Справа № 806/373/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА
іменем України

"19" липня 2016 р. Справа № 806/373/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Капустинського М.М.
суддів: Євпак В.В.
Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника апелянта, позивача,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити виплату одноразової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016р. ОСОБА_1 звернувся з позовом про:
- визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо відмови йому у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2-групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, викладеної в листі від 25.01.2016року;
- зобов`язання Міністерство оборони України здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до постанови КМУ №975 від 25.12.2013р..
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2016р. позов задоволено, визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2-групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби.
Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 2-групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, відповідно до вимог постанови КМ України № 975 від 25.12.2013року.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Міністерство оборони України звернулось до суду зі скаргою , в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові. На думку скаржника, суд першої інстанції, перевищуючи свої повноваження та втручаючись у виключні повноваження Міністерства оборони України своїм рішенням зобов`язав останнього нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу у відповідності до постанови КМУ №975 від 25.12.2013р.. Повноваження Міністерства оборони України в даних правовідносинах є дискреційними та виключною компетенцією уповноваженого органу. Висновки суду є формою втручання в дискреційні повноваження Міністерства оборони України та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з огляду на наступне.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року N 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон N 2011-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.
Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст.1 Закону №2011-XII).
За змістом статті 16 зазначеного Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Така одноразова грошова допомога призначається і виплачується також у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.
За приписами ч.6 ст.16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і з 26.04.1982 по 11.11.1983 року під час проходження строкової військової служби приймав участь в бойових діях в Республіці Афганістан (а.с.14-16).
Відповідно до Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, трав, каліцтв (протокол №2806 від 14.11.2013року) мінно-взривні багаточисельні осколкові поранення голови, лівої ноги, закрита черепно-мозкова травма, контузія і їх наслідки у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1963 року народження, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.13).
Вказане рішення узгоджується із Висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 06.11.2013року №1988/Ж, що був також досліджений в судовому засіданні (а.с.17).
Згідно виписки із акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №667911 від 10.01.2014року Житомирська обласна МСЕК-2 з 27.12.2013 року позивачу встановила ІІІ групу інвалідності, яка зумовлена пораненнями, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.11).
За результатами повторного огляду медико-соціальною експертною комісією (Житомирська обласна МСЕК-2) 29.09.2015року позивачу з 25.09.2015 року встановлено ІІ-у групу інвалідності, яка зумовлена пораненнями, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та видано довідку до акту огляду МСЕК серії 12ААА № 206843 (а.с.12).
08.10.2015року ОСОБА_1 , видано відповідне посвідчення № НОМЕР_1 інваліда ІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с. 8).
8 жовтня 2015року позивач звернувся через Новоград-Волинсько-Червоноарміський ОМВК Житомирської області до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 25.09.2015 року другої групи інвалідності, яка зумовлена пораненнями, контузією та захворюваннями, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. До заяви були додані перелічені копії довідок Житомирської обласної МСЕК-2, витягу із протоколу №2806 від 14.11.2013року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, а також копії військового квитка, паспорту та ідентифікаційного номера платника податків.
Пунктом 2 постанови №499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком.
Згідно п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975 (далі - Порядок ), яка набрала чинності 24.01.2014 р., днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Підпунктом 1 пункту 6 Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Відповідно до п.8 Порядку, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Колегією суддів встановлено, що вперше позивачу встановлено третю групу інвалідності з 10.01.2014 року, одноразову грошову допомогу не отримував (в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне). Друга група інвалідності встановлена позивачу з 29.09.2015 року.
За таких обставин, дія вищенаведеного Порядку №975 поширюється на позивача, оскільки інвалідність 2 групи було встановлено позивачу з 29.09.2015 року під час повторного огляду, а постанова Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р., якою затверджено Порядок, набрала чинності з 24.01.2014 р..
Вказана постанова не містить жодних обмежень щодо неможливості застосування Порядку до осіб, які отримали первину інвалідність до 24.01.14 року.
Окрім того, згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 10.03.2015 року по справі №21-563-а-14, у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги. Відповідно до ст. 244-2 КАС України висновку щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Суд зазначає, що подання позивачем до Житомирського ОМВК вказаної заяви та доданих до неї документів повністю узгоджується із вимогами п.11 Порядку №975.
За приписами абзацу 2 п.13 Порядку №975 Відповідач, Міністерство оборони України, як Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Як встановлено судом, за результатами розгляду заяви позивача листом Управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25.01.2016року за підписом начальника цього управління позивачу через Житомирський ОВК було повідомлено про відсутність права на виплату вказаної допомоги. Вказане рішення мотивоване встановленням позивачу інвалідності пізніше трьох місяців після звільнення із строкової військової служби.
Суд зазначає, що згідно з підпунктом 2 пункту 6 Порядку №975 одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону №2011-XII право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічний висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 року (справа N 21-446а14) та від 21.04.2015 року (справа N 21-183а13), та, згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Матеріалами справи підтверджено, що поранення, контузія та захворювання позивача пов`язані із виконанням ним обов`язків військової служби.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач як військовослужбовець отримав осколкові поранення під час проходження військової служби на території республіки Афганістан, має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року.
Разом з тим, ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції не звернув увагу на наступне.
Відповідно до пункту 12 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Згідно пункту 15 Порядку рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Із наведеного випливає, що отримавши заяву відповідач зобов`язаний був прийняти рішення і це рішення може бути предметом оскарження у суді.
Приймаючи до уваги, що Міністерством оборони України не прийнято відповідне рішення та з огляду на обсяг компетенції останнього, у суду першої інстанції були відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату одноразової грошової допомоги.
З огляду на викладене ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерство оборони України задовольнити частково.
Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" березня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати бездіяльність Міністерства оборони України неправомірною.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2-групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року.
В іншій частині позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" липня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України проспект Повітрофлотський,6,м.Київ 168,03168 Житомирський обласний військовий комісаріат вул.С.Параджанова,4,м.Житомир,10000
- ,