Справа № 815/1329/16
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1329/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Виконавчого комітету Одеської міської ради до ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 особи підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області щодо не скасування декларації про готовність обєкта до експлуатації Будівництво нежитлового приміщення (кафе-бару) без зміни геометричних розмірів за адресою: м.Одеса, вул..Пантелеймонівська,3 від 25.12.2014 року за №ОД 74, замовниками якої є ОСОБА_3, скасувати реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації Будівництво нежитлового приміщення (кафе-бару) без зміни геометричних розмірів за адресою: м.Одеса, вул..Пантелеймонівська,3 від 25.12.2014 року за №ОД 74, замовниками якої є ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся Виконавчий комітет Одеської міської ради до ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 особи підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області щодо не скасування декларації про готовність обєкта до експлуатації Будівництво нежитлового приміщення (кафе-бару) без зміни геометричних розмірів за адресою: м.Одеса, вул..Пантелеймонівська,3 від 25.12.2014 року за №ОД 74, замовниками якої є ОСОБА_3, скасувати реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації Будівництво нежитлового приміщення (кафе-бару) без зміни геометричних розмірів за адресою: м.Одеса, вул..Пантелеймонівська,3 від 25.12.2014 року за №ОД 74, замовниками якої є ОСОБА_3.

В судовому засіданні 11.07.2016 року представники заявника підтримав заявлені позовні вимоги, але не заявили додаткових клопотань про витребування додаткових письмових доказів, допиту свідків чи експертів по цій справі Представник відповідача ОСОБА_1 ДАБІ України в Одеській області був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи (а.с.71), але в судове засідання не прибув без поважних причин. Третя особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору також був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи (а.с.72-77), але в судове засідання не прибув без поважних причин, в звязку із чим, суд на підставі положень ч.6 ст.128 КАС України, ухвалив рішення щодо розгляду цієї справи 22.07.2016 року в порядку письмового провадження, за наявними в справі доказами та запереченнями.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановлює наступні факти та обставини:

Відповідачі ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельного інспекції України в Одеській області до якого з жовтня 2014 року перейшли повноваження реорганізованої Інспекції ДАБК в Одеській області, на підставі положень ст.13 Закону України «Про архітектурну діяльність» є спеціально уповноваженим органом державної виконавчої влади та згідно ст.10 цього ж Закону здійснює повноваження щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення проектування й будівництва обєктів житлової та іншої забудови, а тому позовні вимоги щодо оскарження його актів, дій чи бездіяльності з цього приводу, на підставі положень ст.55 Конституції України, п.1 ч.2 ст.17, ст.104 КАС України підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

ОСОБА_1 ДАБІ в Одеській області була зареєстрована декларація про готовність обєкта до експлуатації Будівництво нежитлового приміщення (кафе-бару) без зміни геометричних розмірів за адресою: м.Одеса, вул..Пантелеймонівська,3 від 25.12.2014 року за №ОД 74, замовниками якої є ОСОБА_3.

У п.10 Декларації «Інформація про дозвільні документи (повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларація про початок виконання будівельних робіт, інші документи у разі їх наявності)» зазначено, що таким документом є дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий інспекцією ДАБІ м. Одеси від 06.04.2006 року №296/06.

Проте, як вбачається з листа управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 28.08.2015 року № 01-11/3179, згідно з даними журналу реєстрації дозволів, виданих Інспекцією ДАБК м. Одеси, дозвіл від 06.04.2006 року під номером №296/06 не значиться.

Під номером 296/06 значиться дозвіл від 19.06.2006 року на виконання будівельних робіт з реконструкції дачного будинку за адресою: м. Одеса, вул, Тениста, 16, дільниця 10, замовником якої є ОСОБА_4

Таким чином, дозволу на вйконання будівельних робіт від 06.04.2006 року №296/06 щодо визначеного замовником обєкта будівництва взагалі не існує, а в Декларації містяться недостовірні відомості щодо дозвільних документів, на підставі яких третьою особою здійснювалось будівництво.

Проаналізувавши оскаржуваний акт субєкту владних повноважень та бездіяльність відповідача стосовно не скасування реєстрації вказаної декларації, з огляду на положення ч.3 ст.2 КАС України, суд приходить до висновку про те, що його прийняття та бездіяльність не відповідає законові з таких підстав.

Крім того, відповідно до п.2 Положення про порядок надання дозволу на виконання: будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури . та. житлової політики України від 05.12.2000 року № 273, який був чинний до 19,01.2010 року, тобто, на Момент визначеної ОСОБА_3 у Декларації дати видачі йому дозволу на виконання відповідних будівельних робіт, серед документів, які мали подаватися для одержання дозволу, визначався документ, що посвідчує право власності забудовника чи право користування земельною ділянкою, на якій буде розміщено обєкт містобудування.

У п.11.1 Декларації стосовно інформації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, замовниками обєкта будівництва вказано договір оренди землі від 19.01.2002 року № б/н.

Однак, дана інформація не відповідає дійсності, оскільки відповідно до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, виданого Одеською міською радою 19.01.2006 року, земельна ділянка площею 2,0328 га, розташована за адресою: м. Одеса, вул.Пантелеймонівська, 3, на якій розміщений введений в експлуатацію Декларацією обєкт, є комунальною власністю та надана у постійне користування комунальній установі Одеської обласної ради «Одеський академічний театр музичної комедії ім. Водяного» для експлуатації та обслуговування будівлі театру музичної комедії та допоміжних будівель та споруд.

До цього часу зазначена земельна ділянка не відводилась іншим особам.

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктами «а», «б», «в» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України саме до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території відповідних населених пунктів належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, а також надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Відповідно до ч.1,2 ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України: «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»; г) вищі навчальні заклади незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного: будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 ст.122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад, для всіх потреб.

Відповідно до абз.2 ст.4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених Законом.

Системний аналіз наведених положень законодавства вказує на те, що надання у власність чи користування земельних ділянок, які віднесені до земель комунальної власності, здійснюється виключно на підставі рішень відповідних рад.

Зазначені норми законодавства також вказують на те, що особа, яка використовує земельну ділянку із Земель комунальної власності на праві постійного користування, не має прав щодо надання такої земельної ділянки або її частини іншим особам у користування, оскільки законодавцем визначено це як виключне право ради, яка є власником земельної ділянки.

З огляду на це можливість надання у користування відповідної земельної ділянки ОСОБА_3 виключена, а тому наведена останнім інформація у Декларації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, не відповідає дійсності.

Викладене вказує на протиправну реєстрацію Декларації, яка підлягала скасуванню, оскільки з викладених вище обставин слідує, що є підстави вважати обєкт самочинним будівництвом як такий, що збудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, та без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути, зокрема забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів , конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку Містобудівної документації та проектів цих об'єктів; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у:такому порядку: отримання замовником або проектування вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельник робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, державними стандартами , і правилами, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю, після набуття права на земельну ділянку.

Однак, третя особа не набувала в. установленому законодавством порядку речових прав на земельну ділянку, що була нею забудована.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Приписами наведених положень містобудівного законодавства встановлено, що прийняття закінчених будівництвом обєктів містобудування можливе лише при здійсненні передуючих цьому факту дій, зокрема, отримання містобудівних умов та обмежень,, дозволу на проведення будівельних робіт, затвердження містобудівної документації, тощо.

Натомість, звертаємо увагу суду на неможливість отримання третьою особою містобудівних умов, та обмежень для здійснення спірного будівництва, що є необхідною умовою для його проведення, оскільки, як зазначено вище, останній не має речових прав на відповідну земельну ділянку, що, виходячи з п.п.2.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 07.07.2011 року №109, виключає підстави для видачі таких умов.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання,містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, здійснення якого покладено на органи державного архітектурно-будівельного контролю, які у своїй діяльності Керуються порядком встановленим Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної, діяльності» на органи державного архітектурно-будівельного контролю покладено повноваження щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який, виходячи з приписів ч.1 ст.41 вказаного Закону, становить собою сукупність заходів спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності,; будівельних норм, державних стандартів і правил.

Указом Президента України від 08.04.2011 року №439/2011 затверджено Положення про Державну; архітектурно-будівельну інспекцію України, яку визначено: центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, на департамент ДАБІ в Одеській області, що є органом державного архітектурно-будівельного контролю, покладено функції контролю за дотриманням містобудівного законодавства, що, крім іншого, передбачає перевірку зазначених у декларації відомостей на предмет достовірності та, у випадку виявлення недостовірної інформації, вжиття, заходів реагування, передбачених законодавством.

Згідно з ч.6 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації, якщо така декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

Згідно 3 ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, рішення про реєстрацію або повернення декларації може бути розглянуто у порядку нагляду (без права реєстрації декларації) Держархбуді інспекцією або оскаржено до суду.

У разі виявлення органом, державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що бездіяльність відповідача щодо не проведення перевірки за зверненнями Виконавчого комітету Одеської міської ради від 02.09.2015 року №2751 (а.с.24-25) та від 17.11.2015 року №3451 (а.с.26-27), з урахуванням того, що наведені в них доводи є безумовною підставою для здійснення реагування органом ДАБК, оскільки вказують на недостовірність наведених даних у декларації про готовність обєкту до експлуатації, є такою, що не відповідає правовій поведінці органу державної влади, визначеної ч.2 ст.19 Конституції України, а тому підлягає визнанню протиправною на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

Оскільки орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта, суд на підставі положень ч.1, ч.2 ст.162 КАС України, вважає, що позовна вимоги про скасування реєстрації вказаної декларації про готовність підлягає задоволенню частково шляхом зобовязання відповідача видати наказ про скасування такої реєстрації.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області щодо не проведення відповідної перевірки за зверненнями Виконавчого комітету Одеської міської ради від 02.09.2015 року №2751 та від 17.11.2015 року №3451 і вирішення питання щодо скасування декларації про готовність обєкта до експлуатації Будівництво нежитлового приміщення (кафе-бару) без зміни геометричних розмірів за адресою: м.Одеса, вул..Пантелеймонівська,3 від 25.12.2014 року за №ОД 74, замовниками якої є ОСОБА_3.

3. Зобовязати ОСОБА_1 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області видати наказ про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації Будівництво нежитлового приміщення (кафе-бару) без зміни геометричних розмірів за адресою: м.Одеса, вул..Пантелеймонівська,3 від 25.12.2014 року за №ОД 74, замовниками якої є ОСОБА_3.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.