Справа № 817/317/16
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"13" липня 2016 р. Справа № 817/317/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника позивача Кириловець Л.А.,

представника відповідача Ратовського А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "07" квітня 2016 р. у справі за позовом Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправним та скасування припису ,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2016 Рокитнівська селищна рада звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управлінням держпраці у Рівненській області про визнання протиправним та скасування припису від 09.02.2016 року №03П/04-9/03А.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано припис Управління держпраці у Рівненській області від 09.02.2016 року № 03П/04-9/03А, винесений відносно Рокитнівської селищної ради.

Присуджено на користь позивача - Рокитнівської селищної ради за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління держпраці у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду, у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити повністю. В апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції не дослідивши належним чином судові рішення (спір між ОСОБА_6 та Рокитнівською селищною радою), посилається на них, адже по жодному з них не прийнято рішення по суті. Також вказав, що положення трудового законодавства гарантують неможливість звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності, тому, роботодавець зобов'язаний оплачувати усі без виключення лікарняні листки, видані працівнику, який захворів до моменту його звільнення. Представник відповідача вважає, що оспорюваний припис є правомірним.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що Управлінням держпраці у Рівненській області проведено позапланову перевірку додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування Рокитнівської селищної ради, результати якої оформлено актом від 09.02.2016 року №03А/04-9 (а.с. 6-8).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статті 35, частин 1-2 статті 52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", що полягало у: недотриманні умов надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалості її виплати (частина 1 статті 35 даного Закону);

-недотриманні строків розгляду документів для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності та неповідомлення належним чином застрахованої особи про причини відмови в призначенні допомоги (частина 1 статті 52 даного Закону);

-недотриманні строків виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності (частина 2 статті 52 даного Закону).

На підставі матеріалів перевірки Управлінням держпраці у Рівненській області винесено припис від 09.02.2016 року №03П/04-9/03А, яким Рокитнівську селищну раду зобов'язано усунути порушення вимог статті 35, частин 1-2 статті 52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" та провести оплату листків непрацездатності серія АВХ №492234, серія АВБ №143681, серія АВХ №493623 (а.с. 5).

Позивач, вважаючи дії відповідача по прийняттю припису від 09.02.2016 року №03П/04-9/03А протиправними, звернувся до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог статті 35, частин 1-2 статті 52 Закону України №2240-III є необґрунтованими, а оспорюваний припис від 09.02.2016 року №03П/04-9/03А винесений без існування для цього законних підстав та є протиправним і підлягає скасуванню судом.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Встановлено, що з 18.04.2011 року ОСОБА_6 працювала на посаді касира Рокитнівської селищної ради (а.с. 31).

Розпорядженням голови Рокитнівської селищної ради від 30.03.2012 року №1 "Про надання відпустки касиру селищної ради ОСОБА_6 з подальшим її звільненням", ОСОБА_6, касиру селищної ради, надано чергову відпустку за період роботи з 06.01.2011 року по 05.01.2012 року тривалістю 29 календарних днів, а саме: основну відпустку тривалістю 9 календарних днів за період роботи з 06.01.2011 року по 17.04.2011 року згідно ст. 35 Закону України "Про державну службу" з 02.04.2012 року по 10.04.2012 року (включно); основну відпустку тривалістю 17 календарних днів за період роботи з 18.04.2011 року по 05.01.2012 року згідно ст. 6 Закону України "Про відпустки" з 11.04.2012 року по 28.04.2012 року (включно); додаткову відпустку тривалістю 3 календарних дні з 30.04.2012 року по 01.05.2012 року (включно) згідно ст. 35 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи" та звільнено останню у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України з 03.05.2012 року відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України "Про відпустки" та ст. 241-1 Кодексу законів про працю України (а.с. 32).

Також встановлено, що на період перебування ОСОБА_6 у відпустці припав період її хвороби, про що їй було видано листки непрацездатності:

-серії АВУ №575594, виданий Рівненською обласною клінічною лікарнею 14.05.2012 року, в якому зазначено "звільнення від роботи 18.04.-17.05.2012 року, продовжує хворіти" (а.с. 9);

-серії АВХ №492531, виданий Рокинівською районною поліклінікою 18.05.2012 року в якому зазначено "звільнення від роботи 18.05-24.06.2012, стати до роботи 25.06.2012 року" (а.с. 9);

-серії АВХ №492234, виданий Рокинівською районною лікарнею 02.07.2012 року, в якому зазначено "звільнення від роботи 25.06-02.07.2012, стати до роботи 03.07.2012 року" (а.с. 73);

-серія АВБ №143681, виданий Рівненським обласним спеціалізованим диспансером радіаційного захисту населення 03.07.2012 року, в якому зазначено "звільнення від роботи 03.-13.07.2012 року, стати до роботи 14.07.2012 року" (а.с. 74);

-серія АВХ №493623, виданий Рокинівською районною поліклінікою 18.07.2012 року, в якому зазначено "звільнення від роботи 18.07.-13.08.2012 року, стати до роботи 14.08.2012 року" (а.с. 75).

Встановлено, що листки непрацездатності серії АВУ №575594 від 14.05.2012 року, серії АВХ №492531 від 18.05.2012 року, надані ОСОБА_6 Рокитнівській селищній раді, оплачені позивачем та даний факт не оспорюється відповідачем.

Рішенням комісії соціального страхування Рокитнівської селищної ради, оформленим протоколом від 29.09.2014 року №1, ОСОБА_6 в оплаті листків непрацездатності серії АВХ №492234 від 02.07.2012 року, серії АВБ №143681 від 03.07.2012 року, серії АВХ №493623 від 18.07.2012 року відмовлено, про що заявника повідомлено листом від 29.09.2014 року №855 (а.с. 34-36).

Перевіркою відповідача встановлено, що позивач не оплатив листки непрацездатності серія АВХ №492234, серія АВБ №143681, серія АВХ №493623, видані працівнику ОСОБА_6, яка захворіла під час відпустки, що передувала її звільненню, чим допустив порушення вимог Закону.

Страхові випадки, умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалість її виплати передбачені ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 року №2240-III (що був чинним на час спірних правовідносин, надалі - Закон №2240-III).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України №2240-III, право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством.

При цьому, пунктом 1 частини 1 статті 6 Закону №2240-III визначено, що загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону №2240-III, допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків - тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві.

У разі настання тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, під час перебування у щорічній (основній чи додатковій) відпустці допомога надається у порядку та розмірах, установлених цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України №2240-III, допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується не по день звільнення, а за увесь період до відновлення працездатності, незалежно від факту звільнення застрахованої особи.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 даного Закону, у разі настання тимчасової непрацездатності застрахованої особи у період вирішення спору про незаконність її звільнення з роботи, допомога по тимчасовій непрацездатності надається за умови поновлення застрахованої особи на роботі з дня винесення такого рішення відповідним органом.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону №2240-III, документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше п'яти днів після винесення відповідного рішення.

Частиною 2 статті 52 Закону №2240-III передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Частиною 6 статті 52 Закону №2240-III встановлено, що матеріальне забезпечення, передбачене цим Законом, виплачується у разі, якщо звернення за його призначенням надійшло не пізніше дванадцяти календарних місяців з дня відновлення працездатності, встановлення інвалідності, закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, смерті застрахованої особи або члена сім'ї, який перебував на її утриманні.

Пунктами 2-3 Порядку оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів підприємства, установи, організації, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року №439 (що був чинним на час спірних правовідносин), передбачено, що оплата днів тимчасової непрацездатності застрахованій особі провадиться за основним місцем роботи у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати за робочі дні (години) згідно з графіком роботи, що припадають на дні тимчасової непрацездатності. Підставою для оплати днів тимчасової непрацездатності є виданий в установленому порядку листок непрацездатності.

Пунктом 1.8 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, що затверджена Наказом Міністерства охорони здоров'я України 13.11.2001 року №455, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за №1005/6196, встановлено, що листок непрацездатності (довідка) видається і закривається в одному лікувально-профілактичному закладі, крім випадків доліковування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортних закладів. За наявності показань для подальшого лікування іншим лікувально-профілактичним закладом видається новий листок непрацездатності (довідка) як продовження попереднього.

Пунктами 3.12, 3.13 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, що затверджена Наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2004 року за №1456/10055, визначено, що у графі "Звільнення від роботи" у першому стовпчику "З якого числа" дата видачі ЛН (число, місяць, рік) позначається арабськими цифрами; у другому стовпчику "До якого числа включно" дата продовження ЛН (число і місяць) позначається літерами; у четвертому стовпчику "Підпис та печатка лікаря" продовження або закриття ЛН підтверджується підписом та печаткою лікаря. Якщо ЛН продовжується в амбулаторних умовах, запис терміну лікування здійснюється відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 року №455, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за №1005/6196. Продовження ЛН здійснюється з обов'язковим зазначенням посад та прізвищ лікаря, завідувача відділення або голови лікарсько-консультативної комісії, що засвідчується їх підписами. У стаціонарному відділенні запис усього терміну лікування може бути вказаний в одному рядку з обов'язковим зазначенням посад та прізвищ лікаря і завідувача відділення, що засвідчується їх підписами та печатками. У графі "Стати до роботи" вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров'я "Для листків непрацездатності". У разі продовження тимчасової непрацездатності підкреслюється "Продовжує хворіти" та зазначається номер нового ЛН.

Оскільки, листки непрацездатності, які підлягають оплаті, повинні бути видані за страховими випадками, які настали у період роботи, то якщо у листку непрацездатності, виданому особі після звільнення заповнено графу "Стати до роботи", наступний лікарняний листок оплаті не підлягає, оскільки охоплює інший страховий випадок, який в даному випадку настав після звільнення з роботи.

Встановлено, що ОСОБА_6 розпорядженням голови Рокитнівської селищної ради від 30.03.2012 року № 1 звільнена з посади касира Рокитнівської селищної ради у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, з 03.05.2012 року.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.02.2013 року по справі № 817/580/13-а позовну заяву ОСОБА_6 до Рокитнівської селищної ради про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду (а.с. 13-15, 68-70).

Відтак, незважаючи на звільнення ОСОБА_6 з роботи з 03.05.2012, відповідачем правомірно були їй оплачені листки непрацездатності серії АВУ № 575594 від 14.05.2012 року, серії АВХ № 492531 від 18.05.2012 року за весь період хвороби по 24.06.2012.

В листку непрацездатності АВХ № 492531 зазначено про необхідність стати до роботи 25.06.2012 року" (а.с. 9).

Листки непрацездатності серії АВХ №492234, АВБ №143681, АВХ №493623 про звільнення ОСОБА_6 від роботи, видані медичними закладами відповідно 02.07.2012, 03.07.2012 та 18.07.2012, стосуються інших страхових випадків та оплаті не підлягають.

З урахуванням всіх обставин по справі колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що висновки відповідача про порушення позивачем вимог статті 35, частин 1-2 статті 52 Закону України №2240-III є необґрунтованими, а оспорюваний припис від 09.02.2016 року № 03П/04-9/03А винесений без існування для цього законних підстав та є протиправним.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "07" квітня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" липня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Рокитнівська селищна рада Рокитнівського району Рівненської області вул. Незалежності, 15,смт. Рокитне,Рокитнівський район, Рівненська область,34200

3- відповідачу/відповідачам: Управління Держпраці у Рівненській області вул.Лермонтова,7,м.Рівне,33028

- ,