Справа № 810/1339/14
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2016 р. м. Київ К/800/48842/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Костенка М.І.

при секретарі судового засідання Бовкуні В.В.

за участю представників сторін: від позивача - не з'явився,

від відповідача - Ступак Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційні скарги 1) Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області та 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Будсервіс»

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 р.

у справі № 810/1339/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Будсервіс»

до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Будсервіс» (далі - позивач, ТОВ «Магістраль-Будсервіс») звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - відповідач, Васильківська ОДПІ), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.09.2013 р. № , № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 р. адміністративний позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Васильківської ОДПІ від 04.09.2013 р. № , № ; вирішено питання про судові витрати.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 р., постанову Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 р. - скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Васильківської ОДПІ від 04.09.2013 р. № в частині штрафних (фінансових) санкцій на суму 73 765 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Васильківської ОДПІ від 04.09.2013 р. № в частині штрафних (фінансових) санкцій на суму 59 012 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, сторони у справі звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, на обґрунтування яких посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Так, позивач просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 р. та залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 р.

У свою чергу, відповідач просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 р. і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 01.08.2013 р. по 07.08.2013 р., на підставі направлення від 01.08.2013 р. № 39/22-01, постанови СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві від 10.08.2013 р., наданої листом від 11.07.2013 р. № 9276/7/09-10, згідно із підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, посадовою особою Васильківської ОДПІ була проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Магістраль-Будсервіс» з питань своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Лоєр», ТОВ «ТД «Біг-Маркет», ТОВ «Постпринт», ТОВ «Сібер», ТОВ «Сорента», ТОВ «Едветайзинг-Експрес» за період з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р., за результатами якої складено акт від 14.08.2013 р. № 131/22-01/35803675 та встановлено порушення позивачем вимог: - підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 295 062 грн.; - підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 236 049 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем 04.09.2013 р. були винесені податкові повідомлення-рішення: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальному розмірі 442 593 грн., з яких 295 062 грн. - за основним платежем та 147 531 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 354 073 грн., з яких 236 049 грн. - за основним платежем та 118 024 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх у адміністративному порядку.

За наслідками адміністративного оскарження рішенням ГУ Міндоходів у Київській області від 02.12.2013 р. № 1522/10/10-36-10-08-206/801 частково задоволено скаргу ТОВ «Магістраль-Будсервіс» від 04.10.2013 р. № 16 (вх. № 1779/10 від 04.10.2013 р.), а саме: скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.09.2013 р. № у частині штрафної санкції на суму 73 765 грн. та скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.09.2013 р. № у частині штрафної санкції на суму 59 012 грн. Зобов'язано Васильківську ОДПІ вжити заходи відповідно до чинного законодавства.

Рішенням Міндоходів України від 05.02.2014 р. № 2188/8/99-99-10-01-15 скаргу ТОВ «Магістраль-Будсервіс» від 18.12.2013 р. № 17 (вх. № 23704/6 від 19.12.2013 р.) залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 04.09.2013 р. з урахуванням рішення ГУ Міндоходів у Київській області, прийнятого за результатами розгляду первинної скарги, - без змін.

Як вбачається з акту перевірки від 14.08.2013 р. № 131/22-01/35803675, фактичною підставою для донарахування позивачу зазначених податкових зобов'язань слугували висновки перевіряючого про неправомірність формування позивачем складу витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Сібер», які, за твердженнями відповідача, не спричиняють реального настання правових наслідків обумовлених ними, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Суд апеляційної інстанції постанову окружного адміністративного суду скасував та прийняв нову постанову про часткове задоволення позову з тих мотивів, що висновки податкового органу викладені в акті податкової перевірки щодо порушення позивачем положень податкового законодавства є обґрунтованими, оскільки позивачем не підтверджено документально належними первинними документами реальність здійснення господарських операцій на підставі яких ним були сформовані спірні суми витрат та податкового кредиту, врахувавши при цьому рішенням ГУ Міндоходів у Київській області від 02.12.2013 р. № 1522/10/10-36-10-08-206/801.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не може погодитись з такими висновками судів, вважаючи їх передчасними та такими, що винесені з неповним з'ясуванням всіх обставин справи, виходячи з наступного.

Відповідно до статі 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та формування витрат; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та на формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток.

При цьому слід зазначити, що й надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Таким чином, будь-які документи, у тому числі договори, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи викладене, для підтвердження даних податкового обліку необхідно брати до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам необхідно з'ясувати, зокрема: - рух активів у процесі здійснення господарської операції; - установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; - установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. В обов'язковому порядку необхідно дослідити наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку. Перевірці підлягають доводи податкового органу, що свідчать про відсутність ділової мети у діях платника податку, зокрема у разі подальшого продажу придбаного товару нижче за ціну придбання; придбання товарів (послуг) у посередників за наявності прямих контактів з їх виробниками; придбання послуг, використання яких не може мати позитивного впливу на результати господарської діяльності платника податку тощо.

Для з'ясування зазначених обставин судам необхідно перевірити доводи податкового органу, викладені в акті перевірки та інші докази.

В даному випадку судами попередніх інстанцій не в повній мірі досліджено обставин, що підтверджують або спростовують реальність здійснення позивачем господарських операцій, а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту та показника витрат позивача, який, між іншим, безпосередньо впливає на об'єкт оподаткування, чи спричинили такі господарські операції реальні зміни в майновому стані позивача, не розглянуто належним чином доводи сторін у справі та докази, що містяться в матеріалах справи.

Варто також зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків (зокрема, у вигляді позбавлення його права на податковий кредит) внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Однак у разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

Відповідні обставини попередніми судовими інстанціями не досліджувалися взагалі

Касаційна ж інстанція згідно з частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України не може досліджувати докази, встановлювати або визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція на підставі статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, порушень норм процесуального права, у зв'язку з чим оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд для достовірного з'ясування та правильного вирішення спору по суті.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційні скарги Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Будсервіс» - задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 р. у справі № 810/1339/14 - скасувати.

Справу № 810/1339/14 направити на новий судовий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.В. Приходько
Судді: (підпис) І.О. Бухтіярова
(підпис) М.І. Костенко