Справа № 803/1179/15-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2016 р. м. Київ К/800/11631/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Шевчук П.О.,

представника позивача Нежельської О.С.,

представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 у справі №803/1179/15-а (№876/6879/15) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, третя особа - Управління держземагенства у Ковельському районі Волинської області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представників сторін, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, третя особа - Управління держземагенства у Ковельському районі Волинської області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.01.2015 №.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Ковельська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області 21.04.2016 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 18.05.2016 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 269, 274, 286, 287 Податкового кодексу України, статей 69, 70, 86 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Ковельською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром» по питанню нарахування земельного податку за період з 20.09.2012 по 31.10.2014.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 287.6 статті 287 та пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, а саме: занижено земельний податок на загальну суму 480716,23грн., у тому числі за 2012 рік на 50151,72грн., за 2013 рік на 220870,89грн., за січень-жовтень 2014 року на суму 209693,62грн..

За результатами перевірки Ковельською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області складено акт від 24.12.2014 №95/15-33606749 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.01.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб на загальну суму 600895,29грн., у тому числі 480716,23грн. основного платежу та 120179,06грн. штрафних санкцій.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром» придбано у власність ряд нежитлових будівель та споруд, що розташовані на земельній ділянці площею 482840кв.м. за адресою: м. Ковель, вул. Варшавська, 1, кадастровий номер :13:004:002.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтею 120 Земельного кодексу України та статтею 377 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частиною другою статті 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Пунктом 286.2. статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За встановлених судами обставин, позивач набув права користування земельними ділянками під об'єктами нерухомості та відповідно зобов'язаний був сплачувати земельний податок за такі ділянки у загальному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 24.12.2010 по справі №21-54а10.

Щодо посилання судів попередніх інстанцій на те, що на земельній ділянці за адресою: м. Ковель, вул. Варшавська, 1, кадастровий номер :13:004:002 знаходиться 66 об'єктів нерухомого майна, які належать різним власникам, а ділянки під нерухомістю позивача окремо не сформовані, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Використання землі в Україні є платним, а тому обов'язок зі сплати податку за землю виникає з часу державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що розташоване на відповідній ділянці, і не вчинення позивачем дій щодо встановлення меж ділянки, яка перебуває у його користуванні, не оформлення документів з певних причин не позбавляє такого обов'язку. У такому випадку позивач зобов'язаний сплачувати земельний податок пропорційно до площі, зайнятої будівлями, що належать йому на праві власності.

Отже, для правильного вирішення справи щодо визначення розміру земельного податку необхідно встановити базу оподаткування з урахуванням площі, зайнятої будівлями, належними Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром».

Суду варто обговорити питання щодо можливості призначення експертизи для встановлення площі земельних ділянок, що знаходяться під будівлями позивача, з метою визначення об'єкту оподаткування.

Відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки встановлення нових обставин вимагає дослідження доказів, що знаходиться поза межами касаційного розгляду справи, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції із скасуванням ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій як таких, що не відповідають статті 159 цього Кодексу.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 у справі №803/1179/15-а (№876/6879/15) скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв