Справа № 826/20799/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 липня 2016 року № 826/20799/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Мазур А.С., суддів: Аблова Є.В., Літвінової А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаНаціонального Банку України Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" - правонаступник Акціонерного комерційного інноваційного Банку "Укрсиббанк"
провизнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Національного Банку України, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" - правонаступник Акціонерного комерційного інноваційного Банку "Укрсиббанк", в якому просить визнати протиправною бездіяльність Національного банку України та зобов'язати надати інформацію на запит позивача від 26 серпня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 серпня 2015 року звернувся до Національного банку України із запитом щодо отримання інформації в порядку ст.ст. 3, 4, 5,19 та 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проте, відповідачем не надано позивачу відповідь на запитувану інформацію.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував з мотивів його безпідставності та необґрунтованості, зазначивши, що адміністративний позов подано до закінчення встановленого строку розгляду запитів на інформацію. Також, відповідач наголосив, що позивачу за результатом розгляду запиту було надано всю наявну інформацію, а також повідомлено про відсутність запитуваної інформації щодо конкретної заявки клієнта банку, із зазначенням причин такої відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі..

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 26.08.2015 року позивачем було скеровано запит на інформацію до Національного банку України, в якій він просив повідомити чи подавалась заява на Міжбанківську валютну біржу АКІБ "УкрСиббанк" від 26 травня 2008 року на конвертацію в сумі 27 760,00 доларів США від заявника через банк і купівлю української гривні.

Проте, станом на момент подання позову, відповідь на даний запит на адресу позивача не надходила, у зв'язку з чим останній звернувся до суду.

Відповідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У п.1 ч.1ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» закріплено право запитувача на доступ до публічної інформації, яке гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати таку інформацію.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується, серед іншого, шляхом наданням інформації за запитами на інформацію.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Ч.5 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Згідно ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

З матеріалів справи слідує, що запит ОСОБА_1 від 26.08.2015 року надійшов до Національного банку України 31.08.2015 року (№ ЗП/526/1051).

З урахуванням встановлених ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» строків на надання відповіді на запит на інформацію, останнім днем надання відповіді на нього є 04.09.2015 року.

Проте, адміністративний позов подано позивачем до суду 31.08.2015 року, що дає підстави вважати його передчасним.

Таким чином, судом не встановлено будь-яких порушень прав позивача з боку відповідача.

Окрім зазначеного, в матеріалах справи міститься відповідь від 04.09.2015 року №40-01008/63478 на запит ОСОБА_1 від 26.08.2015 року.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що під час розгляду справи не встановлено порушення прав позивача, і позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність порушень з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до положень частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись положеннями статей 160-163, 183-2, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя А.С. Мазур

Судді: Є. В. Аблов

А.В. Літвінова