Справа № 243/5113/16-а
Суддя: Неженцева О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЛОВЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 243/5113/16-а 2-а/243/149/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуюча суддя Неженцева О.В.

при секретарі Куцик Н.Є.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Словянську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського першої роти батальйону управління патрульної поліції у містах Краматорську та Словянську ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

29 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови рядового поліції поліцейського першої роти батальойону управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську ОСОБА_2 від 24 червня 2016 року, мотивуючи свої вимоги порушенням такими протиправними діями субєкта владних повноважень його прав та законних інтересів щодо незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та зазначив, що 24 червня 2016 року відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення, згідно якої, він 23.06.2016 року, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21073», державний номер НОМЕР_1, о 23 годині 32 хвилин у м.Словянськ, біля будинку № 1 по вул.Гайдара, не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.3.1 «г» ПДР України, а також керуючи транспортним засобом не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП. Вважає, що незаконно притягнений до адміністративної відповідальності, оскільки поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення, якого він не вчиняв. Зазначає, що він їхав з пристебнутим ременем безпеки, але поліцейські не могли бачити чи був він пристебнутий ременем безпеки, оскільки скло в його автомобілі тоноване, а його зупинили у темний час доби у погано освітленому місці. Згодом поліцейські запропонували надати документи на автомобіль, і він передав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія та пішов до автомобілю, щоб знайти поліс обовязкового страхування. Спочатку він не знайшов поліс, оскільки було темно. Під час, коли він шукав поліс (що зайняло десь 20-30 хвилин), вони почали складати постанову про адміністративне правопорушення. Поліцейські викликали ще один екіпаж, підозрюючи його в керуванні транспортним засобом у нетверезому виді, він викликав свого товариша, оскільки його відсторонили від керування. Коли вони з товаришем проїхали 50-100 м., він знаходився на пасажирському сидінні в автомобілі та знайшов поліс обовязкового страхування. Через 5-10 хвилин вони вже повернулися до поліцейських, позивач предявив їм поліс обовязкового страхування, але поліцейські повідомили, що вже склали постанову. Позивач просить скасувати зазначену постанову та закрити провадження по справі, оскільки форма постанови втратила чинність, йому не були розяснені його права, в тому числі його право на користування правовою допомогою, йому не надали докази його винності та не навели їх у постанові, а також адміністративне стягнення за кожне правопорушення повинно бути накладено окремо. Окрім того, зазначив, що поліцейські не мали права вимагати від нього надання полісу обовязкового страхування, оскільки він не був учасником ДТП.

Поліцейський першої роти батальйону управління патрульної поліції у містах Краматорську та Словянську ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що міститься розписка у матеріалах справи /а.с.18/, проте не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, ненадходження від нього клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача.

Відповідачем були подані письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, в яких зазначив, що з доводами позивача не згоден. Постанова винесена на бланку, який не втратив чинність. Доказами, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення є відеозапис з нагрудної камери, де зафіксовано, що позивач на вимогу поліцейського не надав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не був пристебнутий ременем безпеки. Після складання постанови позивач уїхав з місця, але через деякий час повернувся та предявив поліс страхування, який він ніби-то знайшов у своєму автомобілі, але на неодноразову вимогу поліцейського предявити поліс до складання постанови позивач не реагував. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. /а.с.16/.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд установив наступне.

Постановою від 24 червня 2016 року серії ПС3 № 093887, винесеною поліцейським першої роти батальйону УПП у м.Краматорську та Словянську ОСОБА_2 до водія транспортного засобу ОСОБА_1 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення застосовано за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 126, частиною першою статті 121 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. При викладенні суті скоєних правопорушень у постанові зазначено, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21073», державний номер НОМЕР_1 23 червня 2016 року о 23 годині 32 хвилин у м.Словянськ, біля будинку № 1 по вул.Гайдара, не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.3.1 «г» ПДР України, а також керуючи транспортним засобом не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України /а.с.6/.

Частиною першою статті 126 КпАП України визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Пункт 3.1 «ґ» Правил дорожнього руху, на який посидається поліцейський у постанові, у Правилах дорожнього руху відсутній. В той же час згідно п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною пятою статті 121 КпАП України визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно пункту 2.3 «в» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компентенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, предбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою. Однак, як зазначає позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, йому не було розяснено його права (в тому числі і право користуватися юридичною допомогою). Відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП, серед яких зокрема передбачено право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Вивченням постанови серії ПС 3 № 093887 від 24.06.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 було розяснено положення ст.ст. 307,308 КУпАП, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 КУпАП та ст.63 Конституції України. Після цього у відповідній графі міститься особистий підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд вважає доводи позивача щодо нерозянення ОСОБА_1 його прав необгрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Вивченням постанови серії ПС 3 № 093887 від 24 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності встановлено, що вона не відповідає встановленим вимогам. Поліцейським ОСОБА_2 під час складання цієї постанови було допущено ряд процесуальних порушень. Так, відповідно до вимог Інструкції, а саме п.5 розділу IV, встановлено, що форма постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачена додатком 5 цієї Інструкції. Форма постанови серії ПС3 № 093887 від 24.06.2016 року не відповідає додатку 5 Інструкції. Зазначені вимоги Інструкції не були дотримані поліцейським ОСОБА_2 при складанні постанови. Таким чином, суд вважає доводи позивача щодо невідповідності форми постанови серії ПС3 № 093887 від 24.06.2016 року формі, зазначеній у додатку № 5 до Інструкції обгрунтованими та бере до уваги відсутність відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати штрафу. Окрім того, суд бере до уваги посилання поліцейського на порушення ОСОБА_1 неіснуючого п.3.1 «ґ» Правил дорожнього руху України як підставу адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Щодо доводів позивача про те, що за кожне адміністративне правопорушення повинно було бути накладено окреме адміністративне стягнення, суд вважає їх необгрунтованими зогляду на наступне. Положенням ч.1 ст.36 КУпАП дійсно передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Але в той же час ч.2 ст.36 КУпАП передбачає, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Таким чином, поліцейським ОСОБА_2, як посадовою особою, яка розглядає справи про адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_1 були дотримані вимоги чинного законодавства.

Доводи позивача про відсутність у поліцейського підстав для перевірки наявності у нього страхового полісу, оскільки він не був учасником ДТП у судовому засіданні також не знайшли свого підтвердження. Відповідно до п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху, водій зобовязаний на вимогу працівника міліції зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. У пункті 2.1 Правил дорожнього руху зазначено серед інших документів і поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, суд приходить до переконання про необгрунтованість доводів позивача щодо надання полісу страхування на вимогу поліцейського лише при здійсненні дорожньо-транспортної пригоди.

У діях ОСОБА_1 формально вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") та порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до положення ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач ОСОБА_2 12 липня 2016 року через канцелярію суду подав письмове клопотання в порядку ст. 133 КАС України про дослідження у судовому засіданні відеозапису з відеореєстратору АА-00049, на якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, зобовязавшись надати відеозапис на флеш-носії у судове засідання. Але зазначене клопотання судом розглянуто не було, оскільки відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не зявився у судове засідання.

Відповідно до положення ч.6 ст.71 КАСУ якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Проаналізувавши обставини справи та надані позивачем докази, суд приходить до висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та обгрунтованості заявленого позову ОСОБА_1 в частині необхідності визнання постанови протиправною та її скасування.

Враховуючи те, що під час судового розгляду було встановлено ряд процесуальних порушень, що призвели до незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд вважає це підставою для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положення ст.288 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 71, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ПС3 № 093887 від 24.06.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., надіслати справу на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається Донецькому апеляційному адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадку та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя : О. В.Неженцева