим, судом достовірно встановлено, що постанову складено щодо особи позивача, і він цієї обставини не заперечує, при цьому при складанні постанови, що підтверджується відеозаписом, було встановлено особу позивача, отже на думку суду, сама по собі помилка у імені по батькові, яка негайно виправлена та застережена підписом позивача, не є грубим процесуальним порушенням, яке тягне за собою скасування постанови.

Доводи позивача в тій їх частині, що він здійснив аварійну зупинку, а також те, що йому не були роз'яснені його права, в тому числі право на захист, спростовані поясненнями відповідача в судовому засіданні, даними відеозйомки, які судом були оглянуті безпосередньо у судовому засіданні.

Суд приймає до уваги наданий суду відеозапис, як допустимий та належний доказ, оскільки ведення відеозапису у даному випадку, передбачено чинними законодавчими актами, а тому суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови та накладенні адміністративного стягнення, відповідачем дотримано вимоги КУпАП, а оскаржуване рішення прийнято з урахуванням всіх необхідних обставин, переліч ених у статтях 245, 280 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2,17, 18, 50, 104-106, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, КУпАП, рішенням КСУ №3-П рп/2015 від 08 квітня 2015 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до лейтенанта поліції, інспектора 2-ї роти батальйону управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов'янську Карлова Сергія Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова складена у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст постанови виготовлений 20 липня 2016 року.

Головуючий-суддя: О.В.Ільяшевич