Справа № 804/3970/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2016 р. м. Київ К/800/8875/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015

у справі № 804/3970/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКСИМА ПЛЮС»

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОКСИМА ПЛЮС» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 14.02.2014 № 89; визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ПРОКСИМА ПЛЮС», за результатами якої складено акт від 20.02.2014 № 257/22-02/3380848; визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, які полягають у складанні акту перевірки від 20.02.2014 № 257/22-02/3380848.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2014 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про часткове задоволення позовних вимог; визнано протиправним та скасовано наказ № 89 від 14.02.2014 «Про проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ПРОКСИМА ПЛЮС»; визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ПРОКСИМА ПЛЮС», за результатами якої складено акт від 20.02.2014 № 257/22-02/3380848; в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Позивач у запереченнях на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного адміністративного суду - без змін, як законне та обґрунтоване.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі наказу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 14.02.2014 № 89 відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «ТЕКОМ-СЕРВІС» та ТОВ «АВАНГАРДАВТО» за період з 01.03.2008 по 30.09.2008, за результатами якої складено акт № 257/22-02/33808048 від 20.02.2014, в якому зроблено висновок про відсутність факту реального здійснення позивачем господарських операцій з ПП «ТЕКОМ-СЕРВІС» та ТОВ «АВАНГАРДАВТО» за період з 01.03.2008 по 30.09.2008 - порушення вимог: пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 918 822 грн.

Перевірка проведена на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України та у зв'язку з отриманням постанови від 23.12.2013 старшого слідчого 2-го відділення КР СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «ПРОКСИМА ПЛЮС», винесеної в рамках кримінального провадження № 0000015 від 18.02.2013, у період з 14.02 по 20.02.2014.

Відповідачем направлено позивачу рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення копію наказу про проведення перевірки та повідомлення від 14.02.2014.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 25.02.2014 позивач отримав наказ та повідомлення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при винесені оскаржуваного наказу, проведенні документальної перевірки та складанні за результатами перевірки акта перевірки від 20.02.2014 відповідач діяв на підставах, в межах повноважень та у спосіб, передбачений податковим законодавством України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги частково, суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що податковим органом порушено положення п. 79.2 ст. 79 ПК України щодо своєчасного вручення або надіслання платнику податків копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ПРОКСИМА ПЛЮС», за результатами якої складено акт від 20.02.2014 № 257/22-02/3380848, враховуючи наступне.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені статтею 79 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 Податкового кодексу України, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (п. 79.2 ст. 79 ПК України).

Оскільки в судовому порядку встановлено порушення податковим органом вимог п. 79.2 ст. 79 ПК України щодо своєчасного вручення платнику копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце її проведення, є протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки, про що було вірно зазначено апеляційним адміністративним судом.

Щодо спірного наказу від 14.02.2014 № 89 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ПРОКСИМА ПЛЮС», слід зазначити наступне.

Згідно з пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

В даному випадку, як встановлено матеріалами справи, спірний наказ відповідачем видано на підставі отриманої постанови від 23.12.2013 старшого слідчого 2-го відділення КР СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «ПРОКСИМА ПЛЮС», винесеної в рамках кримінального провадження № 0000015 від 18.02.2013, у період з 14.02 по 20.02.2014, тобто за наявності обставини, передбаченої пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Таким чином, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу № 89 від 14.02.2014 «Про проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ПРОКСИМА ПЛЮС» апеляційний адміністративний суд дійшов помилкового висновку про порушення податковим органом вимог законодавства щодо прийняття спірного рішення у формі наказу про проведення перевірки позивача.

Згідно з ч. 1 п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (п. 3 р. І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 22.12.2010 № 984, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772).

З огляду на зазначене, акт перевірки та викладені у ньому факти та висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для суб'єкта господарювання певні правові наслідки. Акт є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом під час проведення перевірки порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податку порушень.

Таким чином, акт перевірки є лише носієм певної інформації та може бути доказом у адміністративній справі відповідно до норм статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведене дає підстави погодитись з висновком судів про те, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для платника податків, тому його висновки не можуть бути предметом судового спору.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги та скасування постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 в частині визнання протиправним та скасування наказу № 89 від 14.02.2014 Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та залишення в силі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2014 в цій частині, а в решті постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 - підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 224, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 скасувати в частині визнання протиправним та скасування наказу № 89 від 14.02.2014 Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2014.

В іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний