Справа № 2-а-7047/11
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Деснянський районний суд міста Києва
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов'язання вчинити дії,.

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2011 року позивач, звернувшись до суду з вищевказаним позовом, посилався на неправильність нарахування йому відповідачем щорічної допомоги до 5 травня за 2007-2011 роки, тому, позивач просив зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2007-2011 роки з урахуванням раніше проведених виплат, також просив не відходити від встановленого законом та у разі задоволення позову - судом - порядку нарахування разової допомоги і в подальшому відповідно до положень Закону України «Про ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 2551-XII. Крім того, просив стягнути з відповідачів на його користь, згідно ст.90, 94 КАС України, кошти, затрачені ним на правову допомогу в розмірі 400грн.

У судове засідання позивач не з»явився, в своїй позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача - Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в судове засідання не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду від нього надійшли письмові заперечення проти позову, в яких просив в задоволенні позовних вимог позивача відмовити та розглядати справу за відсутності їх представника.

Відповідач - управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не з»явився, про день, час і місце розгляду справи по

З урахуванням положень ст. 128 КАС України, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті у відсутність представників відповідачів та позивача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Позивач має статус учасника бойових дій, згідно посвідчення серії АА №246371

від 27 серпня 2002 року (а.с.8) і має право на пільги, встановлені законодавством

України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх

соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова

грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Ухвалою суду від 14.10.2011 року позовні вимоги в частині вимог за 2007-2010

роки - залишено без розгляду.

Судом встановлено, зо позивачеві було виплачено у 2011 році разову грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік у розмірі 460,00 грн., що не заперечується сторонами

Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»учасникам бойових дій передбачена виплата разової допомоги в меншому розмірі, ніж це передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Тобто, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлюють розмір щорічної допомоги до 5 травня інвалідам війни.

Вирішуючи питання про те, положення якого Закону підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Відповідно до ч. З ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що вищезазначеним Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»фактично змінено положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв у часі раніше, пріоритетними в даному випадку є положення статей Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Рішення Конституційним Судом України, щодо неконституційності положень

Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», в частині, що регулює

виплати інвалідам війни, учасникам бойових дій - не приймалось.

Як встановлено судом, відповідачем грошова допомога до 5-го травня була виплачена позивачу у розмірі, передбаченому Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити позивачеві перерахунок та забезпечити йому, як учаснику бойових дій, виплату недоотриманої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»за 2011 рік.

Отже, дії відповідача щодо здійснення позивачеві виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» є правомірними.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. ст. 17, 158-162 КАС України, Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік -залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: