Справа № 2-а-3697/11
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Деснянський районний суд міста Києва
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судці - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора ДПС Дніпровського ВДАІ м. Києва сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що відносно нього 22.04.2011 року було складено постанову про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що 22.04.2011 року в 08 год. 10 хв. ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «КІА» д/н АА 0280ІВ по вул. Чернігівській в м. Києві не надав перевагу в русі пішоходам, які знаходились на нерегульованому пішохідному переході, чим допустив порушення ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.І ст.122 КУпАП. Вважає, що постанова, яка була винесена відносно нього про притягнення його до адміністративної відповідальності із сплатою штрафу в розмірі 300 грн., є незаконною, винесеною з істотним порушенням закону та його прав, оскільки перед нерегульованим пішохідним переходом зменшив швидкість та переконавшись, що пішоходи, яким може бути створена загроза або небезпека, відсутні, продовжив рух, крім того протокол про адміністративне правопорушення був складений без свідчень жодного пішохода як потерпілої сторони, а тому оскільки адміністративне правопорушення не було зафіксоване належним чином, як того вимагає чинне законодавство, з урахуванням допущених порушень під час складання протоколу він не може бути належним доказом вини позивача. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду, просить скасувати постанову від 22.04.2011 року

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив про їх задоволення в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази. На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, враховуючи, що немає перешкод для розгляду справи та у зв»язку з тим, що представник відповідача не прибув у судове засідання, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.04.2011 року інспектором ДПС прийнята постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300грн.

В оскаржуваній постанові інспектора зазначено про те, що 22.04.2011 року в 08 год. 10 хв.

ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «КІА» д/н АА 0280ІВ по вул. Чернігівській в м.

Києві не надав перевагу в русі пішоходам, які знаходились на нерегульованому пішохідному

переході, чим допустив порушення ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП

(а.с.7).

Частина 2 ст.19 Конституції України вказує на те, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року №341, одними з основних завдань ДАІ є забезпечення безпеки дорожнього руху, удосконалення регулювання дорожнього руху, захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху (п.2, 4 Положення).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі по тексту - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями).

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації відповідно до вимог ст. 256 КпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. В даному випадку, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ні свідків, ні потерпілих, які б могли підтвердити факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_3

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором ДПС повинно бути

з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені

при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з'ясування всіх обставин інспектором, що

призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Стаття 69 КАС України, вказує на те, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Крім того, ч. З та ч.4 ст. 70 КАС встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору

Так, при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення ОСОБА_3, в матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише протокол та постанова про вчинення правопорушення, що не дає підстав стверджувати про порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст.19 Конституції України, ст. 10, 11, 17, 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, Положенням про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року №341, Законом України «Про дорожній рух»-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову від 22.04.2011 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн..

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: