Справа № 754/2470/16-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2016-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/157/16
Справа №754/2470/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Панченко О.М.,

при секретарі Базік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов»язання провести перерахунок пенсійного забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в лютому 2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить зобов»язати Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва провести йому перерахунок раніше призначеної пенсії, виходячи із фактичного заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження у липні 1986 року в сумі 287 крб., в тому числі другого окладу за липень 1986 року у розмірі 130 крб. із застосуванням кратності, за період з 29.07.1986 року до 31.07.1986 року у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Мотивував вимоги позову тим, що листом від 09.12.2015 року відповідач відмовив йому в задоволенні його заяви про перерахунок та виплату пенсії, мотивуючи це тим, що дорахувати до заробітної плати виплату другого окладу згідно наказу №193 від 05.08.1986 року немає законних підстав. Вважає, дії відповідача незаконними та такими, що порушують його права, тому був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач подав до суду заяву про уточнення вимог позову, просив суд про визнання протиправними дій Відповідача щодо відмови провести перерахунок та виплату йому раніше призначеної пенсії, виходячи із фактичного заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження та зобов»язати Відповідача провести перерахунок та виплату з урахуванням виплачених сум раніше призначеної йому пенсії, виходячи із фактичного заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження у липні 1986 року в сумі 287 крб., в тому числі другого окладу за липень 1986 року у розмірі 130 крб. із застосуванням кратності, за період з 29.07.1986 року до 31.07.1986 року у розмірі відшкодування фактичних збитків, починаючи з 26.11.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив суд про їх задоволення в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти вимог адміністративного позову в повному обсязі з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Позивач є постраждалою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інвалід 2 групи, інвалід війни та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 3 839.85 грн.

В судовому засіданні судом було замінено неналежного відповідача Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на Лівобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

26.11.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату йому пенсії із врахуванням другого окладу за липень 1986 року.

Листом від 09.12.2015 року відповідач відмовив йому в задоволенні його заяви про перерахунок пенсії за відсутності законних на те підстав, а саме те, що до розрахунку його пенсії було взято заробітну плату в зоні відчуження з 29.07.1986 року по 31.07.1986 року згідно довідки від 10.02.2012 року за №18 виданої ГУ внутрішніх військ МВС України, а пенсія розрахована виходячи з посадового окладу та окладу за військове звання на липень місяць 1986 року, оскільки захворювання пов»язане з виконанням обов»язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Такі дії відповідача, на думку суду суперечать вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії в зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В силу приписів п. 2 цієї Постанови зобов»язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Даним порядком визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання,і пенсій у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54 і 57 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків. Розмір такої пенсії ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи в зоні відчуження.

Як було встановлено в судовому засіданні 07.02.2012 року позивачем було надано відповідачу архівну довідку про те, що в серпні 1986 року він отримав грошове забезпечення в сумі 287 крб., в тому числі 157 крб. - посадовий оклад з надбавкою за військове звання та 130 крб. - другий посадовий оклад за роботу в зоні відчуження за липень 1986 року - з 29.07.1986 р. по 31.07.1986 р.

Таким чином, при розрахунку пенсії позивача, Відповідачем мало бути враховано заробітну плату в сумі 287 грн., а не заробітну плату в сумі 157 крб., оскільки згідно наказу № 193 від 15.08.1986 року йому проведено виплату заробітної плати з 29.07. по 31.07.1986 року в подвійному розмірі. Другий оклад у вигляді премії позивачу було виплачено лише в серпні 1986 року, оскільки наказ про таку виплату був прийнятий лише 15.08.1986 року, що відображено в архівній довідці Центрального архівного відділу внутрішніх військ МВС України від 20.01.2012 року №70, що міститься в матеріалах справи.

Постановою ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, Всесоюзної Центральної Ради професійних союзів від 07.05.1986 року №524-156 та постановою Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року №168-5 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» було постановлено виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів ВС, що виконують службові обов»язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади по військовому або спеціальному званню в подвійному розмірі.

Згідно з Розпорядженням РМ СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17.05.1986 року №964 рс було дозволено керівникам міністерств і відомств, які беруть участь у ліквідації аварії, за згодою з головою урядової комісії проводити у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах в ІІІ зоні небезпеки, в п»ятикратному розмірі по відношенню з встановленими діючим законодавством нормами, по ІІ зоні - в чотирьохкратному розмірі і в І зоні - трьохкратному розмірі.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року №1031-рс було поширено порядок та умови підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року №964, на військовослужбовців, начальницький та рядовий оклад ОВС.

Отже, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що в усіх випадках премія (винагорода, другий оклад) яку отримали особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, враховується до заробітку, з якого обчислюється пенсія, а заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної у зазначений період.

Аналогічна правова позиція підтримана ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду в ухвалі від 01.07.2014 року по справі № 753/6061/14а.

Таким чином, посилання відповідача на те, що при розрахунку пенсії позивача було взято заробітну плату в зоні відчуження з 29.07.1986 року по 31.07.1986 року згідно довідки від 10.02.2012 року за №18 виданої ГУ внутрішніх військ МВС України, а тому підстав для перерахунку пенсії позивача немає, - не ґрунтуються на законі і є такими, що порушують права позивача. ГУ ВВ МВС України видало довідку про заробітну плату без врахування наказу № 193 від 15.08.1986 року який знаходився в Центральному архівному відділі ВВ МВС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

На підставі п. 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 та п. 2.10, довідки про заробітну плату видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією де працювала особа, яка звертається за пенсією. Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження при призначенні або перерахунку пенсії є первинні документи про нарахування такої заробітної плати та фактичної тривалості роботи безпосередньо в зоні відчуження. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємствами відповідно до первинних документів про період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за нормативними документами того часу.

Відповідно до довідки Центрального архівного відділу ВВ МВС України від 20.01.2012 року №70 позивач в період з 29.07 по 31.07.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а саме виїзди у зону №3 м. Прип»ять для виконання роботи, за яку оплата здійснена на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що Відповідачем порушено вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, яка визначає, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. № 2 у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх на відповідність усім вимогам, вказаним у ч. 3 ст. 2 КАС України.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, позивач має право на перерахунокта виплату пенсії виходячи із фактичного заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження у липні 1986 року в сумі 287 крб., в тому числі другого окладу за липень 1986 року у розмірі 130 крб. із застосуванням кратності, за період з 29.07.1986 року до 31.07.1986 року у розмірі відшкодування фактичних збитків, починаючи з 26.11.2015 року - дня звернення до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а тому відмова Відповідача здійснити позивачу такий перерахунок є неправомірною.

За таких обставин суд вважає, що дії суб'єкту владних повноважень - Лівобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві при здійсненні ним владних управлінських функцій не є правомірними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6,11,104,105,160,256 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Лівобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії, виходячи із фактичного заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження.

Зобов»язати Лівобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату з урахуванням виплачених сум ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії, виходячи із фактичного заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження у липні 1986 року в сумі 287 крб., в тому числі другого окладу за липень 1986 року у розмірі 130 крб. із застосуванням кратності, за період з 29.07.1986 року до 31.07.1986 року у розмірі відшкодування фактичних збитків, починаючи з 26.11.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Головуючий: