Справа № 161/4789/16-а,2-а/161/293/16
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Справа № 876/3891/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-106 вих. від 18.02.2016 року згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати;

зобовязати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України з 01.01.2016 року провести йому перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Волинської області № 18-106 вих. від 18.02.2016 року, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2016 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від заробітної плати на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-106 вих. від 18.02.2016 року.

Зобов'язано Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у розмірі 90% від заробітної плати, згідно довідки прокуратури Волинської області № 18-106 вих. від 18.02.2016 року з врахуванням виплачених сум, з 01.01.2016 року, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України, яке, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що пунктом 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо пенсійного забезпечення, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про прокуратуру».

Оскільки до 01.06.2015 року не було прийнято закону, що стосувався б усіх видів пенсійного забезпечення, у тому числі спеціальних пенсій, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії чи щомісячне довічне грошове утримання призначалися відповідно в тому числі і Закону України «Про прокуратуру», втратили чинність, відтак, підстав для проведення перерахунку пенсії позивача немає. Крім того, в діючому Законі України «Про прокуратуру» норми щодо перерахунку пенсій відсутні. Законодавством встановлено максимальний розмір пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, що втратили працездатність (в 2016 році 10740 грн.).

Оскільки клопотань від осіб, які беруть участь у справі і належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про розгляд справи за їх участю не поступило, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

За змістом частини першої статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Оскільки відповідачем ставиться вимога про повне скасування оскарженої постанови суду першої інстанції, суд надає оцінку спірному судовому рішенню в повному обсязі.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 з вересня 1987 року по липень 2003 року та з лютого по травень 2009 року працював в органах прокуратури Волинської області.

З 16.05.2003 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% від розміру середньомісячного заробітку за посадою прокурора міста Луцька Волинської області.

22.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку з заявою перерахунок з 01.01.2016 року його пенсії у розмірі 90% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-106 вих. від 18.02.2016 року, відповідно до ч. 12, ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) без обмеження пенсії максимальним розміром.

Листом управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку № 169/0-01 від 30.03.2016 року позивачу в перерахунку пенсії відмовлено. Орган Пенсійного фонду посилався на те, що в звязку зі змінами в законодавстві підстави для перерахунку пенсії відсутні взагалі.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Крім того, суд вважав, що відповідач безпідставно не провів перерахунок пенсії позивачу у розмірі 90% заробітної плати на підставі довідки прокуратури Волинської області №18-106 від 18.02.2016 року.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

В подальшому вказана правова норма неодноразово зазнавала змін як щодо розміру пенсії у відсотках до заробітку, так і щодо порядку її призначення та перерахунку.

Відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про застосовування норм Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії за вислугою років, при здійсненні позивачу перерахунку такої пенсії, оскільки статтею 22 Конституції України закріплено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституцією України виокремлено певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, в тому числі і працівники прокуратури (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Виходячи із висловленого розуміння сутності соціальних гарантій працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії за вислугою років працівникам прокуратури підлягає застосуванню норма, що визначає порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому судом першої інстанції зроблено правильний висновок про незаконність відмови позивачу в такому перерахунку.

Разом з тим, слід зазначити, що предметом спору в даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугою років. В свою чергу, предметом доказування є обставини, які мають значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Враховуючи те, що відмова відповідача у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії була обґрунтована виключно відсутністю права на такий перерахунок, що відповідач фактично не здійснював жодних дій щодо перерахунку пенсії позивачу на підставі його звернення від 22 березня 2016 року, не оцінював надану позивачем довідку про розмір заробітної плати, не визначав нового розміру пенсії, не змінював відсотки середнього заробітку, з яких обраховувалася раніше призначена ОСОБА_1 пенсія, та не обмежував максимального розміру пенсії, яка має йому виплачуватися, колегія суддів приходить до висновку, що доказуванню підлягають виключно обставини, з якими повязана відмова позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Таким чином, є підстави для висновку, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідача вчинити дії із зазначенням конкретного відсотку середнього заробітку, з розрахунку якого має бути здійснено перерахунок пенсії позивачу, а також в частині незастосування максимального розміру пенсії є безпідставними, оскільки щодо згаданих вимог відповідач на час звернення позивача до суду та розгляду справи судом ніяких протиправних дій чи бездіяльності не допускав та жодного рішення не приймав. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях і домислах, а також тих фактичних обставинах, які на момент його ухвалення хронологічно ще не відбулися, проте ймовірно можуть мати місце у майбутньому. Задоволення таких вимог може призвести до втручання суду в дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду щодо вчинення дій з перерахунку пенсії, що судом першої інстанції враховано не було.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позову щодо вимог про визнання неправомірними дій та зобовязання відповідача перерахувати пенсію. В задоволенні решти вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2016 року у справі № 161/4789/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року.

Зобовязати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року на підставі заяви позивача від 22.03.2016 року №169/0-01.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

ОСОБА_2