Справа № П/811/590/16
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року справа №П/811/590/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брегея Р.І.,

в присутності секретаря судового засідання Побочій О.В.,

за участі представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3

та відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов приватного підприємства «Гроу» (далі Підприємство) до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та скасування рішень і зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Підприємство звернулось до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними дій та скасування рішень, якими скасовано реєстрації реєстраторів розрахункових операцій (далі реєстратор).

Водночас, просило зобов'язати податковий орган поновити реєстрацію реєстраторів.

У судовому засіданні представники юридичної особи підтримали вимоги позову.

Стверджували, що дії стосовно скасування реєстрації та рішення відповідача є незаконними.

Зазначили, що реєстратори використовувались за сферою застосування, яка визначена реєстраційними посвідченнями, котрі видав відповідач.

На їх думку, податковий орган, приймаючи спірні рішення, припустився помилки, ототожнивши автозаправну станцію (далі АЗС) та автомобільний газозаправний пункт (далі АГЗП).

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову.

Пояснив, що під час проведення фактичних перевірок на АГЗП, що належать позивачу, встановлено застосування реєстраторів, котрі не передбачені Державним реєстром реєстраторів (далі Реєстр) для цього виду діяльності.

Стверджував, що Підприємству видавались реєстраційні посвідчення для застосування реєстраторів у роздрібній торгівлі, куди не включається реалізація зрідженого вуглеводневого газу (далі газ).

На його думку, АГ?ЗП це різновид АЗС відповідно до приписів підзаконного акту, на якому повинні використовуватись спеціальні реєстратори.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, Підприємство займається виключно реалізацією газоподібного палива через мережу АГЗП (а.с.14, 64).

Податковий орган не надав доказів, які б доводили, що на АГЗП реалізовуються інші супутні товари.

26 березня 2013 року відповідач видав Підприємству реєстраційне посвідчення для використання реєстратора на АГЗП, який розташований по вул.Свердлова 43/1 в м.Олександрія Кіровоградської області (а.с.26).

У посвідчені зазначено, що сферою його застосування є роздрібна торгівля.

18 вересня 2013 року відповідач видав Підприємству реєстраційне посвідчення для використання реєстратора на АГЗП, який розташований по вул.Червоноармійській в смт.Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області (а.с.36).

У посвідчені зазначено, що сферою його застосування є роздрібна торгівля.

В обох випадках надано дозвіл на використання реєстраторів МІNI-Т 400 МЕ, які придбавались за кошти позивача.

Згідно даних Реєстру цей реєстратор використовується при роздрібній торгівлі (у тому числі у громадському харчуванні; сфера послуг).

07 та 15 квітня 2016 року податковий орган провів фактичну перевірку господарської діяльності Підприємства на згаданих АГЗП (а.с.16-19, 30-32).

Ревізори зробили висновок, що позивач використовує реєстратори не за сферою застосування (реалізація газу).

На їх думку, для реалізації газу треба використовувати реєстратор як для АЗС, котрий є відмінний від інших.

10 та 16 травня 2016 року керівник податкового органу прийняв рішення №6 та №7, яким скасував реєстрацію реєстраторів (а.с.20, 23).

Відповідач ототожнив АЗС та АГЗП на підставі положень Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій (далі Інструкція), котра затверджена наказом Міністерства України з питань надзвичайних операцій №376 від 16 грудня 2005 року.

Підприємство ж наполягало, що цим наказом визначена сфера застосування, межі якої не дозволяють використовувати у спірних правовідносинах.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, якщо особа оскаржує дії суб'єкта владних повноважень щодо прийняття рішення і останнє, то предметом судового розгляду є виключно рішення.

Це пояснюється тим, що дії завжди знаходять відображення або впливають на прийняття рішення, яке і породжує права чи обов'язки.

АГЗП створюється для того, щоб, у першу чергу, займатися роздрібною торгівлею газом.

А тому, звернувшись до податкового органу у 2013 році, Підприємство просило надати реєстраційні посвідчення для використання реєстраторів щодо реалізації газу (у реєстраційних посвідченнях зазначено про АГЗП як господарську одиницю).

Надавши такі посвідчення, відповідач дозволив позивачу використовувати придбані реєстратори під час реалізації газу.

Водночас, суду треба дати відповідь на запитання щодо можливості застосування положень Інструкції у спірних правовідносинах.

Суд зробив висновок, що, застосувавши приписи цього нормативно-правового акту і ототожнивши АЗС і АГЗП, податковий орган припустився помилки.

Так, частиною 1 статті 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Абзацом 3 підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об'єктах громадського харчування, а також фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, незалежно від форми розрахунків.

Отже, Податковий кодекс України розділяє терміни "АЗС" та "АГЗС" у зв'язку з реалізацією на них різних підакцизних товарів, однак не визначає їх.

АГЗП є різновидом АГЗС, оскільки через них реалізовується один і той же вид палива (газ).

Пунктом 5.3 статті 5 Податкового кодексу України встановлено, що інші терміни, котрі застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Оскільки, Інструкція не є законом, тому застосування її приписів у спірних правовідносинах не допускається.

Реєстр ведеться Державною фіскальною службою України, яка і визначає сферу застосування реєстраторів.

Станом на час реєстрації реєстраторів, які використовувало Підприємство, Реєстр містив відомості про реєстратори, котрі використовувались на АЗС, та не визначав реєстраторів, що застосовувались на АГЗП чи АГЗС.

Податковий орган дозволив позивачу на господарських одиницях АГЗП застосовувати реєстратори, які не належать до переліку тих, котрі застосовуються на АЗС.

З цього суд робить два висновки:

- на час реєстрації реєстраторів податковий орган розділяв терміни "АЗС" і "АГЗП";

- податковий орган припустився помилки, зареєструвавши реєстратори.

Якщо податковий орган розділяв згадані терміни, то він свідомо не враховував приписи Інструкції, котра діяла на той час вже 8 років, і які застосовує зараз.

Таким чином, поведінка відповідача є непослідовною і залежить від чинників, котрі нікому не зрозумілі.

Це ж створює атмосферу правової невизначеності.

Якщо ж відповідач припустився помилки, то, прийнявши рішення про скасування реєстрації реєстраторів, прагне її виправити, змусивши Підприємство придбати інші реєстратори.

Так, вартість будь-якого реєстратора для використання на АЗС є значною.

Тому рішення податкового органу призведуть до понесення значних витрат Підприємством (на кожну АГЗП придбають два реєстратора, тільки один з яких буде застосовуватися).

Таке рішення відповідача суперечить принципу верховенства права, поняття якого визначено приписами частини 1 статті 8 КАС України.

Цією нормою права встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Цим же принципом у своїй діяльності повинен керуватись і відповідач.

Суд переконаний, що зміст принципу верховенства права змушує державу виправляти допущені нею помилки за рахунок власних коштів, а не покладати такий обов'язок на осіб, які діяли в межах дозволу, що вона надала.

Підсумовуючи, суд робить такі висновки:

- податкове законодавство розділяє терміни "АЗС" і "АГЗС", не визначаючи їх;

- приписи Інструкції не можуть застосовуватися у спірних правовідносинах;

- скасовуючи рішення про державну реєстрацію реєстраторів, податковий орган не прийняв заходів до відшкодування вартості нових реєстраторів.

Отже, рішення податкового органу прийнятті необґрунтовано та нерозсудливо, що доводить їх протиправність відповідно до приписів пунктів 3 та 6 частини 3 статті 2 КАС України.

А тому, позов належить задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 10 травня 2016 року №6 про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операції приватного підприємства «Гроу».

Визнати протиправним та скасувати рішення Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 16 травня 2016 року №7 про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операції приватного підприємства «Гроу».

Зобов'язати Олександрійську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області поновити державну реєстрацію реєстратора розрахункових операції приватного підприємства «Гроу», яку скасовано на підставі рішення від 10 травня 2016 року №6.

Зобов'язати Олександрійську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області поновити державну реєстрацію реєстратора розрахункових операції приватного підприємства «Гроу», яку скасовано на підставі рішення від 16 травня 2016 року №7.

Стягнути на користь приватного підприємства «Гроу» за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області судові витрати у сумі 2756 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Повний текст постанови виготовлено 14 липня 2016 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_5