Справа № 808/859/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року о/об 11 год. 01 хв.Справа № 808/859/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_2

(діє на підставі угоди б/н від 12.04.2016)

від відповідача - ОСОБА_3

(діє на підставі довіреності № 29 від 08.04.2016)

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, оформлене у формі листа від 05 листопада 2015 року №0-8-0.3-5686/25-15 про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 23 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою №31-5719/0/24-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,0000га для ведення особистого селянського господарства, на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області :09:001:0232). Листом від 05 листопада 2015 №0-8-0.3-5686/25-15 відповідач зазначив, що не вбачає підстав для прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмова відповідача в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вмотивована тим, що представлений на затвердження проект землеустрою не відповідає вимогам і нормам законодавства, а саме: завдання на розроблення проекту землеустрою не затверджене замовником; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання не відповідає вимогам Інструкції щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року №376, який зареєстрований в Мінюсті від 16 червня 2010 року за №391/17686. З зазначеним зауваженням позивач не згодна, оскільки підпис ОСОБА_1 на технічному завданні наявний, а також, у листі не зазначено в чому саме полягає невідповідність акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання вимогам Інструкції №376.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях (вх. №16249 від 26 травня 2016 року) відповідно до яких зазначає, що 05 листопада 2015 року Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області розглянуло заяву ОСОБА_1 від 23 жовтня 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність пл. 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Новомиколаївської селещної ради Новомиколаївського району Запорізької області :09:001:0232). За результатами розгляду ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні вищезазначеної заяви, оскільки заява не відповідала вимогам Інструкції щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376, який зареєстрований в Мінюсті від 16 червня 2010 року за № 391/17686., а саме не додані документи, у акті прийому-передачі межових знаків на зберігання відсутня назва населеного пункту, відповідно до Додатку 2 зазначеної Інструкції. Також, завдання на розробку проекту землеустрою не затверджено замовником (відсутній підпис).

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 26 травня 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши заперечення представника відповідача, вивчивши наявні матеріали та фактичні обставини справи, перевіривши їх наявними у справі доказами, суд з'ясував наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, 13 листопада 2007 року до Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області подано клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,0000га в тому числі ріллі 1,0000га за рахунок земель державної власності, яка розташована в контурі поля №101 на території Новомиколаївської селищної ради.

Розпорядженням голови Новомиколаївської райдержадміністрації Запорізької області від 31 січня 2008 року №30 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства» позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Новомиколаївської селищної ради із земель державної власності площею 1,0000га, в тому числі ріллі 1,0000га в контурі поля №101.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Козацькі землі ЛТД» на підставі зазначеного розпорядження розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Запорізька область, Новомиколаївський район, територія Новомиколаївської селищної ради, контру поля №101, площа земельної ділянки 1,0000га.

Розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю «Козацькі землі ЛТД» проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки подано на погодження до Управління Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області

Згідно висновку по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 06 жовтня 2014 року №0580, відділом Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

22 жовтня 2014 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер земельній ділянці :09:001:0232, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09 липня 2015 року № НВ-015.

23 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою №31-5719/0/24-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,0000га для ведення особистого селянського господарства, на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області :09:001:0232).

Листом від 05 листопада 2015 року №0-8-0.3-5686/25-15 відповідач зазначив, що не вбачає підстав для прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки позивачем:

- завдання на розроблення проекту землеустрою не затверджено замовником;

- акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання не відповідає вимогам Інструкції щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376, який зареєстрований в Мінюсті від 16 червня 2010 року за №391/17686.

Не погоджуючись з таким рішенням Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до суду.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає рішення Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, оформлене у формі листа від 05 листопада 2015 року №0-8-0.3-5686/25-15 про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів частини 3 статті 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частина 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідно до частини 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Розпорядженням голови Новомиколаївської райдержадміністрації Запорізької області від 31 січня 2008 року №30 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства» позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Новомиколаївської селищної ради із земель державної власності площею 1,0000га, в тому числі ріллі 1,0000га в контурі поля №101.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Козацькі землі ЛТД» на підставі зазначеного розпорядження розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Запорізька область, Новомиколаївський район, територія Новомиколаївської селищної ради, контру поля №101, площа земельної ділянки 1,0000га.

Згідно вимог частини 6 статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобовязані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обовязковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Судом встановлено, що згідно висновку по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 06 жовтня 2014 року №0580, відділом Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Судом також встановлено, що 22 жовтня 2014 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер земельній ділянці :09:001:0232, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09 липня 2015 року № НВ-015.

За приписами частини 9 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Листом від 05 листопада 2015 року №0-8-0.3-5686/25-15 відповідачем відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В листі також визначені підстави відмови, а саме:

- завдання на розроблення проекту землеустрою не затверджено замовником;

- акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання не відповідає вимогам Інструкції щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376, який зареєстрований в Мінюсті від 16 червня 2010 року за №391/17686.

Суд зазначає, що відмова в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути належним чином обґрунтована, із зазначенням змісту виявленого порушення та підстав відмови.

Суд наголошує, що зі змісту рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не можливо встановити, яким саме вимогам і нормам законодавства не відповідає акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Оскаржуване рішення не містить посилань на конкретні приписи нормативно-правових актів, які не були додержані позивачем.

В судовому засіданні судом досліджено оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в якому судом встановлено, що завдання на розроблення проекту землеустрою замовником затверджено, про що свідчить його підпис на такому проекті.

Доказів на підтвердження відсутності підпису замовника представником відповідача не надано.

Представник відповідача зазначив, що у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання відсутня назва населеного пункту його складання.

Досліджений судом акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 20 лютого 2013 року дійсно не містить графи з визначенням назви населеного пункту, в якому його складено. Але, за іншими графами та змістом відповідає типовому акту (додатку 2) до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Наведений недолік не може слугувати підставою відмови у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки акт за своєю суттю відображає дію по передачі межових знаків на зберігання.

З наведених підстав, суд доходить висновку про необґрунтованість рішення Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, оформлене у формі листа від 05 листопада 2015 року №0-8-0.3-5686/25-15 про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім того, суд зазначає, що питання щодо відповідності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, вирішувалось управлінням Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області під час розгляду проекту землеустрою на предмет погодження.

За приписами частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, оформлене у формі листа від 05 листопада 2015 року №0-8-0.3-5686/25-15 про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Присудити на користь ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 551 (пятсот пятдесят однієї) гривні 21 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов