Справа № 539/676/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

08 липня 2016 року м. Київ К/800/15866/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 4 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (далі - ВДВС) в якому просила скасувати постанову відповідача про закінчення виконавчого провадження від 23 лютого 2016 року у виконавчому провадженні № 41945194 (далі - спірна постанова), а також стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що спірний наказ не відповідає вимогам закону, порушує її права, а тому ОСОБА_1 просила про задоволення позову.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 4 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Позивач подала касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та задовольнити позов.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 15 червня 2016 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху, з підстав її невідповідності вимогам пунктів 4, 5 частини 2, частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржнику, у строк до 5 липня 2016 року, запропоновано усунути зазначені в ухвалі недоліки та роз'яснено, що у випадку їх невиконання касаційну скаргу буде повернуто.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали до Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника, зареєстрована в канцелярії суду 7 липня 2016 року, якою недоліки касаційної скарги усунуто.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Як правильно встановлено судами, на виконанні у відповідача перебував виконавчий лист № 2-а/539/16/13 виданий 4 лютого 2014 року Харківським апеляційним адміністративним судом.

23 лютого 2016 року відповідач прийняв оскаржувану постанову на підставі пункту 8 частин 1 статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що відповідач, видаючи спірну постанову, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови, стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 4 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк