Справа № 2а-3408/09/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"15" липня 2016 р. Справа № 2а-3408/09/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

представника відповідача Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області: Шикиринець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Даноша" до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 4 102 450 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

08.04.2016 Калуська об'єднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області (далі по тексту відповідач) звернулася до суду із заявою про визнання виданого Івано-Франківським окружним судом в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша» до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень виконавчого листа за №2а-3408/09/0970 від 01.02.2016 таким, що не підлягає виконанню.

Подана заява мотивована тим, що позивачу здійснено відшкодування бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень в повному обсязі в добровільному порядку за рахунок отримання 3 935 502 гривень в рахунок погашення заборгованості по бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість облігацій внутрішньої державної позики; 83 954 гривень на поточний рахунок; 82 994 гривень за рахунок зменшення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень та травень 2009 року згідно з податковим повідомленням-рішенням за №/0 від 29.06.2010.

Представник відповідача подану заяву підтримав з вказаних підстав, суду пояснила, що бюджетна заборгованість з відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Даноша» податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень, про стягнення якої видано виконавчий лист в даній справі повністю сплачена товариству, у зв'язку з чим виконавчий лист виданий в даній справі у відповідності до статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України є таким, що не підлягає виконанню.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Даноша» (далі - позивач, Товариство) проти задоволення поданої заяви заперечило, представником позивача подані письмові заперечення, які мотивовані тим, що у відповідності до вимог статті 54 Податкового кодексу України та статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинного на момент винесення податкового повідомлення-рішення за №/0 від 29.06.2010) може бути узгодженим тільки грошове зобов'язання, а податкове повідомлення-рішення №/0 від 29.06.2010 зменшує суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість, тобто не визначає грошових зобов'язань, а тому є неможливим зарахування 82 994 гривень бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року за рахунок зменшення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень, червень, жовтень 2008 року.

Крім того, представник Товариства в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню і в решті суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року, мотивуючи тим, що за період з березня 2008 року до червня 2009 року та за грудень 2009 року Товариством заявлено до бюджетного відшкодування 14 258 946 гривень податку на додану вартість з них відшкодовано 12 755 000 гривень, при цьому невідшкодованим залишаються 1 503 946 гривень, які слід віднести до сум відшкодування податку за період квітня, травня 2009 року. Віднесення зазначених сум невідшкодованої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість виключно до вказаного періоду обґрунтовує відсутністю у відповідача належних та допустимих доказів протилежного.

Представник Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області подану заяву про визнання виконавчого листа виданого у справі таким, що не підлягає виконанню підтримала.

Розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного.

15.04.2010 постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду за наслідками розгляду адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша» до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 4 102 450 гривень позовні вимоги задоволено повністю.

Ухваленим судовим рішенням постановлено стягнути з державного бюджету через Головне управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша», 77330, вулиця Лісова, 1, село Копанки, Калуський район, Івано-Франківська область, заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень.

03.09.2013 ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду в даній справі залишено без задоволення, а постанову суду - без змін.

Вказана ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 03.09.2013.

У відповідності до частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2010 в даній адміністративній справі набрала законної сили 03.09.2013.

28.09.2015 ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2013 у справі №2а-3408/09/0970 - без змін.

28.01.2016 позивач звернувся із заявою про видачу виконавчих листів у цій справі, які отримав 03.02.2016.

04.03.2016 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду поновлено товариству з обмеженою відповідальністю «Даноша» строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого в даній справі.

08.04.2016 Калуська об'єднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області звернулася до суду із заявою про визнання виданого виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до частини 2 статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Досліджуючи відсутність обов'язку боржника, внаслідок його припинення добровільним виконанням судом встановлено наступне.

Наявність обов'язку здійснити бюджетне відшкодування податку на додану вартість в розмірі 4 102 450 гривень за квітень та травень 2009 року встановлена судовим рішенням в даній адміністративній справі, яке набрало законної сили.

Також судом під час розгляду подано заяви встановлено виконання вказаного обов'язку добровільно та відшкодуванню бюджетної заборгованість з сплати податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року позивачу в розмірі 3 935 502 гривні облігаціями внутрішньої державної позики; 83 954 гривні на поточний рахунок; 82 994 гривні за рахунок зменшення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень, червень, жовтень 2008 року, визначеного податковим повідомленням-рішенням за №/0 від 29.06.2010.

Судом встановлено, що згідно висновку про суми відшкодування податку на додану вартість за № від 30.08.2010 та за № від 01.09.2010 відшкодовано за облігаціями внутрішньої державної позики за квітень 2009 року 479461 гривень та за травень 2009 року 3456041 гривень.

Згідно висновків про суми відшкодування податку на додану вартість за № від 29.10.2010 та за № від 28.11.2012 відшкодовано позивачу на рахунок за квітень 2009 року 4371 гривня та за травень 30 545 гривень, а також 04.06.2013 здійснено відшкодування по довідці без висновку за квітень 2009 року 23 962 гривні та за травень 2009 року 25 076 гривень.

Всього за квітень 2009 року здійснено відшкодування бюджетної заборгованості облігаціями внутрішньої державної позики та коштами 507 794 гривні та за травень 2009 року 3 511 662 гривні, а разом за квітень та травень 2009 року - 4 019 456 гривень.

Зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень та травень 2009 року в розмірі 82 994 гривень згідно з податковим повідомленням-рішенням за №/0 від 29.06.2010 є правомірним.

У відповідності до підпункту «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинного на момент винесення податкового повідомлення-рішення) контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Судом встановлено, що зазначене податкове повідомлення-рішення за №/0 від 29.06.2010 винесене за наслідками проведеної 18.06.2010 невиїзної документальної перевірки (т.3 а.с.83-98), якою встановлено завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість, в тому числі за березень 2009 року на суму 46230 гривень та квітень 2009 року на суму 36763 гривні та відповідно, завищення суми бюджетного відшкодування за квітень 2009 року на 46230 гривень та травень 2009 року на суму 36763 гривень.

У відповідності до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на момент виникнення правовідносин) податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом, а відповідно до пункту 1.8 статті 1 цього ж Закону бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Підпунктом 7.7.1. пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону вказано: якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Таким чином, зменшення податковим повідомленням-рішенням суми бюджетного відшкодування є рішенням податкового органу про зменшення суми, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку, тобто зменшенням позитивного значення сум податкових зобов'язань.

Як наслідок, визначення податковим повідомленням-рішенням сум завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість є визначенням податкових зобов'язань платника податку, а відповідач був наділений повноваженнями на визначення таких зобов'язань.

У зв'язку з цим, суми грошових зобов'язань позивача, визначених податковим повідомленням-рішенням за №/0 від 29.06.2010, яким зменшено суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень та травень 2009 року в розмірі 82 994 гривень вважаються узгодженими у відповідності до статті 5 Закону України «Про податок на додану вартість», що був чинним на момент виникнення цих правовідносин і підлягає застосуванню до них.

Здійснення відшкодування сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за періоди квітня, травня 2009 року, а також зменшення сум бюджетного відшкодування на суму визначену податковим повідомленням-рішенням відображено в обліковій картці платника податку - позивача за вказані періоди.

Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні висновками про суми відшкодування податку на додану вартість, виписками про залишки на рахунку в цінних паперах, виписками з реєстру, виписками по рахунку, підтвердженнями про набуття платниками податку облігацій внутрішньої державної позики, карткою особового рахунку платника податків, зворотнім боком облікової картки платника податків, податковим повідомленням-рішенням, актом невиїзної документальної перевірки (т.2 а.с.232, т.3 а.с.3-4, 14-22, 24, 26, 48, 51-52, 53-69, 83-98).

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що обов'язок боржників у сплаті позивачу бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень відсутній повністю у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржниками, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 01.02.2016 в даній адміністративній справі виконавчий лист належить визнати таким, що не підлягає виконанню, а подану заяву задовольнити.

Керуючись статтями 160, 165, 259 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий лист за № 2а-3408/09/0970, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 01.02.2016 в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша» до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.

Ухвала складена в повному обсязі 18.07.2016.