Справа № 810/841/16
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року м. Київ №810/841/16

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів головуючого судді судді Кушнової А.О., суддів Горобцової Я.В., Дудіна С.О. за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Парком Транс" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Парком Транс» з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення Державної фіскальної служби України №000453 від 03.11.2015 про застосування штрафних санкцій у вигляді штрафу у розмірі 906045,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що податковий орган під час проведення фактичної перевірки дійшов помилкового висновку про те, що ТОВ «Парком Транс» під час провадження основного виду діяльності здійснює господарські операції з придбання та зберігання спирту та як наслідок незаконно наклав на підприємство штрафні санкції за порушення правил зберігання спирту.

Позивач стверджує, що у перевіряємий період здійснював придбання та зберігання на власних потужностях компоненту палива моторного альтернативного, виготовленого за ТУ У 24.6-9:2007, який використовується як антидетонаційна домішка до автомобільних бензинів та як окремий компонент у сумішевих бензинах. При цьому, вказаний компонент, попри вміст спирту у своєму складі, не є спиртом у розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», оскільки не відноситься до товарних позицій 2207 і 2208 згідно з УКТЗЕД.

Таким чином позивач вважає, що на ТОВ «Парком Транс» не поширюються вимоги зазначеного Закону в частині необхідності створення та реєстрації місць зберігання спирту, у звязку з чим відповідач не мав підстав для накладення штрафу.

Відповідач позов не визнав, заперечення надав суду у письмовій формі та просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказав, що компонент палива моторного альтернативного, який зберігав позивач, згідно експертного висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України, становить собою спирт етиловий (понад 80%) з певними домішками, що дозволяє класифікувати компонент у товарній позиції 2207 «спирт етиловий та iншi спиртовi дистиляти та спиртнi напої, одержанi шляхом перегонки, денатурованi, будь-якої концентрацiї».

За таких обставин, відповідач вважає, що зберігання КМПА вимагає створення та реєстрації у Єдиному державному реєстрі місць зберігання спирту.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 08.06.2016 за письмовим клопотанням позивача (а.с. 193) на обговорення сторін поставлено питання про можливість продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Зважаючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Парком Транс» зареєстроване Обухівською районною державною адміністрацією 19.12.2012 як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 8-12).

Основним видом економічної діяльності підприємства є «оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами» (КВЕД 46.71) (а.с. 9).

Позивач для провадження діяльності згідно договору оренди з ТОВ «Нафтозбут» від 12.01.2015 №12/01-15 орендує цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, м. Гадяч, вул. Енгельса, буд. 39 (а.с. 75-78).

Судом встановлено, що 31.03.2015 між ТОВ «Парком Транс» (Покупець) та ДП «Івашківський спиртзавод» (Постачальник) укладено договір поставки №310315, в порядку та на умовах якого Постачальник зобовязувався відвантажити та передати у власність Покупця компонент моторного палива альтернативний (КМПА), що відповідає ТУ У 24.69:2007 (а.с. 92-95).

01.04.2015 року між ТОВ «Парком Транс» (Покупець) та Товариством з додатковою відповідальністю «Узинський цукровий комбінат» (Постачальник) укладено договір поставки №39, в порядку та на умовах якого Постачальник зобовязувався продати Покупцю компонент моторного палива альтернативного універсальний (КМПУ), що відповідає ТУ У 20.5.-1:2013 (а.с. 109-112).

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Івашківський спиртзавод» у період з 01.04.2015 по 15.04.2015 поставило ТОВ «Парком Транс» компонент моторного палива альтернативного за ТУ У 24.6-9:2007 у кількості 104,760 тонн, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 97, 100, 103, 106), товарно-транспортними накладними (а.с. 96, 99, 102, 105), посвідченнями про якість (а.с. 98, 101, 104, 107).

ТДВ «Узинський цукровий комбінат» у період з 01.04.2015 по 15.04.2015 поставило ТОВ «Парком Транс» компонент моторного палива альтернативного універсальний за ТУ У 20.05-1:2013 у кількості 139,360 тонн, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 126-129); товарно-транспортними накладними (а.с. 113, 116, 118, 121, 124-125); актами приймання (а.с. 115, 120, 123); паспортами якості (а.с. 114, 117, 119, 122).

15 квітня 2015 року Головним управлінням ДФС у Полтавській області проведено фактичну перевірку щодо дотримання ТОВ «Парком Транс» вимог законодавства у сфері виробництва та обігу нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу за місцем фактичного провадження ТОВ «Парком Транс» діяльності, а саме: Полтавська область, м. Гадяч, вул. Енгельса, 39.

Результати перевірки оформлені довідкою про проведення фактичної перевірки №107/16/31/21/38510873 від 22.04.2015 (далі Довідка) (а.с. 15-22).

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «Парком Транс» у період з 01.04.2015 по 15.04.2015 отримало від ДП «Івашківський спиртзавод» компонент моторного палива альтернативного за ТУ У 24.6-9:2007 у кількості 104,760 тонн.

Також було встановлено, що ТОВ «Парком Транс» період з 01.04.2015 по 15.04.2015 отримало від ТДВ «Узинський цукровий комбінат» компонент палива альтернативного універсального за ТУ У 20.05-1:2013 у кількості 139,360 тонн.

Зберігання КМПА та КМПУ ТОВ «Парком Транс» здійснюється в резервуарі горизонтальному сталевому №1, який є частиною майнового комплексу, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вул. Енгельса, 39.

Під час перевірки представником ДП «Полтавастандартметрологія» в присутності представника контролюючого органу на акцизному складі Гадяцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавскій області, завідувача лабораторії ТОВ «Нафтозбут» було відібрано проби компоненту моторного палива альтернативного (КМПА), про що складено акт відбирання проби нафти і нафтопродуктів від 15.04.2015 (а.с. 151).

У висновках Довідки Головним управлінням ДФС в Полтавській області зазначено, що після отримання результатів дослідження у випадку встановлення порушень Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та наказу ДПА України від 28.05.2002 №251 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру» до ТОВ «Парком Транс» буде вжито заходів згідно вимог чинного законодавства.

Листом від 20.04.2015 №2051/8/16-31-21-01-20 відібрані проби направлені до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів України для проведення дослідження, метою якого є встановлення: 1) чи є основною складовою в наданому зразку спирт етиловий, яка його обємна частка; 2) чи являється рідина у наданому зразку спиртом етиловим технічним; 3) до якої товарної позиції за характеристиками згідно УКТЗЕД відноситься відібраний зразок; 4) чи відповідає відібраний зразок вимогам ДСТУ на спирт етиловий ректифікований, спирт етиловий технічний, спирт етиловий ректифікований; 5) чи відповідає відібраний зразок вимогам ТУ на КМПА або ОМП-А (а.с. 152).

За результатами проведених лабораторних досліджень Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Міндоходів України у висновку від 22.05.2015 №3190/94-94-57-01-3 (а.с. 139-147) повідомлено, що зразок №1 (компонент моторного палива альтернативного) являє собою рідину, у складі якої виявлено спирт етиловий в основі (більше 80%), метанол (як домішку спирту етилового), етилацетат, вищі спирти, ароматичні вуглеводні (у тому числі ксилол, толуол), МТБЕ (0,03 %) та інші не ідентифіковані добавки/домішки. Визначити обємну частку спирту етилового не вдалось, у звязку з відсутністю відповідного обладнання.

Поряд з цим зазначено, що результати лабораторних досліджень зразка №1 не відповідають вимогам до спирту етилового ректифікованого, спирту етилового технічного, спирту етилового ректифікованого абсолютованого, біоетанолу згідно з відповідною нормативно-технічною документацією з огляду на наявність у його складі компонентів, нехарактерних для зазначених етилових спиртів та біоетанолу.

Щодо класифікації відібраного зразка компонента моторного палива альтернативного згідно УКТЗЕД Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Міндоходів України повідомлено, що визначення коду товару віднесено до компетенції відповідного підрозділу митного органу.

Полтавська митниця ДФС, розглянувши експертний висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України, у своєму листі від 03.06.2015 №314/7/16-70-25-01, переданий на дослідження зразок №1 (компонент моторного палива альтернативного) класифікувала за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 як «спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації» (а.с. 148-149).

Розглянувши матеріали фактичної перевірки, оформленої довідкою №107/16/31/21/38510873 від 22.04.2015 з урахуванням висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів України та листа Полтавської митниці ДФС, Державна фіскальна служба України дійшла висновку про порушення ТОВ «Парком Транс» статті 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що полягає у зберіганні спирту у місці зберігання, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

03 листопада 2015 року Державною фіскальною службою України на підставі абзацу 11 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000453 від 03.11.2015, яким на позивача накладено штраф у розмірі 906045,62 грн. (а.с. 13).

Надаючи правову оцінку вказаному рішенню, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР) виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового та алкогольних напоїв здійснюється за наявності внесених до Єдиного реєстру місць зберігання спирту.

Згідно статті 1 Закону № 481/95-ВР місце зберігання це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

У свою чергу Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) це перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

За змістом частини 6 та 7 статті 2 Закону № 481/95-ВР встановлено, що внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання спирту, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), для фізичних осіб - суб'єктів господарювання - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються документ, що підтверджує право користування цим приміщенням, та довідка про відповідність місця зберігання спирту вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Отже, аналіз викладених положень Закону № 481/95-ВР свідчить про те, що спирт підлягає зберіганню виключно в місцях зберігання, попередньо включених до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Частиною 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, відповідно до абзацу 11 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, підставою для застосування до суб'єктів господарювання фінансових санкцій на підставі частини 11 частини 11 статті 17 Закону № 481/95-ВР є встановлення факту зберігання спирту у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру.

При цьому, під спиртом відповідно до статті 1 Закону № 481/95-ВР розуміється спирт етиловий-сирець, спирт етиловий ректифікований технічний, спирт етиловий денатурований (спирт технічний), спирт етиловий технічний, спирт етиловий ректифікований, що відповідають кодам 2207 і 2208 згідно з УКТЗЕД та виготовлені з крохмале- і цукровмісної сировини або з нехарчових видів сировини за спеціальними технологіями.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що між сторонами відсутній спір в частині факту поставки ДП «Івашківський спиртзавод» компоненту моторного палива альтернативного за ТУ У 24.6-9:2007 та ТДВ «Узинський цукровий комбінат» компонент палива альтернативного універсального за ТУ У 20.05-1:2013.

Позивач також не заперечує щодо факту зберігання зазначених товарів на території майнового комплексу, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вул. Енгельса, 39.

Вирішуючи питання чи є поставлений ДП «Івашківський спиртзавод» та ТДВ «Узинський цукровий комбінат» компонент моторного палива альтернативного спиртом у розумінні Закону № 481/95-ВР, суд керувався наступним.

Відповідно до Митного тарифу України, встановленого Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII, до товарної позиції 2207 УКТЗЕД відноситься спирт етиловий, неденатурований, з концентрацiєю спирту 80 об. % або більше; спирт етиловий та iншi спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатурованi, будь-якої концентрації.

До товарної позиції 2208 УКТЗЕД відноситься спирт етиловий неденатурований з концентрацiєю спирту менш як 80 об. %; спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт.

Наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.15 № 401 затверджені Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до вказаних пояснень до товарної позиції 2207 включаються:

(1) неденатурований етиловий спирт з концентрацією спирту 80 об. % або більше;

(2) етиловий спирт та iншi спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації.

Спирт етиловий це спирт, що міститься в пиві, вині, сидрі та інших алкогольних напоях. Його одержують або шляхом зброджування деяких видів цукрів з використанням дріжджів чи інших ферментів і наступною дистиляцією, або штучним шляхом.

Етиловий спирт та iншi спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, є спиртами, змішаними з іншими речовинами, що роблять їх непридатними для питва, але не перешкоджають їхньому використанню для промислових цілей. Використовувані денатуруючі засоби змінюються в різних країнах відповідно до національного законодавства. Ці засоби включають деревний лігроїн, метиловий спирт, ацетон, піридин, ароматичні вуглеводні (бензол і т.д.), барвники.

До цієї товарної позиції включаються нейтральні спирти (ректифікати), тобто етиловий спирт, який містить воду, і з якого шляхом фракційної перегонки були майже цілком вилучені побічні компоненти (вищі спирти, складні ефіри, альдегіди, кислоти і т.д.), що є присутні в першому дистиляті.

Етиловий спирт використовується для багатьох промислових цілей, наприклад, як розчинник для виробництва хімічних продуктів, лаків і т.д., для обігріву та освітлення, для приготування спиртних напоїв.

Згідно висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів України від 22.05.2015 №3190/94-94-57-01-3 результати лабораторних досліджень зразка №1 (компонент моторного палива альтернативного) не відповідають вимогам до спирту етилового ректифікованого, спирту етилового технічного, спирту етилового ректифікованого абсолютованого, біоетанолу згідно з відповідною нормативно-технічною документацією у звязку з наявністю у їх складі компонентів, нехарактерних для зазначених етилових спиртів та біоетанолу.

Відповідно до цього ж висновку, за визначеними органолептичними показниками та якісним складом результати лабораторних досліджень зразка №1 відповідають вимогам до компоненту моторного палива альтернативного згідно ТУ У 24.69:2007 «Компонент моторного палива альтернативний (КМПА). Технічні умови».

Згідно ТУ У 24.6-9:2007 КМПА - це антидетонаторний засіб, який призначено для виробництва біопалив моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згорання (в тому числі біодизелю), біокомпоненту моторного, а також в якості добавки до бензинів автомобільних.

Компонент моторного палива альтернативний призначений для виробництва біопалива моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згоряння (у тому числі біодизелю), біокомпоненту моторного палива.

При цьому, позивач під час розгляду справи не заперечував, що КМПА у своєму складі містить спирт етиловий понад 80 об. %.

Згідно правила 3 (а) Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу України, встановленого Законом України «Про Митний тариф України», у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару.

Відповідно до правила 3 (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

Відповідно до Митного тарифу України, антидетонатори, антиоксиданти, iнгiбiтори смолоутворення, загусники, антикорозiйнi препарати та інші готовi присадки, добавки для нафтопродуктiв (включаючи бензин) або для iнших рiдин, які використовують з тiєю самою метою, що і нафтопродукти класифікуються у товарній позиції 3811.

Згідно Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом ДФС від 09.06.15 № 401, препарати товарної позиції 3811 являють собою присадки до нафтопродуктів чи інших рідких продуктів, які використовують з тією самою метою для надання цим продуктам бажаних властивостей, їх підсилення або для усунення або зменшення небажаних властивостей.

Крім нафтопродуктів, з тією ж метою використовуються, зокрема, палива на основі спиртів (наприклад, газохол).

До цієї товарної позиції відносяться присадки до бензину (моторного бензину), у тому числі антидетонатори, що підвищують стійкість різних видів пального до передчасного запалювання і таким чином запобігають детонації. Зазвичай їх основою є тетраетилсвинець чи тетраметилсвинець, а також містять, наприклад, 1,2-диброметан чи монохлорнафталін. До цієї товарної позиції не включаються шлами етилованої антидетонаційної суміші, яка одержана із баків-сховищ етилованої антидетонаційної суміші та які складаються по суті із свинцю, сполук свинцю та оксиду заліза (товарна позиція 2620).

Суд зазначає, що з висновку експертного дослідження Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів України від 22.05.2015 №3190/94-94-57-01-3 вбачається, що КМПА є антидетонатором для біопалив моторних альтернативних. Тому, виходячи з призначення компоненту палива моторного альтернативного з урахуванням правила 3 (а) Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу України, суд дійшов висновку, що найбільш конкретний опис КМПА наведено саме у товарній позиції 3811.

Виходячи з призначення компоненту палива моторного альтернативного, його не можна вважати алкогольним і безалкогольним напоєм або оцтом, та класифікувати за товарними позиціями УКТЗЕД 2207 або 2208, навіть за наявності у його складі частки спирту.

Необхідність класифікації КМПА, виготовленого згідно ТУ У 24.69:2007 у товарній позиції 3811, підтверджується також експертним висновком Харківської торгово-промислової палати від 14.12.2011 №1529/11 (а.с. 23), висновком експерта Херсонської Торгово-промислової палати від 18.11.2014 №Вэ-456 (а.с. 24).

Наведене спростовує висновки відповідача, покладені в основу спірного рішення від 03.11.2015 №000453, оскільки КМПА не є спиртом у розумінні положень Закону № 481/95-ВР, отже його зберігання не вимагає створення місць зберігання, та включення їх до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Суд також звертає увагу відповідача на допущені ним порушення, що полягають у прийнятті рішення про застосування фінансових санкцій до позивача у вигляді штрафу за формою, що не відповідає чинному законодавству.

Так, рішення про застосування фінансових санкцій від 03.11.2015 №000453 відповідачем прийнято за формою, наведеною у додатку до Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою КМУ від 02.06.2003 №790.

Разом із тим відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Отже, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податкового кодексу України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов'язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов'язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган, а такий обов'язок контролюючого органу є безумовним і виникає в тому разі, коли контролюючим органом виявлено відповідні порушення, що тягнуть за собою застосування до платника податків штрафних санкцій.

Водночас статтею 113 Податкового кодексу України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов'язком контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України є визначення суми грошових зобов'язань у вигляді штрафних санкцій за порушення норм іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України.

При цьому відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Зазначена норма чітко встановлює, що в разі, коли контролюючий орган діє на підставі статті 54 цього Кодексу (тобто коли він зобов'язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення-рішення.

При цьому в пункті 58.1 статті 58 Податкового кодексу України безпосередньо зазначено, що податкове повідомлення-рішення приймається в разі визначення суми грошового зобов'язання, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідні органи.

З огляду на аналіз викладених законодавчих приписів контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.

Приписи статті 17 Закону № 481/95-ВР у розглядуваному контексті можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам Податкового кодексу України. Тому форма та порядок направлення відповідних рішень визначаються нормами Податкового кодексу України.

Зазначене стосується також і норм зазначеного раніше Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Форма рішення про застосування фінансових санкцій, передбачена цим підзаконним нормативно-правовим актом, не може застосовуватися контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України, оскільки відповідні норми Порядку в цій частині суперечать приписам Податкового кодексу України, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин з урахуванням Перехідних положень до Кодексу.

Тому з 1 січня 2011 року у контролюючих органів в розумінні Податкового кодексу України відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені грошові зобов'язання.

Враховуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що рішення Державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій від 03.11.2015 №000453, яким до позивача застосовані фінансові санкції в розмірі 906045,62 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач як суб'єкт владних повноважень доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 13590,69 грн. на підставі квитанції від №9, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 35), підлягають стягненню на його користь відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій №000453 від 03.11.2015.

3. Стягнути судовий збір в сумі 13590,69 грн. (тринадцять тисяч пятсот девяносто грн. 69 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Парком Транс» (ідентифікаційний код 38510873, місцезнаходження: 08702, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, буд 113 А) за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197, місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська площа, буд. 8).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Кушнова А.О.

Судді Горобцова Я.В.

ОСОБА_1