Справа № 806/817/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"12" липня 2016 р. Справа № 806/817/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бердичівської районної ради на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "08" червня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Бердичівської районної ради про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.06.2016р. задоволено заяву ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову. Зупинено дію рішення п"ятої сесії сьомого скликання Бердичівської районної ради Житомирської області від 22 квітня 2016 року в частині висловлення ОСОБА_3 - голові Бердичівської районної державної адміністрації недовіри до ухвалення рішення у даній справі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав до суду апеляційної інстанції скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду від 08.06.2016р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову. На думку скаржника, не вбачається очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Скаржник вважає, що вказаною ухвалою суд першої інстанції фактично передчасно вирішив вказану адміністративну справу по суті, оскільки рішення відповідача від 22.04.2016р. №92 є предметом оскарженні в даній справі, а тому оцінка з точки зору законності має надаватись йому (рішенню) при розгляді справи по суті, а не при вирішенні клопотання про забезпечення позову.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Відповідно до статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, адміністративний позов, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії (ч.4 ст.117 КАС України).

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову адміністративний суд першої інстанції надав оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

До того ж, судом було враховано, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що судам необхідно враховувати, що згідно з ч.ч.3,4 ст.117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

З матеріалів справи вбачається, що Розпорядженням Президента України від 31.03.2015 ОСОБА_3 призначений головою Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області.

Предметом розгляду даної справи є рішення №92 п"ятої сесії сьомого скликання Бердичівської районної ради Житомирської області в частині висловлення ОСОБА_3 - голові Бердичівської районної державної адміністрації недовіри.

Так, у своєму клопотанні про забезпечення позову, ОСОБА_3 посилається на те, що за оскаржуване рішення п'ятої сесії сьомого скликання Бердичівської районної ради Житомирської області від 22.04.2016р. в частині висловлення недовіри проголосувало дві третини депутатів від складу Бердичівської районної ради, що в силу вимог ч.10 ст.118 Конституції України є підставою для Президента України прийняти рішення про його відставку. На думку позивача, не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в подальшому унеможливить виконання рішення суду при очевидному порушенні його прав і законних інтересів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заходи забезпечення адміністративного позову у вигляді зупинення дії рішення п"ятої сесії сьомого скликання Бердичівської районної ради Житомирської області від 22 квітня 2016 року в частині висловлення ОСОБА_3 - голові Бердичівської районної державної адміністрації недовіри до ухвалення рішення у даній справі відповідають предмету адміністративного позову, реалізація оскаржуваного рішення до вирішення питання щодо його правомірності призведене до порушення прав та інтересів ОСОБА_3, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль і витрат.

Вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, так як вони спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, а саме, зупинення дії рішення п"ятої сесії сьомого скликання Бердичівської районної ради Житомирської області від 22 квітня 2016 року в частині висловлення ОСОБА_3 - голові Бердичівської районної державної адміністрації недовіри до ухвалення рішення у даній справі.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст.ст.199,200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердичівської районної ради залишити без задоволення, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "08" червня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" липня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,13302

3- відповідачу/відповідачам: Бердичівська районна рада пл. Соборна, 23,м.Бердичів,Житомирська область,13300

- ,