Справа № 820/15385/14
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 р.Справа № 820/15385/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудки О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. по справі № 820/15385/14

за позовом Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в особі Харківської регіональної філії

до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" в особі Харківської регіональної філії (в подальшому - ХРФ ДП «Центр ДЗК») звернулося до суду з адміністративним позовом до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (в подальшому - Київської ОДПІ), в якому, з урахуванням подальших уточнень, просить: визнати протиправним і скасувати рішення № в.о. заступника начальника Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області Іващенко Т.В. від 13.08.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску; зобов'язати відповідача перерахувати на поточний рахунок ХРФ ДП «Центр ДЗК» зайве стягнуті кошти у розмірі 9468,30 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 року вищезазначений адміністративний позов задоволено частково, а саме: скасовано рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова № від 13.08.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, у задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Конституції України, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", КАС України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України у справі здійснено правонаступництво відповідача у справі шляхом заміни Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області його правонаступником Київською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ХРФ ДП «Центр ДЗК» є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та перебуває на обліку в Київській ОДПІ .

23.07.2012 року між позивачем (Клієнт) та АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" (Банк) укладено договір № 422-311/09/12 про відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково - касового обслуговування (т. 1 а. с. 11-16).

Відповідно до п. 2.4 вказаного Договору № 422-311/09/12 від 23.07.2012 року про відкриття банківських рахунків на здійснення розрахунково-касового обслуговування з АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК", Банк зобов'язався розрахунково-касові документи ХРФ ДП «Центр ДЗК» приймати та виконувати в день їх надходження.

ХРФ ДП «Центр ДЗК» для виплати заробітної плати працівникам та розрахунків з бюджетом направлені за системою "КЛІЕНТ-БАНК" до АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" платіжні доручення від 20.02.2014 - 28.02.2014 року № 120, № 121, № 122, № 123, № 126, № 127, № 128, №129, № 134, № 135, № 136, №139, № 140, № 141, № 144, № 145, № 146, № 147, № 150, № 151, № 152, № 157, № 158, № 159, № 162, № 163, № 164, № 165, № 166, № 169, № 170, № 171 про переказ грошових коштів для сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб за лютий 2014 року у розмірі 177654,12 грн., а також у розмірі 149813,59 грн. для сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб за першу половину березня 2014 року (т. 1 а. с. 168-199).

Вказані платіжні доручення прийняті Харківським регіональним відділенням АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" за системою "КЛІЕНТ-БАНК" до виконання, внаслідок чого відповідні кошти списані з поточного рахунку Харківської регіональної філії Центру ДЗК для їх переказу до податкових органів (т. 2 а. с. 14-29).

07.03.2014 року з банківської виписки АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" по рахунку ХРФ ДП «Центр ДЗК», позивач дізнався про не проведення переказу вищевказаних грошових коштів для сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб до бюджету, а також повернення їх на рахунок позивача.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.02.2014 року прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "БРОКБІЗНЕСБАНК".

Листом від 11.07.2014 року за № 21-4539/14 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (т. 2 а. с. 33) повідомив позивача, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 року № 339 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" прийнято рішення від 11.06.2014 року № 45 про початок здійснення процедури ліквідації АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК". Розглянуто питання про відшкодування коштів, які перераховано ХРФ ДП «Центр ДЗК» на зарплатні картки працівників, та уповноваженій особі Фонду на ліквідацію АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" надано роз'яснення щодо включення працівників ХРФ ДП «Центр ДЗК» до списку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Із виписки за особовим рахунком позивача за 16.06.2014 року (т. 2 а. с. 30-32) встановлено, що в цей день ХРФ ДП «Центр ДЗК» здійснила виплату заробітної плати за лютий 2014 року та першу половину березня 2014 року, що заблокована з вини АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК", з урахуванням компенсаційних доплат, а також забезпечила одночасне перерахування єдиного соціального внеску і податку з доходів фізичних осіб за лютий 2014 року та першу половину березня 2014 року та лікарняних за грудень 2013 року відповідно до п. 168.1.2 Податкового кодексу України. Виплата заробітної плати працівникам ХРФ ДП «Центр ДЗК» за лютий 2014 року та першу половину березня 2014 року, що була заблокована з вини АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК", з урахуванням компенсаційних доплат, а також одночасне перерахування єдиного соціального внеску і податку з доходів фізичних осіб за лютий 2014 року та першу половину березня 2014 року та лікарняних за грудень 2013 року відповідно до п. 168.1.2 Податкового кодексу України відбулася з відкритого ХРФДП «Центр ДЗК» розрахункового рахунку в ПАТ "УкрСиббанк".

Рішенням ДПІ у Київському районі м. Харкова від 13.08.2014 року № до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 8421,75 грн. (10%) та нараховано пеню в розмірі 1046,55 грн. (0,1%) на суму недоїмки за період з 21.05.2014 року по 16.06.2014 року (т. 1 а. с. 10).

Позивач, не погоджуючись із вищезазначеним рішенням відповідача від 13.08.2014 року № , звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що винесене відповідачем рішення № від 13.08.2014 року є безпідставним та неправомірним, а вимога про зобов'язання відповідача перерахувати позивачу зайве стягнуті кошти передчасна.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абзацом 2 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України від 08.07.2010 р. № 2464-VI (в подальшому Закону Ураїни № 2464- VI) «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Для вказаних платників єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України № 2464-VI).

Згідно із ч. 5 ст. 7 Закону України № 2464-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 8 ст. 9 Закону України № 2464-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платник єдиного внеску зобов'язаний у повному обсязі обчислювати і сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Згідно із ч. 12 ст. 9 Закону України № 2464-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Частиною 10 статті 9 Закону України № 2464-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що в разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Із урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, перераховавши кошти на відкритий рахунок в АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК", виконав покладений на нього законодавцем обов'язок щодо сплати єдиного внеску, не своєчасне зарахування таких коштів сталося не з вини ХРФ ДП «Центр ДЗК», а з підстав віднесення ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" до категорії неплатоспроможних, у зв'язку з чим рішення відповідача № від 13.08.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску підлягає скасуванню.

Доводи апелянта, що позивач не міг посилатися на платіжні доручення за лютий та першу половину березня 2014 року, прийняті ПАТ «Брокбізнесбанк», оскільки відповідно до розрахунку, оскаржуваного рішення № від 13.08.2014 року, штрафні санкції та пеня нараховані за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску за квітень 2014 року, колегія суддів вважає безпідставними з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що з вини ПАТ «Брокбізнесбанк» у ХРФ ДП «Центру ДЗК» виникла недоїмка за лютий та березень 2014 року, яка була погашена позивачем 16.06.2014 року після усунення перешкод для проведення цих виплат.

Аналізом облікової картки платника ХРФ ДП «Центр ДЗК», розрахунку штрафної санкції ХРФ ДП «Центр ДЗК», виписок за особовим рахунком позивача № 8400 ПАТ «Укрсиббанк» ХРФ ДП «Центр ДЗК» встановлено, що своєчасно сплачений єдиний внесок за загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2014 року зараховувався контролюючим органом в рахунок погашення недоїмки за лютий та березень 2014 року, яка виникла не з вини позивача, а залишок суми зараховувався в період, за який було проведено цей платіж .

Таким чином , недоїмка за квітень 2014 року виникла не з вини позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування до нього штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на підставі рішення відповідача № від 13.08.2014 року .

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно із з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. по справі № 820/15385/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 15.07.2016 р.