Справа № 495/9546/15-а
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/9546/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Білгород-Дністровського Гінак Алли Федорівни, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, третя особа - заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Білгород-Дністровського міського голови Гінак А.Ф., виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради у якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження Білгород-Дністровського міського голови №355-к від 23.12.2015 р. про дисциплінарне стягнення та стягнути солідарно з відповідачів на її користь 10 000 гривень моральної шкоди, посилаючись на наступне.

З 25.12.2009 року ОСОБА_1 займає посаду начальника відділу культури міської ради. Розпорядженням Білгород-Дністровського міського голови від 23.12.2015 року їй оголошено догану «за неналежне виконання посадових обов'язків, порушення Правил поведінки посадової особи місцевого самоврядування та службового етикету».

На підставі вказаного розпорядження протягом строку дії дисциплінарного стягнення заборонено виплачувати премію начальнику відділу культури ОСОБА_1, яка стверджує, що дане стягнення було застосоване з порушенням вимог трудового законодавства, зокрема ст.. 147, 149 КЗпПУ. Жодних письмових пояснень ОСОБА_1 не надавала. При цьому, як наголошує позивач, проведення культурного заходу до Дня Святого Миколая для дітей учасників АТО проводилось за ініціативою ГО учасників АТО «Захист», на добровільних засадах співробітниками ЦКтаД і арт-студією «Джерельце», які не входять до складу відділу культури міської ради який здійснює лише методичне забезпечення діяльності ЦКтаД.

На ОСОБА_1, як на начальника відділу культури, ні посадовою інструкцією, ні будь-яким іншим документом не було покладено обов'язок забезпечення підготовки та проведення благодійного заходу 19.12.2015 року.

В той же час, Білгород-Дністровською міською радою та Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією не планувалось та не передбачалось проведення будь-яких заходів до Дня Святого Миколая, кошти з місцевого бюджету не виділялись.

Тому, на думку ОСОБА_1, її вини не має у нібито відсутності контролю та проведення заходу 19.12.2015 року у ЦКтаД для дітей учасників АТО, на що вказує відповідач в оскаржуваному розпорядженні.

Також, в наданих суду додаткових поясненнях ОСОБА_1 пояснила в чому саме полягає моральна шкода відшкодування якої вона оцінює в 10 000 гривень. Як стверджує позивач, 28.12.2015 року лікарем обласної психіатричної лікарні ОСОБА_7 їй було діагностовано F43.2 (розлад пристосувальних реакцій). Діагностоване захворювання виникає після стресової життєвої події, якою і є для сумлінного працівника догана з надуманих підстав. Лікарем було призначено лікування та ліки, вартість яких склала 457,61 гривень. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, якою встановлена презумпція моральної шкоди, ОСОБА_1 наголошує на тому, що протиправні дії відповідачів відносно неї повинні бути компенсовані грошовою виплатою. В результаті виявлених порушень позивач зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Позивач та її представник - ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд її задовольнити.

Представник Білгород-Дністровської міської ради Карпов О.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась. Під час слухання справи надавала суду свої пояснення в одному з засідань та пояснила, що ОСОБА_1 неналежним чином поставилась до своїх обов'язків, не проконтролювала організацію запланованого заходу, вела себе не коректно, кричала.

Вислухавши пояснення сторін, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, заслухавши свідків, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, Розпорядженням Білгород-Дністровського міського голови від 25.12.2009 року № 241-к позивача з 01.01.2010 року переведено на посаду начальника відділу культури Білгород-Дністровської міської ради, де вона працює по сьогоднішній день.

Відповідно до п. 10 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів (пункт 10 частини четвертої статті 42 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.06.2000 року № 1841-III).

21.12.2015 року позивач склала лист на ім'я голови міської ради Гінак А.Ф. в якому виклала обставини ініціювання та проведення в парку «Миру» м. Білгород-Дністровського культурного заходу для дітей учасників АТО присвяченому святкуванню Дня Святого Миколая.

Так, позивач повідомила, що 0.12.2015 року, під час відкриття в краєзнавчому музеї патріотичної виставки «Антитерористична операція Весна 2014» до неї особисто звернувся ОСОБА_11, керівник ГО учасників АТО «Захист», та його дружина ОСОБА_9 з проханням провести святковий ранок до Дня Св.Миколая для дітей членів зазначеної організації. На той час, згідно плану роботи ЦКтаД було передбачено проведення відповідного заходу для дітей працівників культури міста. З метою підтримки сімей учасників АТО було прийнято рішення провести заплановане свято, як благодійне, для іншої категорії дітей, тобто для дітей учасників АТО. Свято було проведено 19 грудня в парку «Миру», підготовлено силами арт-студії «Джерельце» Центру культури та дозвілля. А ні відділ культури, ні Центр культури та дозвілля не займалися запрошенням учасників та організацією придбання для них подарунків. Замовники заходу - ГО «Захист» не повідомляли відділ культури про своїх благодійників.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що згідно з додатком 1 до розпорядження міського голови від 04.12.2015 року № 284 (Заходи щодо підготовки проведення в місті дня Святого Миколая, новорічних та різдвяних свят) на позивача, в тому числі на відділу культури міської ради, не покладалось обов'язків по виконанню будь-яких завдань щодо організації культурних заходів 19 грудня 2015 року в ЦКтаД та відповідні кошти з місцевого бюджету не виділялись.

Ці обставини, які стороною відповідача не заперечувались, свідчать про відсутність підстав вважати позивача відповідальною особою за виконання або контроль за підготовкою та виконанням культурного заходу. Тому, наголошення представника відповідача та ОСОБА_3 про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх обов'язків, що виразилось в неорганізованості підготовки та проведення заходу, не є зрозумілими суду, оскільки ані виконкомом, ані міською радою, ані іншим органом, в структурі якого працює позивач, на неї не покладався обов'язок і відповідальність за підготовку та проведення цього заходу.

В подальшому, Голова ГО «Захист» ОСОБА_11 письмово висловив подяку позивачу за якісну підготовку та проведення заходу зі святкування Дня Святого Миколая та 22.12.2015 року направив лист Голові міської ради Гінак А.Ф., який був зареєстрований виконкомом 23.12.2015 року, з проханням висловити подяку позивачу ОСОБА_1, адміністрації ЦКтаД та арт-студії «Джерельце», які відгукнулися на прохання ГО «Захист» та гідно провели позаплановий захід «Ранок» для дітей учасників АТО.

Розпорядженням Білгород-Дністровського міського голови Гінак А.Ф. від 23.12.2015 року № 355-к «Про дисциплінарне стягнення стосовно ОСОБА_12А.» позивачу, як начальнику відділу культури міської ради, було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов'язків, порушення Правил поведінки посадової особи місцевого самоврядування та службового етикету. При цьому, в мотивувально-описовій частині вказаного Розпорядження було зазначено, що за результатами розгляду доповідної записки заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради ОСОБА_3 встановлено, що начальник відділу культури міської ради ОСОБА_1 неналежним чином виконала свої функціональні обов'язки, а саме не проконтролювала підготовку та проведення заходу для дітей учасників АТО до Дня Святого Миколая 19.12.2015 року. Також, зазначено, що ОСОБА_1 не прийняла до уваги зауваження ініціаторів проведення заходу: голови Білгород-Дністровської районної державної адміністрації ОСОБА_13, керівника апарату Білгород-Дністровської РДА ОСОБА_10, завідуючого районним відділом культури ОСОБА_14, трьох представників громадськості міста та району і вела себе у спосіб, що йде у розріз з поведінкою посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано догану, як один з таких заходів стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Положеннями частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішеннях № 6-рп/1997 від 25.11.1997 року, № 9-рп/1997 від 25.12.1997 року щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55, статей 64, 124 Конституції України, статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, на думку суду, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України. Саме по собі звернення до адміністративного позову ще не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист. Адже для того, щоб був наданий судовий захист, слід встановити, що особа, яка звернулась з позовом, дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем саме у публічно-правових відносинах.

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушено його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність мають бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з Доповідною запискою заступника міського голови ОСОБА_3, яка полягла в основу оскаржуваного позивачем Розпорядження та була зареєстрована виконкомом 23.12.2015 року (вхідний номер 02/14-35-6281), захід до дня святкування Дня Святого Миколая, який проводився в Центрі культури та дозвілля 19.12.2015 року для дітей учасників АТО, був проведений неналежним чином, що визвало незадоволення присутніх, учасників АТО та керівництва в особі голови Білгород-Дністровської РДА ОСОБА_10, завідуючої районним відділом культури ОСОБА_14 Завідувач відділом ОСОБА_1 не проконтролювала підготовку і проведення заходу, таким чином не виконала свої службові обов'язки.

Суд критично розцінює зміст вказаної Доповідної записки, оскільки письмова подяка Голови ГО «Захист» ОСОБА_11, яка вище була зазначена, показання допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_15, яка була присутня з дитиною на цьому заході 19.12.2015р. та свідчення волонтера ОСОБА_16, яка також була присутньою на святі, свідчать про протилежне, зокрема про повне задоволення ініціаторами свята та глядачами його проведенням. Вказаний лист Голови ГО «Захист» ОСОБА_11, адресований міському голові Гінак А.Ф., був прийнятий загальним відділом виконкому Білгород-Дністровської міської ради 23.12.2015 року, тобто в той же день, коли була прийнята Доповідна розписка.

Відповідно до ч.3 ст. 149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Проте, розглянувши Доповідну записку та приймаючи рішення про застосування дисциплінарного стягнення міський голова Гінак А.Ф. не взяла до уваги лист ОСОБА_11, інформаційний лист позивача від 21.12.2015 р. та не вислухала пояснення самої ОСОБА_1 щодо обвинувачень її в несумлінному виконання своїх професійних обов'язків. Суперечливі відомості щодо рівня підготовки свята повинні були посіяти сумніви про правомірність застосування дисциплінарного стягнення та його доцільність в цілому.

Згідно ч.1 ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Разом з тим, суд приймає до уваги той факт, що, у порушення Порядку накладення дисциплінарного стягнення, пояснення по даному факту у позивача ніхто не відбирав, чим був порушений вказаний порядок. Наданий представником відповідача Акт від 24.12.2015 року про відмову ОСОБА_1 надати пояснення щодо відсутності контролю за підготовкою та проведенням заходу, суд розцінює критично, оскільки даний Акт складено 24.12.2015 року, а Розпорядження винесено 23.12.2015 року, тобто на наступний день, хоча подібні пояснення необхідно отримувати та враховувати до застосування дисциплінарного стягнення, тобто до винесення розпорядження. Крім того, в судовому засіданні допитаний ОСОБА_18 пояснив, що Акт було складено у зв'язку з відмовою ОСОБА_1 ознайомитись та отримати Розпорядження від 23.12.2015 року.

Варто звернути увагу на хронологію подій, яка прослідковується з письмових звернень учасників справи.

21.12.2015 року позивач складає інформаційний лист на ім'я голови міської ради Гінак А.Ф. в якому повідомляє як само виникла пропозиція організувати свято для дітей учасників АТО в честь Дня Святого Миколая, та хто і на яких умовах приймав участь в заході.

23.12.2015 року ОСОБА_3 складає Доповідну записку, яка повинна бути розглянута міським головою Гінак А.Ф., та в той же день, на підставі вказаної записки, виноситься Розпорядження про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

24.12.2015 року представники міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 складають Акт, який міститься в матеріалах справи, про відмову ОСОБА_1 від письмових пояснень щодо відсутністю контролю за підготовкою та проведенням заходу.

Власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту (ст..141 КЗпП).

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач - Білгород-Дністровський міський голова Гінак А.Ф. та представники відповідачів під час розгляду справи, не виконали покладені на них ст.71 КАС України, як на суб'єкта владних повноважень, обов'язки по наданню суду доказів правомірності своїх дій, а саме правомірності видання розпорядження Білгород-Дністровського міського голови Гінак А.Ф. від 23.12.2015 року № 355-к «Про дисциплінарне стягнення стосовно ОСОБА_1.», у зв'язку з чим та на підставі вище викладеного суд вважає, що таке оскаржуване розпорядження підлягає скасуванню.

Представник відповідачів - ОСОБА_20, 11.04.2016 року заявляв суду клопотання про виклик свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 у судове засідання. Суд неодноразово викликав вказаних осіб у судове засідання в якості свідків, однак, жоден із них у судове засідання не з'явився. Так, 17.06.2016 року від свідка ОСОБА_10 до суду надійшла заява про неможливість з'явитись у судове засідання у зв'язку з зайнятістю на роботі. В подальшому, представник відповідача Карпов О.О. в судовому засіданні в усній формі відмовився від заявленого клопотання про виклик свідків.

Крім того, не були представлені суду для дослідження Правила поведінки посадової особи місцевого самоврядування та службового етикету, на порушення яких вказує відповідач в оскаржуваному Розпорядженні, як на такі, які порушила позивач. Натомість, позивач надала суду письмову відповідь керуючого справами виконкому ОСОБА_18 від 30.12.2015 року на запит ОСОБА_21, в якій ОСОБА_18 повідомив, що рішення про затвердження вказаних Правил не приймалося, що дає підстави вважати про відсутність подібних Правил.

Відповідно до приписів ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Під час оцінки оскаржуваних рішень суд враховує приписист..2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють не лише чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України, а й обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Разом з тим, за час розгляду справи судом не встановлено та відповідачем не доведено, які саме дії позивача були розцінені відповідачем як обґрунтовані підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

У відповідності дост. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 1-2 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно із п.1 ч.1 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Частиною 10 статті 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що Розпорядження Голови міської ради Гінак А.Ф. від 23.12.2015 року є таким, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства, тому підлягає скасуванню, а адміністративний позов в даній частині - задоволенню.

Стосовно вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

За правиломст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивач була протиправно притягнута до дисциплінарної відповідальності, що є грубим порушенням прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до її моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, спричинило позбавлення позивача премії.

Суд визнає, що саме по собі безпідставне оголошення позивачу догани є достатньою правовою підставою для покладення на відповідача обов'язку з відшкодування моральної шкоди, оскільки за відсутності дисциплінарного стягнення позивач не зазнала би нервових стресів, не докладала би зусиль для оскарженні неправомірного Розпорядження в судді, та отримувала би передбачену премію.

Суд вважає доведеним позивачем, що їй заподіяно певну моральну шкоду, що виразилася в додаткових фізичних зусиллях та душевних стражданнях, та позивачем частково обґрунтовано розмір моральної шкоди. За наведених обставин суд вважає вимогу позивача в частині стягнення моральної шкоди такою, що підлягає частковому задоволенню. Виходячи з мети дотримання критеріїв справедливості, розумності, адекватності суд визначає розмір належного відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 3 000,0 гривень.

На підставі вищенаведеного і керуючись ст.. 19 Конституції, ст..ст. 147, 149, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 6, 11,18, 17, 69-71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до міського голови м. Білгород-Дністровського Гінак Алли Федорівни, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, третя особа - заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності - задовольнити частково.

Розпорядження міського голови м. Білгород-Дністровського Гінак Алли Федорівни № 355-к від 23.12.2015 року «Про дисциплінарне стягнення стосовно ОСОБА_1.» - визнати протиправним та скасувати.

Стягнути солідарно з міського голови м. Білгород-Дністровського Гінак Алли Федорівни та виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3 000,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: