Справа № 466/5769/16-а
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/5769/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, зобов»язання до вчинення дій , -

встановив:

29.06.16 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом , в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії УПФ України у Шевченківському районі м. Львова щодо відмови у перерахунку йому пенсії, та зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії виходячи з розміру 90 % місячного заробітку згідно довідки прокуратури Львівської області від 21.06.16 р. № 18/1095, відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» в редакції від 12.07.01 р. № 2663-Ш, що діяла станом на жовтень 2001 р. без застосування будь-яких обмежень максимального розміру пенсії, починаючи з 01.01.16 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з жовтня 2003 року він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, як отримувач пенсії за вислугу років згідно з Законом України «Про прокуратуру». Пенсія призначена в розмірі 80 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Львівської області.

21.06.2016р. він звернувся із заявою до відповідача про проведення перерахунку його пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії, згідно довідки прокуратури про заробітну плату від 21.06.16р. № 18/1095, у звязку із збільшенням заробітної плати відповідно до постанови Кабміну № 1013 від 09.12.15р.

Однак, листом від 22.06.2016 р.ОСОБА_3 ПФУ в Шевченківському районі м. Львова № 6121/03-15 йому відмовлено у проведенні перерахунку, оскільки Законом України від 28.12.2014 №76-УШ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» з 01.01.2015 внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Тобто, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівників прокуратури буде визначено після прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акту.

Вважає, що внаслідок дій відповідача порушено його конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, передбачені Конституцією України, іншими Законами України, так як їй неправомірно відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років, оскільки відповідач послався на норму закону, яка не може бути застосована в часі при перерахунку пенсії за вислугу років.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Просив позов задовольнити .

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позивачем вимог заперечила, посилаючись на письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи.

Оглянувши заяву відповідача, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та Законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що з жовтня 2003 року позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України у Шевченківському районі м. Львова як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Пенсія призначена на умовах ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 80 % від суми місячної заробітної плати. При призначенні пенсії враховано стаж роботи за вислугу років в органах прокуратури понад 20 років.

21.06.2016 року він звертався до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова з заявою про перерахунок розміру його пенсії за вислугу років, у звязку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури, відповідно до постанови Кабміну від 09.12.15р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». До звернення долучена довідка про заробітну плату від 21.06.16р. № 18/1095.

Листом з управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова від 22.06.2016 № 6121/03-15 йому відмовлено в перерахунку пенсії оскільки Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до статті 50-1 Закону України, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Разом з тим відповідного нормативно-правового акту Кабінетом Міністрів України не прийнято.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Як встановлено, позивачу ОСОБА_2 призначено пенсію відповідно до ч.1. ст.50-1 Закону України Про прокуратуру (із змінами внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ, що діяла станом на жовтень 2001 року), якою передбачено, що працівникам, які не мають вислуги 20 років,якщо стаж служби в органах прокуратури становить не менш 10 років, після досягнення чоловіками 55 років при загальному стажі роботи 25 років і більше, а жінкам - 50 років при загальному стажі 20 років і більше, пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах з розрахунку 80 відсотків місячного заробітку за 20 років вислуги. За кожний рік загального стажу понад 25 років для чоловіків та 20 років для жінок, пенсія збільшується на один відсоток місячного заробітку, з якого вона обчислюється.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури повинна застосовуватись норма, яка визначає умови перерахунку та розмір пенсії у відсотках, що діяли на момент призначення пенсії.

При призначені позивачу пенсії за вислугу років Пенсійного фонду України було враховано стаж роботи в органах прокуратури України на прокурорських посадах ( 37 років 10 місяців). Пенсія призначена у жовтні 2003 року відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру (в редакції, чинній на час призначення пенсії - станом на 2001 рік) у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.

Згідно п.5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року, встановлено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус судді», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже при перерахунку пенсії щодо позивача ОСОБА_2 повинні застосовуватись норми, які діяли на момент призначення пенсії, тобто ст.50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, що діяла станом на жовтень 2001 рік, а тому відмова ОСОБА_3 пенсійного Фонду в Шевченківському районі міста Львова в проведенні перерахунку пенсії, виходячи із розміру 90% суми місячного заробітку згідно довідки прокуратури Львівської області № 18/1095 від 21.06.2016 р. є неправомірною.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Крім цього, відповідно ст.50-1 Закону України Про прокуратуру (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок, призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури повинна застосовуватись норма, яка визначає умови перерахунку та розмір пенсії у відсотках, що діяли на момент призначення пенсії.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно зі ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Так само, зазначена вище правова позиція обґрунтовується постановою Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13), яка згідно зі статтею 244-2 КАС України є обовязковою для судів, які зобовязані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду.

Зокрема, Верховний Суд України у зазначеному вище рішенні вказав, що при застосуванні Закону у часі необхідно виходити з положень ст.22 Конституції України, зміст якої приведено вище.

При цьому Верховний Суд України наголошує, що Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 06.07.1999 №8-рп/99 та від 20.03.2002 №5-рп/2002 виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, ОСОБА_3 державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У зазначених вище рішеннях Конституційний Суд України також вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

З огляду на вище вказану правову позицію Конституційного Суду України, Верховний Суд України в постанові від 17.12.2013 року констатує, що виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права з вказаних спірних питань також викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України № К/800/11225/13 від 20 червня 2013 року та № К/800/1393/14 від 3 липня 2014 року, а також в інших судових рішеннях.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури № 1013 від 09.12.2015 року затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, та у звязку з якою працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року.

Таким чином, всі зміни до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру та інших нормативних актів, які були внесені (прийняті) після призначення мені пенсії у 2001 році, не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії позивача ОСОБА_2, а тільки при призначенні пенсії працівникам прокуратури. В даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч. 13 та ч.18 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р.№2663-ІІІ.

Документом, згідно з яким необхідно провести перерахунок пенсії є довідка прокуратури Львівської області від 21.06.2016 року № 18/1095 про заробітну плату.

Враховуючи зазначені вище норми законодавства та судову практику, відповідач ОСОБА_3 пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова був зобовязаний провести перерахунок пенсії на підставі моєї заяви від 21.06.2016 року, документів пенсійної справи, довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату, статті 50-1 Закону України Про прокуратуру (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, що діяла на час призначення пенсії з розрахунку 90% від місячного заробітку без обмеження суми пенсійної виплати, а тому рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивачу є протиправним.

Новий порядок призначення та виплати пенсій прокурорським працівникам не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія вже призначена.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ), ст.ст.2, 6, 14, 17-20, 72, 94, 158- 163, 167, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_3 пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2.

Зобовязати ОСОБА_3 пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 виходячи з розміру 90 % місячного заробітку згідно довідки прокуратури Львівської області від 21.06.16 р. № 18/1095, відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» в редакції від 12.07.01 р. № 2663-Ш, що діяла станом на жовтень 2001 р. без застосування будь-яких обмежень максимального розміру пенсії, починаючи з 01.01.16 р.

Стягнути з ОСОБА_3 пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова в користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з моменту оголошення через Шевченківський райсуд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1