Справа № 820/1890/16
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 р.Справа № 820/1890/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Скригонюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної поліції України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. по справі № 820/1890/16

за позовом ОСОБА_2

до Національної поліції України , Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України

про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення сум, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправним та скасувати рішення Національної поліції України в частині включення його до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 21 січня 2016 року та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа», а саме: «4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_2; визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 18 лютого 2016 року № 110 о/с в частині його звільнення; поновити на посаді заступника начальника Управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 24 лютого 2016 року; зобов'язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2016 року позовна вимога ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Національної поліції України в частині включення його до списку поліцейських залишена без розгляду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року визнано незаконним та скасовано рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії національної поліції України від 21 січня 2016 р. та зазначене в розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службові невідповідність", яке прийняте стосовно позивача; визнано протиправним та скасовано наказ Національної поліції України від 18 лютого 2016 року №110-о/с в частині звільнення полковника поліції ОСОБА_2 зі служби в поліції; поновлено полковника поліції ОСОБА_2 на посаді заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 24 лютого 2016 року; зобов'язано Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач - Національна поліція України, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Конституції України, Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про очищення влади», КАС України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з серпня 1988 року.

Відповідно до заяви від 07 листопада 2015 року на підставі наказу № 13 о/с від 07 листопада 2015 року позивач призначений на посаду заступника начальника Управління внутрішньої безпеки в Харківській області управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції із присвоєнням спеціального звання «полковник поліції».

Судовим розглядом встановлено, що з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, на підставі ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465 видано наказ Національної поліції України від 20 листопада 2015 року № 210 о/с "Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві.

На підставі вищезазначеного наказу проведено атестацію позивача - полковника поліції ОСОБА_2, що підтверджує відповідний атестаційний лист. Зі змісту атестаційного листа, за висновком прямого керівника позивача, полковник поліції ОСОБА_2, відповідає займаній посаді.

18 січня 2016 року позивач пройшов тестування у Центральній атестаційній комісії Національної поліції України, за результатами якого набрав 54 бали зі 120.

Згідно з висновку атестаційної комісії від 21 січня 2016 року, ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

За результатами проведеного атестування прийнятий висновок про невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді та наказом від 18 лютого 2016 року № 110 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (службова невідповідність).

Не погодившись із зазначеним наказом, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані висновок та наказ необґрунтовані та підлягають скасуванню, у зв'язку з чим підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина перша статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція), зокрема її пункт 3 розділу І визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри. Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Відповідно до пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Судовим розглядом встановлено, що в наказі Національної поліції України від 07 листопада 2015 року № 13 о/с "По особовому складу" Департаменту внутрішньої безпеки зазначено, що позивач, який мав спеціальне звання "підполковник міліції", призначений старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах з присвоєнням спеціального звання "підполковник поліції" в порядку переатестування, як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ.

Згідно до пунктів 10-13 розділу IV Інструкції, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу. Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Пунктами 15-16 розділу IV Інструкції передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно пунктів 17-20 розділу IV Інструкції, атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення. Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії. Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до змісту атестаційного листа, позивач охарактеризований безпосереднім керівником виключно з позитивного боку, зокрема як дисциплінований та професійно підготовлений працівник, який постійно працює над підвищенням свого професійного рівня, за період служби мав 5 дисциплінарних стягнень та 14 заохочень; на момент атестації діючих стягнень не мав.

Згідно протоколу Центральної атестаційної комісії Апарату Національної поліції України ОП №15.00002115.0004046 від 21 січня 2016 року вбачається, що комісією одноголосно (за - 5, проти - 0, утримались - 0) прийнято рішення, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.132).

Центральною атестаційною комісією №1 Апарату Національної поліції України при прийнятті рішення стосовно позивача досліджувались декларація про доходи, послужний список, інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 Закону України «Про очищення влади», та інформація з відкритих джерел.

Згідно довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», інформаційної довідки начальника ВКЗДВБ НП України, довідки начальника ДВБ НП України (а.с.105-109) не вбачається, що позивач характеризується негативно чи має низькі показники службової діяльності. Згідно із довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», до позивача заборони, передбачені ст.ст.2-3 Закону України «Про очищення влади», не застосовуються; за результатами складання підсумкових заліків зі службової підготовки за 2014-2015 роки позивач отримав оцінки «добре» та «відмінно» (а. с. 106).

Крім того, у протоколі атестаційної комісії не відображено, з яких мотивів виходила атестаційна комісія, приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді, та вважаючи за необхідне прийняти рішення про необхідність його звільнення зі служби в поліції, а не про необхідність його переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність. Також відсутній перелік питань, які були поставлені під час проведення співбесіди атестаційною комісією позивачу та на які позивач не надав чи уникав відповіді.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що рішення Центральної атестаційної комісії від 21 січня 2016 року, про те, що ОСОБА_2, займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність не ґрунтується на вимогах Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом міністра внутрішніх справ України № 1465 від 17 листопада 2015 року, прийнято атестаційною комісією без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, у зв'язку з чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Доводи апелянта, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду із цією позовною вимогою колегія суддів вважає безпідставними з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 рішення Центральної атестаційної комісії національної поліції України від 28 січня 2016 р. оскаржував до апеляційної атестаційної комісії, тобто скористався передбаченим ч. 4 ст. 99 КАС України правом досудового вирішення спору.

Згідно Протоколу Центральної апеляційної атестаційної комісії № 05-02/01-21 від 05 лютого 2016 року заява ОСОБА_2 залишена без розгляду відповідачем.

Проте, відповідачем не надано будь - яких доказів, що позивач дізнався про результати оскарження раніше ніж 12 березня 2016 року.

Згідно ч. 4 ст. 99 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що позивачем не пропущений, встановлений ч. 3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду.

Відповідно до пункту 24 Інструкції, за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Згідно з пунктом 28 Інструкції, керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

У зв'язку з тим, що рішення Центральної атестаційної комісії від 21 січня 2016 року, про те, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність скасовано, підлягає скасуванню і винесений на його підставі наказ Голови Національної поліції України №110 о/с від 18 лютого 2016 року про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 887 «Про утворення територіального органу Національної поліції» створено Департамент внутрішньої безпеки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції - юридичну особу публічного права. Наказом Голови Національної поліції України від 09 листопада 2015 року №83 затверджено Положення про Національну поліцію України.

Згідно з пунктами 4 та 5 розділу V вищевказаного Положення Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України є юридичною особою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби та банківських установах та печатку із зображенням Державного герба України та ідентифікаційним кодом ЄДРПОУ.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позовна вимога про поновлення ОСОБА_2 з 24 лютого 2016 року на службі в поліції на посаді заступника начальника Управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України обґрунтована та підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік, у зв'язку з чим колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь з Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України грошового забезпечення за час вимушено прогулу.

Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно із з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Національної поліції України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. по справі № 820/1890/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 15.07.2016 р.