Справа № 815/3309/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3309/16
УХВАЛА

14 липня 2016 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стеценко О.О., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приморського відділу ДВС м. Одеса про скасування постанови про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Приморського відділу ДВС м. Одеса про скасування постанови Другого ДВС у Приморському районі м. Одеси серія та номер АН 385186 від 20.11.2006 року про накладення арешту на квартиру № 4 на площі ОСОБА_3, будинок № 1 в місті Одеса.

Згідно п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 КАС України; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суддя встановив наявність підстав для відмови у відкритті провадження за вказаним адміністративним позовом з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначені судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, субєктивного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби встановлені ст. 181 КАС України.

Частиною 1 даної статті визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» №3 від 13 грудня 2010 року судами при розгляді справ з приводу оскарження дій державного виконавця стосовно арешту майна боржника потрібно враховувати, що в межах статті 181 КАС України розглядаються вимоги щодо арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Аналогічний порядок звернення до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про зняття арешту з майна передбачено ч. 2 ст. 114 та ст. 152 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачі є спадкоємцями майна, що належало ОСОБА_4, а саме: квартири № 4 на площі ОСОБА_3 будинок № 1 в місті Одеси. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.12.2015 року на вказану квартиру визнано право власності за позивачами, а саме: ? частини квартири за ОСОБА_1 та ? частини квартири за ОСОБА_2 Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, а саме: листа-відповіді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 № 196/02-14 від 11.05.2016 року, право власності на ? частини квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 25.03.2016 року. Проте, на звернення ОСОБА_2, як спадкоємця, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право власності на імя ОСОБА_2 у звязку із наявністю арешту на вказане майно.

Відповідно до даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57645158 від 19.04.2016 року, на майно квартиру № 4 на площі ОСОБА_3 будинок № 1 в місті Одеси постановою Другого ДВС у Приморському районі м. Одеси серія та номер АН 385186 від 20.11.2006 року накладено арешт. В тексті позовної заяви позивачами зазначено, що у Приморському відділі ДВС інформації щодо причин та підстав накладення арешту інформації надано не було.

Зазначені обставини слугували підставою для звернення позивачів до суду з позовом про скасування постанови Другого ДВС у Приморському районі м. Одеси серія та номер АН 385186 від 20.11.2006 року про накладення арешту на квартиру № 4 на площі ОСОБА_3, будинок № 1 в місті Одеса.

Вивчивши матеріали позовної заяви, характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами по справі, суддя встановив наявність підстав для відмови у відкритті провадження за вказаним адміністративним позовом. Так, суддя вважає, що правовідносини які виникли між позивачами та відповідачем стосується правовідносин щодо права власності на майно, на яке накладений арешт. Як вбачається з тексту позовної заяви та доданих матеріалів, підставою звернення позивачів до суду є необхідність звільнення майна з під арешту, що був накладений органом ДВС в 2006 року, у звязку з чим, належним встановленим законодавством способом захисту прав, свобод та інтересів позивачів є звернення до суду за місцезнаходженням арештованого майна в порядку цивільного судочинства з вимогами про виключення майна з опису та зняття арешту, як такого, що на законних підставах належить позивачам.

Постановою пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» №6 від 27.08.1976 року зазначено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

На підставі викладеного, суддя вважає, що спірні правовідносини не відносяться до компетенції адміністративного суду, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, розяснивши позивачу його право звернення із зазначеними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 109, 165, 181 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приморського відділу ДВС м. Одеса про скасування постанови про накладення арешту на майно.

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приморського відділу ДВС м. Одеса про скасування постанови про накладення арешту на майно - повернути позивачам.

Розяснити позивачам право на звернення з відповідним позовом на загальних підставах в порядку цивільного судочинства України до місцевого загального суду.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою з тих самих підстав до Одеського окружного адміністративного суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Стеценко О.О.