Справа № 2а-2172/12/0170/22
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року м. Київ К/9991/64503/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Кочан В.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 17.07.2012р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012р. у справі за його позовом до Феодосійської об'єднаної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) про стягнення середньої заробітної плати за період з 30.03.2004р. по 06.06.2012р. в розмірі 280577 грн та моральну шкоду в розмірі 1000000 грн.

Постановою окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 17.07.2012р., яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Нижньогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 29.03.2004р. поновлено позивача на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу оперативного контролю Кіровської МДПІ АРК з 27.04.1999р. та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 41950,04 грн.

На виконання рішення суду, наказом начальника Кіровської МДПІ АРК від 30.03.2004р. №14-л позивача поновлено з 27.04.1999р. на займаній до звільнення посаді, а наказом №15-л від 30.03.2004р. за його згодою переведено на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового аудиту і валютного контролю.

Наказом начальника Кіровської МДПІ АРК від 20.10.2004р. №36-л позивача звільнено з посади на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України (за скороченням штату працівників).

Постановами головного державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ в АРК від 02.09.2009р. відкрито виконавчі провадження про стягнення з боржника Кіровської МДПІ АРК на користь позивача суми в розмірі 41645,08 грн та 304,96 грн.

Постановою заступника начальника ППВР ВДВС ГУЮ в АРК від 10.08.2011р. замінено боржника у вказаному виконавчому провадженні з Кіровської МДПІ АРК на Феодосійську МДПІ АРК.

Листом від 09.11.2011р. начальник Феодосійської МДПІ АРК звернувся до начальника УДК у м. Феодосії ГУ ДКУ в АРК про здійснення перерахунку на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 14647,48 грн, моральної шкоди в розмірі 25000 грн та витрат на оплату допомоги адвоката в розмірі 1997,60 грн.

Згідно платіжних доручень від 10.11.2011р. №660, №661, №662 позивачу виплачено 41645,08 грн.

Згідно видаткового касового ордера від 16.04.2004р. сума боргу в розмірі 304,96 грн видана позивачу під підпис.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в АРК від 03.01.2012р. закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2а-166/07 у зв'язку із повним виконанням судового рішення.

Також судами встановлено, що виконавче провадження щодо виконання рішення Нижньогірського районного суду АРК від 29.03.2004р. за виконавчим листом №2а-166/07, виданого 25.08.2009р. про стягнення з Феодосійської МДПІ АРК на користь позивача заробітної плати в розмірі 41645,08 грн та 304,96 грн, закінчено у зв'язку із повним виконанням судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач пов'язує з невиконанням рішення Нижньогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 29.03.2004р. в частині стягнення в повному обсязі заробітної плати, проте вказана обставина не знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи, доказів невиконання рішення суду позивачем не надано.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи факту затримки розрахунку при звільненні позивача встановлено не було, вимоги позивача стосуються протиправного невиконання на його думку в повному обсязі рішення суду в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, на виплату якого положення статей 116 - 117 КЗпП України не поширюються, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 17.07.2012р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.М. Кочан

С.С. Пасічник