Справа № 174/349/16-а
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року справа № 174/349/16-а

2-а/174/14/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.,

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про спонукання надати відповідь на звернення громадянина,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 23.06.2016 р., позивач зазначив, що він є інвалідом 2 групи (не працює), та отримує пенсію за віком на пільгових умовах (згідно п. б) ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

При цьому, як слідує з довідок № № 2849,2850 від 22.12.2015 року, виданих йому Управлянням Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області, на протязі з січня 2014 року по листопад 2015 року, йому пенсія була нарахована у наступному розмірі.

Так у 2014 році йому з липня нараховувалася пенсія у розмірі 2809,63 грн., яка потім була збільшена до 2890,29 грн. (грудень 2014 року), і в такому розмірі виплачувалася по лютий 2015 року. У березні 2015 року, з невідомої мені причини, пенсія не була нарахована. В квітні 2015 року, розмір нарахування пенсії склав 1533,68 грн. З травня 2015 року до цього часу йому щомісячно нараховується та виплачується пенсія у розмірі 2706,50 грн.

12.05.2016 року, він звернувся з заявою до відповідача, Верхньодніпровського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровської області, у якій просив відповідача, у відповідність до Закону України «Про звернення громадян», надати йому інформацію у письмовому вигляді стосовно наступного:

1) На підставі чого розмір щомісячно нарахованої йому пенсії зменшився з 2890,29 грн. до 2706,50 грн.?

2) На підставі чого йому не була нарахована та виплачена пенсія за березень 2015 року?

3) На підставі чого у квітні 2015 року, йому була нарахована та виплачена пенсія у розмірі тільки 1533,68 грн.?

Згідно поштового повідомлення відповідач отримав його вищезазначену заяву 17.05.2016 року, однак до цього часу відповідь на неї йому не надав.

Він вважає, що бездіяльність відповідача щодо ненадання йому відповіді на його заяву, є протиправною, та в судовому порядку відповідача можливо зобов'язати надати таку відповідь, приймаючи до уваги наступне.

Громадяни України, згідно із статтею 1 Закону України "Про звернення громадян", мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, з заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

З огляду на вимоги Закону України "Про звернення громадян", порушені ним у заяві від 12 травня 2016 року питання стосуються його особистих інтересів, їх вирішення відноситься до повноважень відповідача, а тому, останній не мав підстав для відмови у задоволенні вказаної заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Конституція України у ч. 1 ст. 55 гарантує кожному, що його права і свободи захищаються судом.

Оскільки він є інвалідом 2 групи, то згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», він звільнений від сплати судового збору за подачу цього позову.

Керуючись ст.ст. 6,9,17,18,19 КАС України, позивач прохає, зобов'язати Верхньодніпровське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області, надати йому письмову відповідь на його заяву від 12.05.2016 року, отриману відповідачем 17.05.2016 року, стосовно нарахування та виплати йому пенсії.

В судове засідання позивач не з'явився та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_1, в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивачеві неодноразово на його заяви надавалися письмові відповіді, в тому числі на заяву від 12.05.2016 р., та надала копію листа направленого позивачу 23.05.2016 р. за вихідним номером С/04/12/16. Відповідь позивачу направлялася звичайною поштою, оскільки інше не передбачено законом.

Дослідивши надані у справі письмові докази, а саме: копію витягу із паспорта громадянина України ОСОБА_2, 24.01.1960 р. н.; копію заяви ОСОБА_2 від 12.05.2016 р. на адресу начальника Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області; копію пенсійного посвідчення по інвалідності 2 гр. за загальним захворюванням на ім'я ОСОБА_2; копію листа направленого позивачу 23.05.2016 р. за вихідним номером С/04/12/16, та оцінивши зазначені доказі в їх сукупності та взаємозв'язку, керуючись законом - суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч.1 ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Згідно ч.4 ст. 5 ЗУ «Про звернення громадян», передбачено, що звернення може бути усним чи письмовим.

В цьому розумінні, заяву позивача від 12.05.2016 р. до відповідача, слід розуміти, на думку суду, як письмову заяву (клопотання про надання інформації, соціально значимої для позивача).

Згідно ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся з заявою чи скаргою до органів державної влади або місцевого самоврядування, має право на отримання письмової відповіді, про результати перевірки заяви чи скарги, вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади та місцевого самоврядування зобовязані, обєктивно, всебічно та своєчасно, перевірити заяви чи скарги, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги, і суть прийнятого рішення. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Враховуючи, що відповідач, отримавши заяву позивача -17.05.2016 р. , станом на момент подачі позивачем позову до суду - 23.06.2016 р., тобто більше ніж протягом одного місяця, належним чином не повідомив позивача про прийняте рішення по його заяві від 12.05.2016 р., даних про належне продовження терміну розгляду заяви позивача, відповідач не надав, слід визнати, що відповідачем порушений строк розгляду звернення позивача.

При цьому суд не приймає, як доказ належного надання відповіді позивачу на його заяву від 12.05.2016 р., надану представником копію листа від 23.05.2016 р. за вихідним номером С/04/12/16, оскільки доказів того, що цей лист, взагалі був відправлений поштою на адресу позивача, чи іншим передбаченим законом шляхом, чи був вручений позивачу особисто, відповідач не надав. В той же час, згідно ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся з заявою чи скаргою до органів державної влади або місцевого самоврядування, має право, саме, на одержання письмової відповіді, про результати перевірки заяви чи скарги; згідно ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади та місцевого самоврядування зобовязані, обєктивно, всебічно та своєчасно, перевірити заяви чи скарги, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги. Відповідач не надав доказів того, що його відповідь була отримана позивачем. З чого витікає, що законом передбачено, саме, не спосіб, в який направляється письмова відповідь на звернення громадянина, а безпосереднє письмове повідомлення громадянина про прийняте рішення, тобто що цю письмову відповідь громадянин отримав фактично.

Згідно 8 ЗУ «Про звернення громадян», передбачені звернення громадян, які не підлягають розгляду та вирішенню, а саме: письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає; не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними; рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Стосовно наявності обставин, передбачених ст. 8 ЗУ «Про звернення громадян», відповідач не надав будь-яких доказів стосовно їх наявності, в тому числі стосовно повторного звернення позивача з одного і того ж питання, якщо воно раніше вирішене по-суті.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 94 КАС України та ЗУ «Про судовий збір», відповідно до яких судові витрати, в виді судового збору - 551.20 грн., слід покласти на відповідача, Управління Пенсійного Фонду України в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, стягнувши з нього в дохід держави України, судовий збір в сумі - 551.20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-15,18,86,87,94,158-163,167,185,186,254, 255 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати Верхньодніпровське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області, , юридична адреса: 51600, м. Верхньодніпровськ, вул. Щербицького, буд. 2, Дніпропетровської області, надати ОСОБА_2, 24.01.1960 р. н., ІПН НОМЕР_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованому за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, письмову відповідь на його заяву від 12.05.2016 року, отриману відповідачем 17.05.2016 року, стосовно нарахування та виплати позивачу пенсії.

Судові витрати у справі, в виді судового збору на суму - 551.20 грн., покласти на відповідача, Верхньодніпровське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, стягнувши з нього в дохід держави України, судовий збір в сумі - 551.20 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Копію постанови, протягом трьох днів з дня виготовлення її в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.