Справа № 465/6721/15-а
Суддя: Козюренко Р. С.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.07.2016 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Козюренко Р.С.

при секретарі- Потюк В.М.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача

Франківського ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР - ОСОБА_2

та представників третіх осіб

ПАТ «Львівобленерго» - ОСОБА_3

ЛМКП «Львівводоканал» - ОСОБА_4

Львівської філії ПАТ «Укртелеком» - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з участю третіх осіб Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», Публічного акціонерного товариства «Львівгаз», Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», Будинкоуправління № 4 «Липники» КЕВ м. Львова, Львівської філії ПАТ «Укртелеком» та Львівського комунального підприємства «Затишне» про про зобовязання відновити надання пільг ОСОБА_1, особі, що має особливі заслуги перед Батьківщиною у повному обсязі, суд

в с т а н о в и в:

позивач звернувся з адміністративним позовом в суд до відповідача - Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про зобовязання відновити надання пільг ОСОБА_1, особі, що має особливі заслуги перед Батьківщиною у повному обсязі. Свої вимоги мотивує тим, що у звязку із прийняттям ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року та прийняттям Кабінетом Міністрів України 04.06.2015 року Постанови «Про порядок надання пільг окремим категоріям громадян» позивачу почали надходити квитанції на оплату комунальних послуг із зазначеними в них сумами, при цьому до 01.07.2015 року останній був звільнений від сплати комунальних послуг. Так, 17.08.2015 року позивач звернувся до відповідача за довідкою з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, як пільговик, щоб зрозуміти, за якою категорією надаються йому пільги. Так, згідно отриманої довідки є лише посилання на закон, на підставі якого пільги можуть надаватись. Крім того, в базі даних відповідача, ОСОБА_1 був зареєстрований як особа, що має особливі заслуги перед Батьківщиною, пільги якій надаються у відповідності до ст.16 Закону «Про статус ветеранів війни, і не був зареєстрований, як інвалід війни, пільги якому надаються у відповідності до ст. 13 того ж Закону. Згідно Закону «Про статус ветеранів війни» позивач може мати пільги майже по усіх категоріях пільговиків, які зазначені у цьому законі; ці пільги між собою суттєво різняться. Позивач належить до ветеранів війни, до учасників бойових дій, до інвалідів війни та до осіб, що мають особливі заслуги перед Батьківщиною. ОСОБА_6 Рядянського Союзу позивач отримував пільги згідно ст. 16 цього Закону, тому скасування пільг по усіх зазначених категоріях, про що свідчили надіслані квитанції на оплату комунальних послуг, вважає порушенням закону з боку відповідача, а тому просить позов задовольнити, відновивши порушені його права.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у ньому, а тому просить такий задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов заперечила повністю, пояснення дала аналогічні викладеним у запереченнях, а тому у задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Представники третіх осіб ПАТ «Львівобленерго», ЛМКП «Львівводоканал» та Львівської філії ПАТ «Укртелеком» позов заперечили, пояснення дали аналогічні викладеним у запереченнях та просять відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, Законом України від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» ст.16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» доповнено частиною другою такого змісту - «Установити, що пільги, передбачені пунктами 4, 5, 7 та 12 цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». Прикінцевими положеннями даного закону встановлено, що в частині врахування середньомісячного сукупного доходу сімї при наданні пільг закон набуває чинності з 01.07.2015 року.

Положення п.1,2 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 389 від 04.06.2015, визначають механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів залежно від середньомісячного сукупного доходу сімї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами. Дія цього Порядку поширюється зокрема, на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною.

Таким чином, вищезазначеними нормативно-правовими актами не передбачено надання пільг з оплати послуг за користування житлом, комунальних послуг без врахування середньомісячного сукупного доходу сімї для працівників осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, зокрема пільги надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сімї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Разом з тим, у судовому засіданні представник позивача ствердив той факт, що розмір середньомісячного сукупного доходу його сімї в розрахунку на одну особу перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

У Рішенні від 26.12.2011 року Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави; механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства; такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави; зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність права на соціальний захист).

Крім того, як вбачається із Рішення від 25.01.2012 року Конституційний Суд України виходячи з того, що надання Верховною ОСОБА_3 України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України, дійшов висновку, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Враховуючи наведені вище рішення, Конституційний суд України 21.05.2015 року своєю Ухвалою відмовив у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень підпунктів 2-14 пункту 4, підпунктів 2, 6, 7 пункту 6, пунктів 9,10, 12, підпункту 3 пункту 18, підпункту 2 пункту 22, пунктів 23, 24, підпунктів 3, 4 пункту 25,пунктів 26, 33, 34 розділу I, пункту 11 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII на підставі пунктів 2, 3 статті 45 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Відповідно до абз. 1 п. 6 Положення про Єдиний державний автоматизований І реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року №117 пільговик, який має право на конкретну пільгу згідно із кількома законами України, включається до Реєстру як пільговик, що користується цією пільгою згідно із одним Законом України за його вибором. ОСОБА_6 фізична особа має право на пільги згідно за кількома законами, до Реєстру включається така інформація про пільговика.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, обрав пільгу як особа, що має особливі заслуги перед Батьківщиною та зареєстрований в Єдиному державному автоматизованому осіб, які мають право на пільги за адресою: АДРЕСА_1 та користувався пільгами передбаченими ст. 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими до виконання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 17.08.2015 року до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги внесено інформацію щодо заявника, як інваліда війни ІІ групи у звязку з чим видано довідку про включення вищезгаданої інформації до ЄДАРП.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 має право на 100-відсоткову знижку на одну особу при оплаті за житлово-комунальні послуги та послуги звязку у межах соціальних нормативів споживання житлово-комунальних послуг для надання пільг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити за безпідставністю, оскільки позивач ОСОБА_1 добровільно змінив пільгу та отримує пільги як інвалід війни II групи, починаючи з 01.07.2015 року, а право на пільги, позивачу як особі, що має особливі заслуги перед Батьківщиною втратив, так як середньомісячний сукупний дохід сімї позивача в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 7-12, 18, 86, 161-162, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з участю третіх осіб Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», Публічного акціонерного товариства «Львівгаз», Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», Будинкоуправління № 4 «Липники» КЕВ м. Львова, Львівської філії ПАТ «Укртелеком» та Львівського комунального підприємства «Затишне» про зобовязання відновити надання пільг ОСОБА_1, особі, що має особливі заслуги перед Батьківщиною у повному обсязі - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через районний суд.

Суддя: Козюренко Р.С.