Справа № 310/8321/14-а(2ар/310/8/14)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2015 рокусправа № 310/8321/14-а(2ар/310/8/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Бердянської міської ради на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року

у адміністративній справі № 310/8321/14-а(2ар/310/8/14) за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради, міського голови Бердянської міської ради та Управління комунальної власності Бердянської міської ради Запорізької області про визнання недійсним та скасування розпоряджень міського голови, поновлення на роботі, оплаті вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивачка звернулася до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Бердянської міської ради, в якому просила визнати недійсними та скасувати розпорядження міського голови №18-кс від 23.07.2014 року та №19-кс від 08.08.2014 року про оголошення їй догани, а також розпорядження №277-к від 04.09.2014 року про її звільнення, поновивши їй строк для звернення до суду з позовом, пов'язаним з оскарженням звільнення з публічної служби, та просила поновити її на посаді начальника Управління комунальної власності Бердянської міської ради, зобов'язавши відповідача виплатити їй заробітну плату за період вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог щодо незаконності винесених міським головою Розпоряджень №18-кс від 23.07.2014 року, №19-кс 08.08.2014 року, та №277-к від 04.09.2014 року, позивачка посилалася на: пропущення відповідачем визначеного законом терміну притягнення її до відповідальності та на відсутність в її діях факту вчинення правопорушення, а також на не врахування відповідачем положень ч.3 ст.149 КЗпП України та п.10.1 Колективного договору щодо проведення перевірки для всебічного та об'єктивного з'ясування обставин вчинення посадовою особою дисциплінарного правопорушення, пов'язаного із службовою діяльністю, встановлення вини, а також характеризуючих її позитивно обставин (35 річного загального стажу, в тому числі понад 21 рік на керівних посадах, відсутність застосування до неї заходів дисциплінарного стягнення, і її неодноразово отриманих грамот).

Зокрема, мотивуючи пропущення терміну притягнення її до відповідальності, позивачка вказує на те, що описане в розпорядженні №18-кс від 23.07.2014 року порушення було виявлено міським головою 02.06.2014 року, відтак останнім днем місячного строку застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани був день 02.07.2014 року, а шестимісячний строк з моменту вчинення правопорушення (якщо вважати правопорушенням виписку рахунку №997 від 14.03.2012 року на здійснення оплати СК «Першотравневець» орендної плати) сплив 13.09.2012 року. Підтвердженням відсутності в її діях ознак неналежного виконання функцій Управління комунальної власності та здійснення повноважень орендодавця комунального майна без відповідного рішення міськради, позивачка вважає те, що орендна плата СК «Першотравневець» не змінювалася протягом взаємовідносин по оренді майна з 1998 року до теперішнього часу, а визначена за умовами укладених в 2003 році договорів оренди комунального майна №767 від 14 травня 2003 року та №4 від 3 лютого 2003 року, які продовжувалися до 2030 року шляхом укладення договорів від 07.11.2006 року, орендна плата в розмірі 1,00 грн. в рік на весь строк дії договорів затверджувалася рішенням міської ради №23 від 09.11.2006 року, будь-яких зауважень щодо порушень законодавства з вказаного питання за результатами неодноразових перевірок контролюючих органів Управління комунальної власності, в т.ч. і при проведені Бердянською ОДПІ ревізії фінансово-господарське діяльності за період з 01.01.2010 року по липень 2013 року - не було, а рахунок №997 СК «Першотравневець» був виписаний за особистим наказом міського голови.

Безпідставність оголошеної розпорядженням №19-кс від 08.08.2014 року догани за нездійснення дій по фактичне повернення користувачем УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області нерухомого майна по вул. Свободи, 95, що є об'єктом комунальної власності, позивачка мотивує тим, що після повернення управлінням ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області балансоутримувачу майна по вул.Свободи, 95 за актом прийому-передачі від 05.04.2013 року, вона, як керівник Управління комунальної власності, неодноразово повідомляла листами начальника Бердянського МВ ГУМВС про відсутність договірних відносин, з попередженням про звернення до суду з позовом.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджено записами трудової книжки, на посаду начальника Управління комунальної власності Бердянської міської ради з 22.03.2011 року позивачка була призначена розпорядженням міського голови від 18.03.2011 року№119-к, як така, що пройшла за конкурсом, з присвоєнням 9-го рангу посадової особи місцевого самоврядування. Того ж дня, ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, і ознайомилася з посадовою інструкцією, що також підтверджується копією трудової книжки (а.с.131-132) та копією посадової інструкції (а.с.49-52).

Розпорядженнями міського голови №18-кс від 23.07.2014 року та №19-кс від 08.08.2014 року позивачці оголошувалися догани, а розпорядженням №277-к від 04.09.2014 року вона була звільнена з посади відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України, що й було предметом перевірки суду першої інстанції під час вирішення спору у цій справі, за результатами якої Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було частково задоволено позов ОСОБА_1.

Так, постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року визнано протиправним та скасовано розпорядження Бердянського міського голови Бакая О.А. №18-кс від 23 липня 2014 року «Про оголошення догани ОСОБА_1.» та розпорядження Бердянського міського голови Бакая О.А. №277-к від 04 вересня 2014 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління комунальної власності Бердянської міської ради», і поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління комунальної власності Бердянської міської ради з 5 вересня 2014 року, та стягнуто з Бердянської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 5 вересня 2014 року по 4 грудня 2014 року за 65 робочих днів в розмірі 15401 (п'ятнадцять тисяч чотириста одну) гривню 10 коп. з відрахуванням з цієї суми прибуткового податку та інших обов'язкових платежів. В іншій частині позову ОСОБА_1 судом відмовлено.

Зазначена постанова суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивачки в апеляційному порядку Бердянською міською радою оскаржена з підстав помилкового застосування норм матеріального та процесуального права, а також не врахування фактичних обставин, які мають суттєве значення у цій справі, у зв'язку з чим апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції на відмовити у задоволені вимог позивачки у цій справі в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Бердянської міської ради підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні посилаючись на законність оскаржуваних у цій справі позивачкою розпоряджень голови міськради, на доведеність відповідачем неналежного виконання ОСОБА_1 завдань та функцій Управління комунальної власності і здійснення повноважень орендодавця комунального майна без відповідного рішення сесії Бердянської міської ради, та систематичного невиконання позивачкою своїх посадових обов'язків, що й стало підставою для звільнення її з посади. Окремо, представник відповідача акцентував увагу судової колегії на безпідставності стягнення судом першої інстанції середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачки саме з міської ради, оскільки позивачка є керівником Управління комунальної власності Бердянської міської ради і її посада зі штатним розписом входить до складу Управління, нарахування середнього заробітку проводиться безпосередньо Управлінням комунальної власності.

Представники міського голови міста Бердянська та Управління комунальної власності Бердянської міськради Запорізької області, які були залучені апеляційним судом до участі у справі співвідповідачами, в судовому засіданні також підтримали вимоги апеляційної скарги Бердянської міської ради, наполягаючи на її задоволенні.

Представник позивача заперечувала в судовому засіданні апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги Бердянської міської ради, вказуючи на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Разом з тим, поданим в судовому засіданні клопотанням (а.с.99 т.2), представник позивачки частково визнала вимоги апеляційної скарги враховуючи встановлений під час розгляду справи факт того, що Управління комунальної власності Бердянської міськради Запорізької області є юридичною особою, яка має самостійний баланс, та просила змінити постанову суду першої інстанції в частині проведення виплат шляхом стягнення з Управління комунальної власності Бердянської міськради Запорізької області на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 5 вересня 2014 року по 4 грудня 2014 року (за 65 робочих днів) в розмірі 15401,10 грн. з відрахуванням з цієї суми прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, і залишити постанову суду першої інстанції в іншій частині без змін.

Заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши правову оцінку обставин у справі та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга у цій справі підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з прийняттям у справі нової постанови, виходячи з нижченаведеного.

Звільнення ОСОБА_1 Розпорядженням міського голови №277-к від 04.09.2014 року (а.с.116 т.1) з займаної посади начальника Управління комунальної власності Бердянської міськради Запорізької області відбулося згідно п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин покладених на неї обов'язків.

У відповідності до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема серед іншого, у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Тобто, при звільненні працівника з цієї підстави слід враховувати, що на працівника покладаються обов'язки, які складають зміст його трудової функції, а також обов'язок додержуватись внутрішнього трудового розпорядку, який встановлено законодавством та локальними нормативними актами.

Судом встановлено, що виданню міським головою Розпорядження №277-к від 04.09.2014 року про звільнення позивачки з посади передувало оголошення останній двох доган, а саме: Розпорядженням міського голови від 23 липня 2014 року №18-кс (а.с.53 т.1) догани за неналежне виконання покладених на Управління завдань та функцій, за здійснення повноважень Орендодавця комунального майна без відповідного рішення сесії Бердянської міської ради (за безпідставну видачу рахунків на оплату орендної плати за приміщення, розташовані за адресами: прЛеніна, 37/9, пр. Леніна,3 (орендар СК «Першотравневець»); та Розпорядженням міського голови №19-кс від 08.08.2014 року (а.с.105 т.1) догани за неналежне виконання посадових обов'язків (за нездійснення дій, направлених на фактичне повернення користувачем УДАУ ГУМВС України в Запорізькій області нерухомого майна, що є об'єктом комунальної власності)

Отже, з матеріалів справи, зокрема з оскаржуваних у цій справі наказів вбачається, що відповідачем підставно та обґрунтовано застосовано до позивачки захід дисциплінарного впливу у вигляді звільнення на підставі п.3 ст.40 КЗпП України у зв'язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин службових обов'язків та враховуючи те, що до неї було застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді доган. Вказані заходи дисциплінарного стягнення встановлені нормою ст.147 КЗпП України. На момент винесення Розпорядження про звільнення позивачки, зазначені заходи дисциплінарного стягнення не втратили юридичної сили за давністю, не зняті достроково і з дня їх накладення до видання наказу про звільнення минуло менше ніж один рік.

Однак, дану обставину неналежно досліджено судом першої інстанції, внаслідок чого судом помилково визнано незаконним звільнення позивачки з посади незаконно.

Зокрема, визнавши недійсним Розпорядження міського голови від 23 липня 2014 року №18-кс, суд першої інстанції помилково виходив з того, що оголошення позивачці догани за цим Розпорядженням відбулося всупереч вимог ст.148 КЗпП України, тобто, з порушенням місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення

Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України догана - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника за порушення трудової дисципліни.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у строки та в порядку, встановленому статтями 148-149 цього ж Кодексу.

Згідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ч.1 ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноваженим ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмове пояснення.

Підставою для витребування міським головою у позивачки пояснення став отриманий від в.о. виконувача обов'язків начальника юридичного управління Сарабєєвої Н.О. листа від 02.06.2014 року №640 (а.с.69 т.1), в якому на підставі проведеного за протокольним дорученням міського голови аналізу орендних відносин Управління комунального майна з СК «Першотравенець» та ТОВ РП «Бриз», повідомлялося про правову необґрунтованість виставлення Управлінням рахунків на оплату СК "Першотравневець'' у розмірі 1.00 грн., що й стало підставою для витребування письмових пояснень у позивачки, як начальника Управління комунальної власності, що узгоджуєтеся з приписами ч.1 ст.149 КЗпП України.

У зв'язку з перебуванням позивачки у відпустці в період з 16.06.2014р. по 26.06.2014р., пояснення з зазначеного приводу були надіслані нею на ім'я міського голови супровідним листом № 1526 лише 11.07.2014 року (а.с.90-99 т.1), і саме з урахуванням цих пояснень, зі змісту яких було встановлено наявність проступку в діях ОСОБА_1, останній було 23 липня 2014 року (в межах місячного строку) оголошено догану Розпорядженням міського голови від №18-кс за здійснення повноважень орендодавця комунального майна без відповідного рішення Бердянської міської ради, тобто, за безпідставну видачу рахунків на сплату орендної плати за приміщення, розташованих за адресами: пр.Леніна 37/9 та пр.Леніна 3 (орендар СП «Першотравенець») (а.с.53 т.1).

Щодо спливу шестимісячного строку з моменту вчинення позивачкою правопорушення, який остання вважає слід обчислювати з моменту виписки рахунку №997 від 14.03.2012 року на здійснення оплати СК «Першотравневець» орендної плати в розмірі 1 грн., судова колегія вказує на те, що догану позивачці було оголошено Розпорядженням міського голови №18-кс за видачу рахунків на сплату орендної плати СП «Першотравенець» за період 2012-2014 р.р. в розмірі 1,00 грн. без наявності відповідних рішень Бердянської міської ради щодо встановлення іншого, ніж визначеного Законом України «Про оренду державного та комунального майна» і Методикою розрахунку орендної плати.

Таким чином, аналіз наведених вище обставин та наявних у справі доказів у їх сукупності дає підстави для висновку, що про всі обставини неналежного виконання позивачкою завдань та функцій Управління комунальної власності і здійснення позивачкою повноважень, як посадовою особою орендодавця комунального майна, міський голова фактично дізнався лише у липні 2014 року з письмових пояснень позивачки, які беззаперечно підтверджувалися довідкою про нарахування орендної плати (а.с.161-166 т.1), та інформаційним листом в.о. виконувача обов'язків начальника юридичного управління (а.с.69 т.1), що відповідно свідчить про відсутність підстав вважати, що міським головою при прийнятті Розпорядження від №18-кс був пропущений місячний та шестимісячний строк для застосування дисциплінарного стягнення до позивачки.

Не погоджується судова колегія також з висновками суду першої інстанції про відсутність самого факту вчинення дисциплінарного проступку з боку позивачки у зв'язку з тим, що остання діяла на виконання покладених на Управління функцій, і рахунки на сплату орендної плати за приміщення, розташовані по пр.Леніна, 37/9, та пр.Леніна,3 (орендар СК «Першотравневець») видавалися на підставі чинного і не скасованого рішення Бердянської міської ради №23 від 09.11.2006 року, яким затверджено розмір орендної плати в 1,00 грн. в рік на строк дії договору оренди, що був визначений в укладених між Управлінням комунальної власності та СК «Першотравневець» у 2003 році договорах оренди, та укладених у 2010 р, 2011 р. додаткових угодах. Аналогічно до наведеного, судом було виправдано позицію позивачки до орендним правовідносинам з СК «Першотравневець» щодо оренди приміщень спортивного залу ДК «Софіт» та клубу «Борець», оскільки плата в 1 гривню за рік було затверджено рішенням десятої сесії V скликання Бердянської міської ради №23 від 09 листопада 2006 року, яке є чинним, та не містить по своєму змісту жодних застережень щодо наслідків розірвання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (стадіон «Торпедо»).

Досліджуючи підставність, обґрунтованість та законність винесення міським головою Розпорядження від 23 липня 2014 року №18-кс, судова колегія виходячи з зазначених в цьому Розпорядженні підстав для оголошення позивачці догани « 1. за неналежне виконання покладених на Управління завдань та функцій. 2. За здійснення повноважень Орендодавця комунального майна без відповідного рішення сесії Бердянської міськради (за безпідставну видачу рахунків на сплату орендної плати за приміщення, розташовані за адресами: пр.Леніна 37/9, пр.Леніна 3 (орендар СК «Першотравневець»), бере до уваги хронологію орендних правовідносин між міськрадою в особі Управління та СК «Першотравневець» за укладеними 14.05.2003 року договорами.

Так, до договорів оренди комунального майна від 14.05.2003 року №767 (а.с.71-72 т.) та від 03.02.2003 року б/н (а.с.82-83) між міськрадою в особі Управління комунальної власності (орендодавцем) та СК «Першотравневець» (орендарем) 15 травня 2009 року були укладені Додаткові угоди (а.с.75, 85 т.1), за умовами яких було визначено орендну плату: в розмірі 11179,60 грн.хІінф - по договору оренди комунального майна від 14.05.2003 року №767 (за адресою: м.Бердянськ, пр. Леніна, 37/9), і в розмірі 1796,46 грн.хІінф - по договору оренди комунального майна від 03.02.2003 року б/н (за адресою: м.Бердянськ, пр. Леніна, 3). Проте, всупереч умов зазначених Додаткових угод, Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради в період 2012-2014 р.р. виставлялися рахунки орендатору СК «Першотравневець» на оплату орендної плати в розмірі 1,20 грн.: - рахунок №997, який оплачений орендарем 15.03.2012 року; - рахунок №185 від 09.01.2013 року, який оплачений орендарем 21.02.2013 року; - та рахунок №714 від 11.03.2014 року, яку оплачений орендарем 05.05.2014 року.

Суд першої інстанції при вирішенні спору у цій справі не надав належної оцінки наведеним в попередньому абзаці обставинам, а акцентував увагу лише на укладених між міськрадою в особі Управління комунальної власності (орендодавцем) та СК «Першотравневець» (орендарем) додаткових угодах: від 09.04.2009 р., від 20.01.2010 р., від 10.02.2011 р., (а.с.73, 74 т.1) - до договору № 767 від 14.05.2003 р.; і від 29.01.2008 р., від 23.02.2009 р., від 10.02.2011 р. (а.с.84, 87, 88 т.1) - до договору б/н від 03.02.2003 р., якими розділи «орендна плата» вказаних договорів оренди комунального майна доповнювалися в частині встановлення орендної плати у розмірі 1,00 грн. в рік.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що усі зазначені в попередньому абзаці додаткові угоди до договорів оренди комунального майна від 14.05.2003 року №767 та від 03.02.2003 року б/н (а.с.73, 74, 84, 87, 88 т.1) містять в собі чітко визначений строк їх дії (тільки на один відповідний рік), та посилання на рішення Бердянської міськради, якими на певний період встановлювалася сума орендної плати в 1 грн., а саме: при встановленні у додатковій угоді від 10.02.2011 р. до договору № 767 (а.с.73) розміру орендної плати 1,00 грн. з 01.01.2011 р. до 31.12.2011 р. міститься посилання на рішення п'ятої сесії Бердянської міськради VI скликання від 30.12.2010 р. № 26 «про встановлення розміру орендної плати»; при встановленні у додатковій угоді від 29.01.2010 р. до договору (а.с.74) розміру орендної плати 1,00 грн. з 01.01.2010 р. до 31.12.2010 р. міститься посилання на рішення сімдесят восьмої сесії Бердянської міськради V скликання від 28.01.2010 р. № 33 «про встановлення розміру орендної плати»; при встановленні у додатковій угоді від 10.02.2011 р. до договору б/н від 03.02.2003 р. (а.с.84) розміру орендної плати 1,00 грн. з 01.01.2011 р. до 31.12.2011 р. міститься посилання на рішення п'ятої сесії Бердянської міськради VІ скликання від 30.12.2010 р. № 26 «про встановлення розміру орендної плати» ; при встановленні у додатковій угоді від 23.02.2009 р. до договору б/н від 03.02.2003 р. (а.с.87) розміру орендної плати 1,00 грн. з 01.01.2009 р. до 31.12.2009 р. міститься посилання на рішення п'ятдесят дев'ятої сесії Бердянської міськради VІ скликання від 03.02.2010 р. № 56 «про встановлення розміру орендної плати»; при встановленні у додатковій угоді від 29.01.208 р. до договору б/н від 03.02.2003 р. (а.с.88) розміру орендної плати 1,00 грн. до 31.12.2008 р. міститься посилання на рішення шостої сесії Бердянської міськради V скликання від 27.12.2007 р. № 17 «про встановлення розміру орендної плати»

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується позивачкою по справі, починаючи з 01.01.2012 року міська рада будь-яких рішень щодо встановлення іншого, ніж визначено Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та Методикою розрахунку орендної плати для СК «Першотравневець» не приймала. Відповідно, Управління повинно було виставляти СК «Першотравневець» рахунки за оренду майна з урахуванням визначених відповідно до Методики розрахунку орендної плати сум, які саме і були обумовлені сторонами договору, та які зазначені в Додаткових угодах від 15 травня 2009 року до договорів оренди комунального майна від 14.05.2003 року №767 та від 03.02.2003 року б/н, що в дійсності не відбулося згідно довідки про нараховану та отриману орендну плату по орендатору СК «Першотравневець» (а.с. 161-164), і виною цього є дії позивачки по справі, яка як на начальник Управління комунальної власності міської ради (посадова особа органу місцевого самоврядування) зобов'язана була діяти відповідно до затвердженого рішенням двадцять першої сесії міської ради V скликання від 17.05.2007 р. № 19 Положення про Управління комунальної власності Бердянської міської ради, та у відповідності до Посадової інструкції (а.с.49 т.1), якою на позивачку покладено обов'язки по здійсненню державної політики в сфері управління комунальною власністю територіальної громади міста (п.1.1 Інструкції).

Судова колегія зазначає, що позивачка по справі є посадовою особою органу місцевого самоврядування, тому не має право на власний розсуд та за своїм бажанням обирати набільш привабливі орендарів комунального майна розміри орендної плати. В своїй діяльності позивачка зобов'язана була керуватися: Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"; Статутом територіальної громади міста Бердянська; Регламентом виконавчого комітету Бердянської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради 01.06.2010 року №296, і іншими законами, підзаконими актами ті рішенням Бердянської міської ради, якими регулюються відносини у сфері оренди комунального майна, чого в даному випадку не відбулося тільки з причин власного розуміння позивачкою дії у часі рішень міськради та додаткових угод з СК «Першотравневець», якими на конкретно визначений час визначалася зменшена сума орендної плати в 1,00 грн.

Виходячи із суті порушення, яке ставилося в провину ОСОБА_1 оскаржуваним у цій справі Розпорядженням міського голови від 23 липня 2014 року №18-кс, при здійсненні керівництва діяльності Управління комунальної власності Бердянської міської ради в частині забезпечення ефективної роботи вказаного органу місцевого самоврядування відповідно до його компетенції у сфері управління та використання майна територіальної громади, і наповнення місцевого бюджету від передачі в оренду цього майна, позивачка по справі зобов'язана була в своїй діяльності дотримуватися вимог Закону України «Про оренду державного і комунального майна» та затвердженого рішенням двадцять четвертої сесії міської ради від 28.12.2000 р. № 19 Порядку визначення розміру орендної плати (а.с.61-65 т.1).

Зокрема, позивачка по справі при виконанні своїх повноважень начальника Укправління, повинна була брати до уваги приписи: ст.3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"Ю якою встановлено, що відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами; ст.10 цього Закону, якою передбачено, що істотними умовами договору оренди є, в тому числі, орендна плата з урахуванням її індексації. Також позивачка мала враховувати, що в пункті 2 Порядку визначення розміру орендної плати від 28.12.2000 р. № 19 також чітко визначено, що розмір орендної плати встановлюється договором оренди між орендодавцем та орендарем, а річна плата у розмірі 1 грн. в рік за оренду майна може установлюватися лише бюджетним організаціям, інвалідам з метою використання під гаражі для спеціальних засобів, та вітчизняним юридичним і фізичним особам, які здійснюють виробничу діяльність у перший рік оренди.

Таким чином, враховуючи, що Управління комунальної власності здійснює повноваження Орендодавця виключно за рішеннями Бердянської міської ради, а також те, що Бердянська міська рада (у зв'язку з внесеними змінами до закону України "Про оренду державного та комунального майна") починаючи з 2012 року не приймала будь-яких рішень щодо надання пільги СК "Першотравневець" з орендної плати, судова колегія визнає безпідставними висновки суду першої інстанції про формальність укладення між Управлінням комунальної власності та СК "Першотравневець" додаткових угод до договорів оренди комунального майна від 14.05.2003 року №767 та від 03.02.2003 року б/н, яким було чітко визначено орендну плату в розмірі 11179,60 грн. - по договору оренди комунального майна за адресою: м.Бердянськ, пр. Леніна, 37/9, і в розмірі 1796,46 грн. - по договору оренди комунального майна за адресою: м.Бердянськ, пр. Леніна, 3, а виходячи з визначеної п.4 Інструкції персональної відповідальності позивачки за виконання функціональних обов'язків згідно чинного законодавства, зокрема за невиконання покладених на Управління завдань і не здійснення своїх функцій, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність факту вчинення позивачкою дисциплінарного проступку не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні у цій справі правовідносини.

Судом першої інстанції також не було надано оцінки тяжкості вчинених позивачкою дисциплінарних порушень та наступившим внаслідок цього негативним наслідкам.

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням чинного на час звільнення позивачки з посади Розпорядження міського голови №19-кс 08.08.2014 року «Про оголошення догани ОСОБА_1.», яким догану було оголошено за неналежне виконання позивачкою своїх посадових обов'язків (нездійснення дій, направлених на фактичне повернення користувачем УДАУ ГУМВС України в Запорізькій області нерухомого майна, що є об'єктом комунальної власності), та в скасуванні якого судом першої інстанції було позивачці відмовлено, судова колегія керуючись положеннями п.3 ст.40 Кодексу законів України про працю, яким визначено умови розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, визнає обґрунтованим та правомірним Розпорядження міського голови від 04.09.2014 року №277-к «про звільнення ОСОБА_1.», в якому у відповідності до вимог чинного законодавства наведено норму, на підставі якої звільняється позивачка, та конкретні факти допущення позивачкою невиконання покладених на неї обов'язків, а також зазначено, коли саме відбулись порушення, які і коли проступки були вчинені позивачкою після застосування до неї попереднього стягнення, і відповідно правових підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи наведені вище обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про правомірність прийнятих Бердянським міським головою Розпоряджень №18-кс від 23.07.2014 року , №19-кс від 08.08.2014 року та №277-к від 04.09.2014 року, у зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача у цій справі - підлягає задоволенню з підстав доведеності суду того, що оскаржувані позивачкою розпорядження міського голови прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а постанова суду першої інстанції - підлягає скасуванню, як така, що прийнята внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та неврахування фактичних обставин, які є суттєвими для правильного вирішення спору по суті, а по справі слід прийняти іншу постанову - про відмову позивачці в задоволені заявлених нею вимог в повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Бердянської міської ради - задовольнити

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року - скасувати, та прийняти нову постанову про відмову у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Бердянської міської ради, міського голови Бердянської міської ради та Управління комунальної власності Бердянської міської ради Запорізької області - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов