Справа № 826/17896/14
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року м. Київ К/800/16068/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної служби експортного контролю України, Кабінету Міністрів України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування розпорядження, наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, Державної служби експертного контролю України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України про визнання протиправними та скасування розпорядження від 16.10.2014 року № 971-р «Про звільнення ОСОБА_4 з посади Голови Державної служби експертного контролю України», наказу від 21.10.2014 року № 332-к; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з часу звільнення до дня ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року за клопотанням позивача зупинено провадження в справі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року залишено без змін ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Кабінет Міністрів України звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, і направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання про зупинення провадження в справі суди попередніх інстанцій виходили з приписів п.4 ст. 2 ст. 156 КАС України,оскільки Верховним Судом України винесено питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності положень Закону України "Про очищення влади" Конституції України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до статті 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР підставами для прийняття Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності правових актів повністю чи в їх окремих частинах є: невідповідність Конституції України; порушення встановленої Конституцією України процедури їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності; перевищення конституційних повноважень при їх прийнятті.

Згідно з положеннями частини 3 статті 61 вказаного Закону, в разі якщо в процесі розгляду справи за конституційним поданням чи конституційним зверненням виявлено невідповідність Конституції України інших правових актів (їх окремих положень), крім тих, щодо яких відкрито провадження у справі, і які впливають на прийняття рішення чи дачу висновку у справі, Конституційний Суд України визнає такі правові акти (їх окремі положення) неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» у разі якщо правові акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Із системного аналізу наведених положень Закону слідує, що до повноважень Конституційного Суду України входить перевірка відповідності законів Конституції України, та у випадку визнання їх неконституційним, вони втрачають чинність.

При цьому наслідком розгляду конституційного подання може бути визнання Конституційним Судом України окремих положень Закону України "Про очищення влади" такими, що не відповідають Конституції України, що призведе до зміни правового регулювання суспільних відносин, пов'язаних із процедурою очищення влади відповідно до цього Закону.

Предметом вирішення даної справи є розпорядження та наказ про звільнення позивача з посади з підстав, передбачених Законом України «Про очищеня влади».

Невизначеність у питанні чи відповідають положення Закону України "Про очищення влади" Конституції України унеможливлює розгляд даної адміністративної справи до вирішення справи, яка перебуває на розгляді Конституційного Суду України.

Отже, судами обґрунтовано застосовані норми п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України та зупинено провадження у даній справі.

Виходячи з наведеного суд касаційної інстанції вважає, що суди ухвалили рішення з додержанням норм процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду попередніх інстанцій, тому підстав для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Кабінету Міністрів України залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець