Справа № 285/1136/16-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кулик П.О.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"12" липня 2016 р. Справа № 285/1136/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від "18" травня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання відновити нарахування і виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що полягають у призупиненні виплати йому пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зобов"язати відповідача поновити йому виплату вказаної пенсії, починаючи з 01 червня 2015 року у попередньому розмірі, та стягнути на його користь судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18.05.2016 позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій щодо припинення виплати пенсії протиправними та зобов'язання відновити нарахування, та виплату пенсії, задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призупинення виплати ОСОБА_3 пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 01 червня 2015 року у попередньому розмірі.

Допущено негайне виконання постанови у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач, працюючи керівником апарату Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, з грудня 2005 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

15 березня 2016 року позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про відновлення йому виплати раніше призначеної пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Листом № 479/П-11 від 25.03.2016 року управління відмовило у відновленні виплати пенсії згідно ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року, внесено зміни до ст. 54 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими передбачалося, що у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених ЗУ "Про статус народного депутата України", Закону України "Про державну службу", Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пенсії призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки він продовжує працювати на посаді, яка відноситься до категорії державного службовця, тому виплата пенсії з 01.04.2015 року припинена і підстав для її виплати немає.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії призначеної позивачу відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", (у редакції чинній з 01.04.2015 р.), тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", то в період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року пенсія призначена згідно ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виплачуватись не повинна.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний у пункті 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" вищевказаного Закону, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу", щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цим Законом не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України "Про державну службу", пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим, передбачені ч.1 ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 01 червня 2015 року перешкоди для її виплати відсутні.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції по суті, однак вважає помилковим зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії, про які йшлося вище, за період 01.06.2016 по 13.10.2016 року з огляду на таке.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала.

Крім того, спірні правовідносини виникли з приводу виплати пенсії, яка за своєю правовою природою не є одноразовою виплатою, а носить щомісячний та безстроковий характер. Про припинення виплати пенсії позивач дізнався у відповідному місяці.

Враховуючи, що позовну заяву було подано 14.04.2016 року суд приходить до висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання пенсії за період з 01.06.2016 року по 13.10.2016 року, що з врахуванням приписів ст.100 КАС України є підставою для залишення позову у вказаній частині без розгляду й відповідно скасування постанови суду першої інстанції у вказаній частині.

До задоволення підлягають позовні вимоги про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити та виплатити позивачу пенсію за вислугу років починаючи з 14 жовтня 2015 року.

Суд першої інстанції вказаного не врахував і дійшов помилкового висновку, що позивач не пропустив строк звернення до суду за захистом порушеного права.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд частково погоджується з відповідними доводами апеляційної скарги УПФ.

Інші доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення.

Тому в решті постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від "18" травня 2016 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог з 01 червня 2015 року.

Позовні вимоги за період з 01 червня 2015 року по 13 жовтня 2015 року залишити без розгляду.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11700

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,