Справа № 308/4144/16-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, інспектора роти № 3 Управління патрульної поліції у м. Ужгород та Мукачеве рядової поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить визнати дії інспектора роти № 3 ДАІ УПП у м. Ужгород та Мукачеві ДПП рядової поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ПС2 № 889053 від 09.04.2016 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за порушення ст. 122 ч.2 КУпАП незаконними, визнати постанову серії ПС № 889053 від 09.04.2016 року у справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.04.2016 року на автомобільній дорозі Київ-Чоп, 792 км., його зупинила інспектор роти № 3 ДАІ УПП у м. Ужгород та Мукачеві ДПП рядовий поліції ОСОБА_2, причину зупинки мотивувала тим, що його автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR 1.9 TDI знаходиться в розшуку, та начебто він не подав світловими покажчиками сигнал повороту відповідного напрямку, чим порушив р. 9.2 «б» ПДР України, у зв»язку з чим на нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС № 889053 від 09.04.2016 року. Однак, такі дії інспектора щодо складання відносно нього постанови про накладення на нього адміністративного стягнення вважає незаконними, а постанову у справі про адміністративне правопорушення протиправною, оскільки дорога на 792 км. дороги Київ-Чоп є дорогою з двостороннім рухом і має по дві смуги руху в кожному напрямку, він напрямку руху не змінював, а рухався в межах лівої смуги руху попутного транспорту по якій рухалися інші автомобілі, при цьому випередження поліцейського автомобіля він здійснив у межах смуги руху попутного транспорту без виїзду на смугу руху зустрічного транспорту, тобто здійснив випередження поліцейського автомобіля у межах смуги руху попутного транспорту без виїзду на смугу руху зустрічного транспорту. Після того як на вказаній ділянці шляху йому було подано патрульною поліцейською машиною сигнал про зупинку , він належним чином користуючись зовнішніми освітлювальними приладами виконав вимогу поліцейського патруля про зупинку для чого прийняв у право та зупинився. Також зазначає, що під час спілкування з поліцейськими ним з»ясовано, що причиною його зупинки насправді було те, що ним приблизно два-три роки тому була подана заява до органів МВС про викрадення у нього державних номерних знаків АО5085АН із вказаного автомобіля, у зв»язку з чим номерні знаки були оголошені в розшук, однак з невідомих йому причин після повернення йому номерів, останні не були виключені із реєстру розшуку. При цьому, після з»ясування обставин , поліцейські патрульні його зобов»язали прослідувати в супроводі службової машини на вул. Гагаріна в м. Ужгород, де розташовується будівля міської поліції, відтак для виправдання свої дій щодо нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення з причини невказання сигналу світловими покажчиками повороту при перестроюванні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні зазначеним вище, просив визнати дії інспектора роти № 3 ДАІ УПП у м. Ужгород та Мукачеві ДПП рядової поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ПС2 № 889053 від 09.04.2016 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за порушення ст. 122 ч.2 КУпАП незаконними, визнати постанову серії ПС № 889053 від 09.04.2016 року у справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення підлягає до скасування, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 889053 від 09.04.2016 року, 09.04.2016 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Чоп, 792 км., при перестроюванні не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив, вимоги п. 92 «б» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України.

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз"їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Позивач зазначає, що рухався по автодорозі Київ Чоп на 792 км., в межах лівої смуги руху попутного транспорту, яка є дорогою з двостороннім рухом, і має по дві смуги руху в кожному напрямку. Під час руху позивач здійснив випередження поліцейського автомобіля у межах смуги руху попутного транспорту , після чогойому було подано патрульною поліцейською машиною сигнал про зупинку , він належним чином користуючись зовнішніми освітлювальними приладами виконав вимогу поліцейського патруля про зупинку для чого прийняв у право та зупинився.

Відповідно до ст. 251 КУпАП , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується правомірність дій та рішення відповідача.

Однак, жодних інших доказів по справі, крім постанови у справі про адміністративне правопорушення, наприклад показів свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи, відповідачем суду не надано.

Крім того, як вбачається з постанови подія з приводу якої винесено постанову мала місце 09.04.2016 року о 19 год. 10 хв., постанова винесена також 09.04.2016 року, місцем розгляду справи зазначено а/д Київ-Чоп, 792 км.

Згідно ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 КпАП України може розглядатися за місцем його вчинення, за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушника.

При цьому у зв»язку з неоднозначним застосуванням судами України при розгляді справ щодо оскарження постанов про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КпАП України, а саме щодо відповідності вимогам ст. 276 КпАП України винесення постанови одразу після складення протоколу Конституційним Судом України 26.05.2015 року винесено рішення № 5-рп/2015, в мотивувальній частині якого зазначено, що «підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і за місцем його вчинення», які містяться у ст. ст. 258, 276 КпАП України, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст. 276 Кодексу, за якою справа про адміністративне правопорушення розглядається «за місцем його вчинення» вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Водночас, як також зазначено у вищевказаному рішенні Конституційного Суду України, ст. ст. 256, 277, 268 КпАП України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об»активного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КпАП України, ці вимоги додержані не були, що позбавило його можливості скористатися правами наданими особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ст. 268 КпАП України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на тек органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За таких обставин, суд вважає, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КпАП України не було дотримано вимог законодавства щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивачем не доведено правомірність своїх дій та рішень з приводу складення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а тому з метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ч.3 ст. 162 КАС України суду повноважень при прийнятті постанови та враховуючи положення ст. 293 КУпАП, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1

Керуючись ст. 19 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, ст. ст. 7, 276 КпАП України, ст. ст. 69, 70, 71, 159, 163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 3 ДАІ УПП у м. Ужгород та Мукачеві ДПП рядової поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ПС № 889053 від 09.04.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП - незаконними.

Постанову серії ПС № 889053 від 09.04.2016 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі закрити.

Постанова є остаточною і скарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3