Справа № 810/7147/14
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року м. Київ К/800/24772/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Сіроша М.В.

Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року та постанову Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року по справі № 810/7147/14 за позовом ОСОБА_3 до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24 липня 2014 року №, згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 37441,26 грн. за основним платежем і на суму 9360,32 грн. за штрафними санкціями.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у даній справі позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2014 року № на суму 1019,52 грн. за основним платежем і на суму 254,88 грн. за штрафними санкціями. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем у період з 11 червня 2014 року по 17 червня 2014 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків - позивачем за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року, в результаті чого контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_3 фактично отримано дохід у вигляді анульованої заборгованості в сумі 220242,73 грн., про що згідно вимог чинного законодавства України їй повідомлено ПАТ «ОТП Банк», однак, в порушення вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, статті 176 Податкового кодексу України, позивачем не подано до податкового органу декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік та не сплачено належний податок на доходи фізичних осіб до бюджету держави. Перевіркою повноти сплати (перерахування) суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником самостійно, встановлено розбіжність 37441,26 грн. в сумі податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті.

Керуючись висновками перевірки 24 липня 2014 року відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

За наслідками процедури адміністративного оскарження спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Задовольняючи позов частково, суди виходили з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

У відповідності до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Як встановлено судами, 22 січня 2008 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено кредитний договір №ML-008/019/2008, за умовами якого позивачем отримано кредитні кошти у сумі 99273,81 швейцарських франків.

28 серпня 2012 року між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» укладено додатковий договір до кредитного договору №ML-008/019/2008 від 22 січня 2008 року, за яким сторони домовились, що позичальник 28 серпня 2012 року зобов'язується погасити боргові зобов'язання в розмірі 63600,00 швейцарських франків, що в еквіваленті по курсу НБУ на день укладення цього додаткового договору складає 530365,17 грн.

Враховуючи наведені правові норми та обставини справи, судова колегія погоджується з висновками судів, що додаткове благо надається шляхом звільнення від обов'язку сплатити вже нараховану суму відсотків та пені у майбутньому. Відтак, анулювання кредитних зобов'язань у вигляді відсотків та пені впливає на майновий стан позивача та є додатковим благом.

Крім того, у пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України чітко визначений перелік доходів, які для цілей оподаткування відносяться до додаткових благ, серед яких сума боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

За таких обставин колегія суддів вважає правильними висновки судів, що позивач, отримавши дохід у вигляді додаткового блага та не сплативши податок на доходи фізичних осіб із нього, порушив вимоги пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Разом з тим, як встановлено судам, сума прощеного боргу складала 215678,50 грн.

Водночас, податковий орган під час прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення послався на суму у розмірі 220242,73 грн. як таку, що було анульовано банком за додатковим договором від 28 серпня 2012 року.

Належних документи, на підставі яких зроблено висновок про прощення боргу саме у вказаній сумі, в матеріалах справи відсутні.

Отже, відповідачем не доведено правомірності донарахування позивачу податку з доходів фізичних осіб із суми 220242,73 грн., і, як наслідок, необґрунтовано та неправомірно нараховано податок з доходів фізичних осіб за 2012 рік у розмірі 37441,26 грн. і застосовано штрафну санкцію у сумі 9360,32 грн.

Також, як вірно встановлено судами, відповідачем помилково застосовано ставку у розмірі 17 відсотків на всю суму доходу у вигляді прощеного боргу у розмірі 220242,73 грн., у той час як ставка у розмірі 17 відсотків застосовується лише до суми, яка в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного податкового року.

Таким чином, податковим органом неправильно визначено суму доходу у вигляді прощеного боргу саме у розмірі 220242,73 грн., а також помилково застосовано ставку 17 відсотків до всієї суми доходу.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Київській області відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року та постанову Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року по справі № 810/7147/14 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку передбаченому ст. ст. 235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Сірош М.В.
підпис Юрченко В.П.