Справа № 815/1705/16
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1705/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Гацанюк К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування Наказу №182-п від 08.04.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування Наказу №182-п від 08.04.2016 року «Про поновлення проведення позапланової виїзної документальної перевірки».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у оскарженому наказі не вказано відповідних підстав для проведення документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ Союз згідно вимог ст. 78.1 Податкового кодексу України.

Відповідач надав до суду заперечення, в яких зазначив, що 22.09.2015р. начальником ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області відповідно до п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України прийнято наказ №444-п про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ Союз з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період травень-липень 2015 року, який оскаржено позивачем та постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2015 року по справі №815/5928/15 вказаний наказ скасовано, проте 04.02.2016 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 року вказану постанову суду скасовано, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Союз до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування наказу відмовлено та відповідачем 19.02.2016 року прийнято Наказ №85-п «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки», яку визначено провести з 26.02.2016 року. Проте, під час здійснення виходу на фактичну адресу позивача для проведення перевірки, посадовими особами відповідача складено Акт про відсутність посадових осіб від 26.02.2016 року №23/22-02, яким встановлено, що за адресою платник податків знаходиться, однак посадових осіб не виявлено, працівнику ДПІ не вдалось вручити наказ, предявити направлення на проведення перевірки та доступу до первинних документів позивача у перевіряючого не існувало, у звязку з чим, 26.02.2016 року начальником ДПІ у Київському районі прийнято Наказ №96-п «Про призупинення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Союз». 29.02.2016 року відповідачем на адресу ОУ ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області направлено лист щодо здійснення заходів по розшуку відповідальних осіб підприємства та документів, які свідчать про здійснення фінансово-господарської діяльності. 23.03.2016 року на адресу відповідача надійшла довідка про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків №452/21/110 від 12.03.2016 року та 08.04.2016 року начальником ДПІ у Київському районі прийнято оскаржуваний наказ №182-п від 08.04.2016 року «Про поновлення позапланової виїзної документальної перевірки», яким начальнику управління аудиту ДПІ у Київському районі ГУ ДФС в Одеській області визначено організувати поновлення проведення позапланової виїзної документальної перевірки субєкта господарської діяльності ТОВ «Союз», код за , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період травень-липень 2015 року, тривалістю перевірки 5 робочих днів з 08.04.2016 року. Проте, при здійсненні виходу на перевірку, посадових осіб відповідача до перевірки не допущено, у звязку з чим останніми складено Акт про не допуск до проведення перевірки від 08.04.2016 року.

Відповідач зазначає, що Наказ №182-п від 08.04.2016 року та направлення №164 від 08.04.2016 року складені керуючись Наказом №22 від 31.07.2014 року ДФС України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», яким не передбачено розшифровку вказаних у наказі та повідомленні пунктів та статей Податкового кодексу України, а тому підстави для скасування наказу відсутні.

Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги ТОВ «Союз» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У звязку з неявкою до судового засідання представника відповідача та за відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд справи вирішено провести у порядку письмового провадження, на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Суд, дослідивши доводи адміністративного позову, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступні факти та обставини.

За результатами аналізу баз даних ДПІ, АІС Податковий блок встановлено, що за період травень - червень 2015р. ТОВ Союз придбало імпортний товар від контрагента ТОВ Ліцинія, яке відсутнє за місцезнаходженням. Свідоцтво платника податку на додану вартість анульовано 24.09.2015р. Згідно форми 1ДФ на підприємстві працювали 1 людина за трудовим договором та 5 за цивільно-правовим договором. В свою чергу, ТОВ Ліцинія, в травні 2015р. придбало імпортний товар від підприємств імпортерів: ПП Сервіс-Торг 2014р.(внесено запис до ЄДР про відсутність з місцезнаходженням; 04.09.2015р. анульовано свідоцтво ПДВ; згідно форми 1ДФ на підприємстві працювала 1 людина ) та ТОВ АЛКОГОЛЬНА ТРАДИЦІЯ (внесено запис до ЄДР про відсутність з місцезнаходженням; 29.09.2015р. анульовано свідоцтво ПДВ). Відповідачем зазначено, що моніторингом митних оформлень встановлено ризик декларування неправдивих відомостей про імпортовані товари. Крім того, за результатами отриманої податкової інформації від 13.07.2015р. №295/26-55-22-09 головний контрагент постачальників ТОВ Союз - ТОВ ГАЛС ЛІДЕР, за звітні періоди декларування ПДВ з 01.04.2015р. по 31.05.2015р. якого, встановлені транзитні операції в адресу контрагентів - покупців.

Так, з метою детального дослідження викладених вище ймовірних ризиків порушення податкового законодавства, відповідачем прийнято наказ №444-п від 22.09.2015р. (а.с.25).

Не погоджуючись з прийнятим наказом, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою про його скасування та постановою від 16.12.2015 року по справі №815/5928/15 вказаний наказ скасовано.

В подальшому, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 року вказану постанову суду скасовано, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Союз до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування наказу відмовлено.

19.02.2016 року відповідачем прийнято Наказ №85-п «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки», яку визначено провести з 26.02.2016 року (а.с.23).

Так, під час здійснення виходу на фактичну адресу позивача для проведення перевірки, посадовими особами відповідача складено Акт про відсутність посадових осіб від 26.02.2016 року №23/22-02, яким встановлено, що за адресою платник податків знаходиться, однак посадових осіб не виявлено, працівнику ДПІ не вдалось вручити наказ, предявити направлення на проведення перевірки та доступ до первинних документів позивача у перевіряючого відсутній та складено Акт «Про результати перевірки фактичного місцезнаходження» №24/22-ос (а.с.19, 22).

26.02.2016 року начальником ДПІ у Київському районі прийнято Наказ №96-п «Про призупинення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Союз» на строк необхідний для завершення необхідних процедур (а.с.21) та складено запит №3703/22-02 на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 26.02.2016 року (а.с.20).

У звязку з наведеними обставинами, 29.02.2016 року відповідачем на адресу Оперативного управління ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області направлено лист щодо здійснення заходів по розшуку відповідальних осіб підприємства та документів, які свідчать про здійснення фінансово-господарської діяльності (а.с.18).

23.03.2016 року на адресу ДПІ надійшла довідка про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків №452/21/110 від 12.03.2016 року (а.с.17).

Так, 08.04.2016 року начальником ДПІ у Київському районі прийнято наказ №182-п від 08.04.2016 року «Про поновлення позапланової виїзної документальної перевірки», яким начальнику управління аудиту ДПІ у Київському районі ГУ ДФС в Одеській області визначено організувати поновлення проведення позапланової виїзної документальної перевірки субєкта господарської діяльності ТОВ «Союз», код за , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період травень-липень 2015 року, тривалістю перевірки 5 робочих днів з 08.04.2016 року та складено направлення №164 від 08.04.2016 року на проведення перевірки (а.с.16, 17).

Судом встановлено, що під час здійснення виходу на перевірку, посадових осіб відповідача до перевірки позивачем не допущено.

Так, підставою прийняття Наказу №182-п від 08.04.2016 року та направлення №164 від 08.04.2016 року відповідач зазначає п.75.1 ст.75, пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та у запереченнях на позов відповідач вказав, що останній керувався Наказом №22 від 31.07.2014 року ДФС України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», яким не передбачено розшифровку вказаних у наказі та повідомленні пунктів та статей Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття зазначеного наказу позивач звернувся з даним позовом до суду.

Так, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши пояснення сторін суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 75.1. статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно п.78.4 ст.78 ПКУ, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до п.82.4. ст.82 ПКУ, проведення документальної виїзної планової та позапланової перевірки великого платника податків може бути зупинено за рішенням керівника контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку або надсилається платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.

Зупинення документальної виїзної планової, позапланової перевірки перериває перебіг строку проведення перевірки в разі вручення платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку або надіслання платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії наказу про зупинення документальної виїзної планової, позапланової перевірки.

При цьому перевірка може бути зупинена на загальний строк, що не перевищує 30 робочих днів, а в разі необхідності проведення експертизи, отримання інформації від іноземних державних органів щодо діяльності платника податків, завершення розгляду судом позовів з питань, пов'язаних з предметом перевірки, відновлення платником податків втрачених документів перевірка може бути зупинена на строк, необхідний для завершення таких процедур.

Загальний термін проведення перевірок, визначених у пунктах 200.10 та 200.11 статті 200 цього Кодексу, з урахуванням установлених цим пунктом строків зупинення не може перевищувати 60 календарних днів.

Так, відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) розроблено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджені Наказом Державної фіскальної служби України від 31 липня 2014 року № 22, які рекомендовано для застосування посадовими (службовими) особами територіальних органів та структурних підрозділів органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок платників податків з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби, а також фактичних перевірок щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про обіг та оподаткування підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 1.2.1. Методичних рекомендацій встановлено, що рішення про проведення документальної планової, позапланової та фактичної перевірки приймається керівником органу державної фіскальної служби відповідно до пункту 77.4 статті 77, пункту 78.4 статті 78, пункту 79.2 статті 79 та пункту 80.2 статті 80 розділу II Кодексу із зазначенням найменування органу державної фіскальної служби, який прийняв рішення, та дати рішення, найменування та реквізитів суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться, мети, виду перевірки, періоду діяльності, який буде перевірятися, підстав для проведення перевірки, дати початку та тривалості перевірки тощо, яке з урахуванням вимог Кодексу оформлюється наказом, який підписується керівником або його заступником та скріплюється печаткою, зокрема, органу державної фіскальної служби, на обліку в якому перебувають платники податків, для проведення документальних планових та позапланових або фактичних перевірок платників податків із залученням працівників цього органу державної фіскальної служби (за умови відсутності рішень керівників органів державної фіскальної служби вищого рівня про проведення перевірки такого платника податків із цих питань за відповідні періоди).

Відповідно до п.п.1.2.5. Методичних рекомендацій, за рішенням керівника органу державної фіскальної служби, яким було призначено перевірку, проведення документальної планової або позапланової виїзної перевірки великого платника податків може бути зупинено на строк, визначений у пункті 82.4 статті 82 розділу II Кодексу, з подальшим поновленням проведення на невикористаний строк, про що видається відповідний наказ із зазначенням строку зупинення та обставин, що спричинили таке зупинення.

Наказ про зупинення документальної планової чи позапланової виїзної перевірки видається на підставі доповідної записки керівника підрозділу органу державної фіскальної служби, який організував (очолював) таку перевірку, з викладенням об'єктивних причин необхідності такого зупинення.

Жодних обєктивних причин у наказі про призупинення перевірки №96-п від 26.02.2016 року відповідчаем не викладено.

Відповідно до п.п.1.2.5. Методичних рекомендацій, копія наказу органу державної фіскальної служби про зупинення перевірки не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків (посадовим особам платника або його законному (уповноваженому) представнику) під підпис.

Доказів вручення платнику податків (посадовим особам платника або його законному (уповноваженому) представнику) під підпис наказу про призупинення перевірки №96-п від 26.02.2016 року відповідчаем до суду не надано.

Відповідно до п.п.1.2.5. Методичних рекомендацій, за необхідності поновлення перевірки керівник органу державної фіскальної служби, який видав наказ про зупинення перевірки, може видати наказ про поновлення документальної планової або позапланової виїзної перевірки до закінчення терміну, на який її було призупинено. Наказ видається на підставі доповідної записки керівника підрозділу органу державної фіскальної служби, який організував (очолював) перевірку, у разі усунення (закінчення дії) обставин, що стали підставою для такого зупинення. У такому випадку орган державної фіскальної служби може поновити перевірку не раніше наступного робочого дня з дня вручення платнику податків копії наказу про поновлення перевірки із зазначенням дати такого поновлення.

З огляду на викладене, наказ № 182-п від 08.04.2016 року повинен відповідати вимогам цієї норми щодо підстав поновлення проведення перевірки, зокрема, у разі усунення (закінчення дії) обставин, що стали підставою для такого зупинення.

Разом з тим, у наказі ДПІ у Київському районі м. Одеси не вказано, з якої підстави проведення перевірки має бути поновлено, та взагалі не вказані будь-які обставини, що стали підставою для поновлення перевірки.

Тому, на думку суду, у відповідача не виникло підстав для поновлення позапланової виїзної документальної перевірки позивача на підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України.

Також, відповідно до п.2 оскаржуваного наказу від 08.04.2016 року визначено проведення перевірки з 08.04.2016 року, в той час як Методичними рекомендаціями встановлено, що поновити проведення перевірки орган державної фіскальної служби може не раніше наступного робочого дня з дня вручення платнику податків копії наказу про поновлення перевірки із зазначенням дати такого поновлення.

Оцінка правомірності наказу на проведення податкової перевірки повинна надаватися із урахуванням достатності змісту наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки. Окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Саме до такого висновку дійшов Вищий адміністративний суд України по справі №К/800/19335/13.

Зі змісту оскаржуваного наказу не вбачається можливим ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення поновлення відповідної перевірки.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України (постанова № 21-425а14 від 27.01.2015 р.) вказує на таке.

Норма (пункту 79.2 статті 79 ПК) встановлює, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Пункт 79.2 статті 79 доповнено абзацом другим згідно із Законом України від 24 травня 2012 року № 4834-VI Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм такого змісту: Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Це доповнення не змінює регулювання, воно уточнює дійсний зміст попередньої норми.

Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обовязку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Окрім того, незважаючи на проголошену підпунктом 79.3 статті 79 ПК необовязковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК.

Також колегія ВСУ вказує, що тлумачення, яке навів суд касаційної інстанції у цій справі, не відповідає меті перевірки, змісту прав платника податків, допускає можливість недосягнення перевіркою її мети, невиконання платником податків обовязку надати посадовим (службовим) особам органів податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або повязані з предметом перевірки.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України доходить таких висновків: аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Дана правова позиція Верховного суду України береться судом до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що податковим органом не було дотримано порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок встановлений ПК України.

В силу частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи не дотримання порядку прийняття контролюючим органом рішення про поновлення проведення перевірки та відсутність належної підстави для прийняття Наказу №182-п від 08.04.2016 року, рішення податкового органу підлягає скасуванню.

На підставі встановленого, керуючись приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування Наказу №182-п від 08.04.2016 року задовольнити повністю.

Скасувати Наказ Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №182-п від 08.04.2016 року «Про поновлення проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Союз».

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П. Марин