Справа № 569/2818/16-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/2818/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н. Ю.

при секретарі Довбенко Г.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, заявою від 08 квітня 2016 року уточнила свої вимоги, до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які полягають у відмові здійснити перерахунок призначеної їй пенсії, а також зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії, відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262 та Постанови

Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, відповідно наданої ГУ ДФСу Рівненській області до суду довідки про розмір грошового забезпечення, починаючи із 01.12.2015 року.

В позовній заяві зазначила, що із 31.08.2005 року вона звільнена з органів податкової міліції на пенсію у відставку за п.65пп «А» (за віком), останній раз розмір пенсії, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262, змінювався в 2008 році.

З 01 грудня 2015 року підвищився розмір посадових окладів на 25% працівникам апарату ГУ ДФС в Рівненській області і працівникам податкової міліції, та видано на вимогу відповідача довідки для здійснення перерахунку пенсії пенсіонерам, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів. У цьому звязку її пенсія підлягала перерахунку, у звязку зі зміною розміру грошового забезпеченя відповідних категорій військовослужбовців, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникненя права на перерахунок пенсії і проводиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 Закону від 09.04.1992 року №2262. Відповідачем, в порушення вимог вищенаведеного Закону та ст.22 ОСОБА_4 України, перерахунок її пенсії не проведений.

Ухвалою суду від 15 Березня 2016 року відкрите скорочене провадження у справі. Копії ухвали направлені сторонам та запропоновано відповідачу у встановлені строки надати заперечення до адміністративного позову.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. В запереченні покликається на те, що 11.02.2016 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанову №77 «Про внесення змін до постанови КМУ №1078 від 17.07.2003 року і №1013 від 09.12.2015 року, яка набирає чинності із дня її опублікування та застосовується з 01.12.2015 року, крім п.1 змін. Підпункт 3 Постанови №1013, в редакції постанови №77, викладено в наступній редакції: «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено: додатками 1-37,43-1,43-2,48-55 до постанови КМУ від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов плати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Оскільки ОСОБА_1 працювала на посаді, яка відноситься до начальницького складу податкової міліції у званні полковника, то відповідно до вищенаведених постанов уряду та п.п. 353.1, 353.4 ст.353 Податкового кодексу України, будь-які законні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача, згідно довідки про зміну грошового забезпечення, виданої на підставі Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року, відсутні. Крім того, право на перерахунок пенсії виникає у випадку, коли відбуваються зміни грошового забезпечення, встановлені законодавством.

Ухвалою суду від 29 березня 2016 року справу призначено до розгляду за загальними правилами, розгляд справи призначений на 10 травня 2016 року та відкладений на 24.05.2016 і 01.06.2016 року.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позовної заяви. Додатково пояснила, що неодноразово в усному і 03.03.2016 року в письмовому порядку зверталась до відповідача з приводу непроведення перерахнку її пенсії, на що отримала відмову в проведенні такого перерахунку від 04.03.2016 року № Ф-114/07-1-15, з якою не згідна. Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки фактичне підвищення посадового окладу по посаді, зайнятій нею перед виходом у відставку, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів відбулося, така постанова була чинною до внесення зміни Постановою КМУ №77 та видання наказу ДФС України №209 від 12.03.2016 року. Довідка від 15.02.2016 року на її ім»я про розмір грошового забезпечення відповідачу надана ГУ ДФС в Рівненській області. Відповідач мав діяти в порядку, визначеному чинним законодавством, в 10-денний строк розглянути довідку та провести перерахунок призначеної пенсії, відповідно до отриманої довідки. Вважає своє право на перерахунок пенсії безпідставно порушеним, підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на надані суду заперечення. Додатково пояснила, що ГУ ДФС в Рівненській області були надані відповідачу всі довідки для проведення перерахунку пенсії військовослужбовцям, в тому числі позивачу, підготовлено перерахунок пенсії, проте ГУ ПФУ провести такий перерахунок не встигло, виплата не пройшла до опублікування 24.02.2016 року постанови КМУ №77 від 11.02.2016 року, яка діє із 01.12.2015 року та обмежує право військовослужбовців начальницького складу на підвищення грошового забезпечення, відповідно і на перерахунок пенсії. З урахуванням наведеного, перерахунок пенсії позивача не проведений за відсутністю передбачених законом підстав, а довідки від 15.02.2016 року та уточнена довідка від 25.03.2016 року на ім»я позивача повернуті за минуванням потерби ГУ ДФС. Вважає, що зміни грошового забезпечення по зайнятій на час виходу на пенсію позивача посаді не відбулося, а фактичне отримання працюючими підвищеного, відповідно Наказу ДФС України №989 від 21.12.2015 року, грошового забезпечення не є підставою для перерахунку пенсії позивача. Дії відповідача є правомірними, та такими, що не порушують права позивача.

Представник третьої особи суду пояснив, що на запит ГУ ПФУ в Рівненській області було підготовлено пакет документів та 15.02.2016 року направлені всі довідки, в т.ОСОБА_5, про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Крім того, у звязку із допущеними описками, 25.03.2016 року на ОСОБА_1 направлена повторна така довідка. Щодо порядку оплати грошового забезпечення працюючим пояснив, що Наказом ДФС України №989 від 21.12.2015 року, на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, із 01.12.2015 року внесені зміни до посадових окладів працівникам ДФС та їх територіальних органів. Підвищене грошове забезпечення працівники отримали до видання наказу ДФС України №209 від 12.03.2016 року «Про внесення змін до наказу ДФС від 21.12.2015 року №989» на підставі постанови КМУ від 11.02.2016 року №77, яким підвищення посадових окладів начальницькому складу було обмежене.

Дослідивши пояснення сторін, письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, позовні вимоги частково обґрунтовані.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 із 01.09.2005 року ДПА України в Рівненській області, правонаступник ГУ ДФСУ у Рівненській області, призначено пенсію за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262 із врахуванням 27 років вислуги. Згідно ст.99 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року №489-У, який набрав чинності з 01.01.2007 року, військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсію на умовах Закону України від 09.04.1992 року №2262, пенсії призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1, починаючи із 01.01.2007 року перебуває на обліку відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, де їй виплачується пенсія відповідно Закону України від 09.04.1992 року №2262.

Порядок проведення перерахунку пенсії позивача регулюється ст. 63 вищенаведеного Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб», якою передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у звязку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Встановлено на підставі досліджених доказів та пояснень, що, у звязку із прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, Наказом ДФС України №989 від 21.12.2015 року «Про умови оплати праці працівників ДФС та її територіальниї органів» із 01.12.2015 року внесені зміни до посадових окладів в сторону підвищення, про що 15.02.2016 року ГУ ДФСу Рівненській області видана відповідна довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.12.2015 року на ім»я ОСОБА_1, на посаді заступника начальникаСВ ПМ ДПА в Рівненській області, на якій вона працювала на час звільнення, та надана Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області.

На підставі досліджених доказів також встановлено, що підвищене грошове забезпечення працівники ДФС та її територіальних органів отримали до видання наказу ДФС України №209 від 12.03.2016 року «Про внесення змін до наказу ДФС від 21.12.2015 року №989» на підставі постанови КМУ від 11.02.2016 року №77, яким підвищення посадових окладів начальницькому складу було обмежене.

Листом № Ф-114/07-1-15 від 04.03.2016 року відповідач повідомив позивача про відмову у проведенні перерахунку пенсії, пославшись на відсутність для того підстав, а саме, на

прийняту 11.02.106 року Кабінетом Міністрів України постанову №77 «Про внесення змін до постанови КМУ №1078 від 17.07.2003 року і №1013 від 09.12.2015 року, яка набирає чинності із дня її опублікування та застосовується з 01.12.2015 року, якою обмежені підвищення посадових окладів осіб рядового і начальницького складу та поліцейських, до числа яких відноситься позивач.

Суд вважає, що дії відповідача по відмові жодним чином у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років є протиправними, оскільки обмежують її конституційні права.

Відповідно до положень ст. 51 вищенаведеного Закону України від 09.04.1992 року №2262, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до положень ст. 49 вищенаведеного Закону України від 09.04.1992 року №2262, документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Таким чином, вважається доведеним, що позивач ОСОБА_1 набула право на перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до ст.ст. 63,51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб», починаючи із 01.01.2016 року, у звязку зі зміною розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом із 01.12.2015 року, який повинен бути проведений відповідачем в 10-денний строк з дня надходження документів.

На підставі досліджених доказів вбачається, що такий перерахунок мав бути проведеним відповідачем на підставі довідки ГУ ДФС у Рівненській області від 15.02.2016 року №77/17-00-05-34 ще до опублікування 24.02.2016 року постанови Кабінету Міністрів України №77 «Про внесення змін до постанови КМУ №1078 від 17.07.2003 року і №1013 від 09.12.2015 року».

Своєю відмовою в проведенні перерахунку пенсії позивачу відповідач не тільки порушує право позивача на отримання перерахованого підвищеного розміру пенсії у вказаний період із 01.01.2016 року до 01.03.2016 року , але ставить її в нерівне становище із відповідними категоріями працівників начальницького складу ДФС України, які фактично отримали підвищене грошове забезпечення за період із 01.12.2015 ро ку по 12.03.2016 року, відповідно вищенаведених відомчих наказів ДФС України №989 від 21.12.2015 року та №209 від 12.03.2016 року.

При вирішенні спору суд приймає до уваги також конституційні положення та практику Конститууційного суду України.

Так, статтею 8 ОСОБА_4 України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

У статті 22 ОСОБА_4 України зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 ОСОБА_4 України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 своєї Постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» розяснив, що, відповідно до статей 8 та 22 ОСОБА_4 України, не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених ОСОБА_4 України і чинними законами прав і свобод.

Вирішуючи питання про застосування нормативних актів у часі, необхідно виходити з того, що згідно зі статтею 22 ОСОБА_4 України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою ОСОБА_4 України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 ОСОБА_4 України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій, в тому числі соціальних гарантій позивача, не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження: «звуження обсягу прав та свобод це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики».

Також Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 зазначив, що «невиконання державою взятих на себе соціальних зобовязань порушує принцип соціальної, правової держави». Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є «складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права».

Відповідно до розяснень, наведених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування ОСОБА_4 України при здійсненні правосуддя», оскільки ОСОБА_4 України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності ОСОБА_4 у всіх необхідних випадках застосовувати ОСОБА_4 як акт прямої дії. Судові рішення повинні ґрунтуватись на ОСОБА_4, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 щодо проведення їй перерахунку пенсії за вислугу років, згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015 року, відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ГУ ДФС у Рівненській області №77/17-00-05-36 від 15.02.2016 року, за період із 01 січня 2016 року до 01 березня 2016 року є обґрунтованими та доведеними.

Доводи управління Пенсійного фонду України у місті Рівне, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними у даній постанові нормативними актами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11,17-19, 69-72, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в перерахунку із 01 січня 2016 року пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, , здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії, згідно ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби та деяких інших осіб» №2262 від 09.04.1992 року та Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015 року, відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ГУ ДФС у Рівненській області №77/17-00-05-36 від 15.02.2016 року, за період із 01 січня 2016 року до 01 березня 2016 року.

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області, , на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, кошти в сумі 551,20 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до частини 3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Якщо була подана апеляційна скарга судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук