Справа № 590/381/16-а
Суддя: Сатарова О. В.
Дата ухвалення: 2016-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЯМПІЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 590/381/16-а
Провадження № 2-а/590/9/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2016 р сел. Ямпіль Сумської області

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області Сатарова О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити пені дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків та зобовязати ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зробити перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків за період роботи з 04.09.1986 по 30.09.1986 у відповідності довідки про фактичну кількість відпрацьованого часу, зазначеного у табелі обліку робочого часу за вересень 1986 року, з врахуванням на 100% тарифної ставки, оплати праці у подвійному розмірі у вихідні та святкові дні, роботи в надурочний час, премії у максимальному розмірі 60%, збереженого заробітку за основним місцем роботи, як учаснику ліквідації аварії відповідно предявленої в органи Пенсійного фонду України довідки №145 встановленого зразку про заробітну плату за період роботи з 04.09.1986 року по 30.09.1986 року в зоні відчуження по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він як особа, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалід ІІ групи, має право на підвищений рівень соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, затв. ОСОБА_3 КМУ від 23 листопада 2011 року за №1210. Коли він звернувся до відповідача із заявою з питання призначення пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків та обчислення її розміру на підставі довідки про заробітну плату, одержаної за період роботи у зоні відчудження з 04.09.1986 по 30.09.1986, виданої ВАТ «Южстальмонтаж» №145 , яка була подана позивачем ще в 2004 році та знаходилась в матеріалах пенсійної справи, то отримав відмову, яка була мотивована тим, що підставою для обчислення пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків є довідка про заробітну плату, одержану за дні роботи в зоні відчуження, складена за формою, затв. листом ОСОБА_4 соціального захисту населення від 27.02.1996 №01-3/244-013-2, в звязку з чим, довідка про заробітну плату №145 не може бути підставою для обчислення пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, оскільки містить ряд недоліків. Вважає, що дії відповідача є протиправними, такими, що не відповідають вимогам ст.19 Конституції України, ст.ст. 54,57 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_3 КМУ від 23.11.2011 року №1210, та такими, що порушують його конституційне право на пенсійне забезпечення.

Відповідачем ОСОБА_2 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області надані письмові заперечення проти адміністративного позову ОСОБА_1 Відповідач вважає, що дії управління ПФУ є такими, що повністю відповідають нормам діючого законодавства України.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного:

При вирішенні справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положення ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Стаття 71 ч.2 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно посвідчення Серія А №158260 С виданого 11 червня 2015 року та тимчасової вкладки №119 до посвідчення є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с.7/.

Згідно копії дубліката трудової книжки 11.08.1975 року ОСОБА_1 прийнято на посаду електрозварника-висотника стальних конструкцій 5-го розряду ручної зварки до Тресту «Азовстальконструкція» м. Сімферополь (Наказ №72-к від 04.08.75). В період з 04.09.1986 по 30.09.1986 був зайнятий на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Час роботи з 04.09.86 по 30.09.86 зараховується в 3-х кратному розмірі в стаж, що дає право на пільгові пенсії по старості та по списку №1 (Наказ №121-к від 28.11.1986 року) /а.с. 9-10, 35/.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК Серія 10 ААВ № 925266, дата огляду 25.02.2015 року, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи безстроково, причина інвалідності: захворювання повязане з роботами по ліквідації на ЧАЄС /а.с.12/. Ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 70% /а.с.13/.

Згідно медичної документації ОСОБА_1 має ряд захворювань /а.с.14-23/, відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії №21 від 27.01.2015 року основний діагноз: Сґ сигмоподібної кишки, ст. ІІ, кл.гр. ІІ, ТЗNхМ0, Висновок: Захворювання повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС /а.с.16/.

На момент ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС він працював в Тресті Південьстальмонтаж (Сімферопольське спеціалізоване управління №117) на посаді машиніста крану 6 розряду ОГМ, з 04 вересня 1986 року по 30 вересня 1986 року був відряджений в м.Чернобиль по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (Наказ №121-К від 28.11.1986) /а.с. 36/, що також підтверджується табелем обліку робочого часу за вересень 1986 року /а.с. 33/.

Зважаючи на те, що в той час склалась техногенна ситуація, та люди діяли в форс-мажорних обставинах, суд вважає цілком природним видачу наказу про відрядження до м.Чернобиль для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 28.11.1986 року, тобто більше ніж через місяць.

Згідно історичної довідки ВАТ «Південьстальмонтаж» №143 від 27.02.2004 року на Тресті «Азовстальконструкція» відбулося ряд реорганізацій: Тресть «Азовстальконструкція» перейменовано в трест «Кримстальконструкція» наказ ОСОБА_5 №96 від 11.06.1987 року, Трест «Кримстальконструкція» перейменовано в трест «Південьстальмонтаж» наказ ОСОБА_5 №41 від 20 березня 1989 року, Трест «Південьстальмонтаж» перейменовано в орендний трест «Південьстальмонтаж» рішенням РИК Центрального району м. Сімферополь №894 від 11.02.1992 року, Орендний трест «Південьстальмонтаж» перейменовано в ВАТ «Південьстальмонтаж» рішенням РИК Центрального району м. Сімферополь №454 від 29.01.1996 року. На підставі наказу ВАТ «Південьстальмонтаж» №35 від 20.03.1996 року Сімферопольське спеціалізоване управління №117 перейменовано в філіал СУ-117 ВАТ «Південьстальмонтаж». Наказом по ВАТ «Південьстальмонтаж» №107 від 10.08.1998 року філіал СУ-117 ліквідовано, створено Сімферопольську дільницю. Всі повноваження передано до ВАТ «Південьстальмонтаж» /а.с.37/.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991року передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які з постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону, чинного на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990р.р. у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені.

З матеріалів справи встановлено, що позивач з 28.03.1996 року отримує пенсію за віком, призначену зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. На час розгляду справи перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області.

В матеріалах справи наявна довідка № 145 (без зазначення дати видачі) про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження, згідно змісту якої за час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 нарахована та виплачена заробітна плата розміром 940,09 руб. /а.с. 32/.

Згідно довідки про розмір заробітної плати за вересень 1986 року ОСОБА_1 нарахована та виплачена заробітна плата розміром 914,99 руб. /а.с. 34/.

Зазначені довідки не можливо підтвердити первинними документами, оскільки згідно Витягу з Єдиного держаного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців ВАТ «Південьстальмонтаж» 04.01.2011 року припинено за судовим рішенням у звязку з визнанням його банкрутом /а.с. 38-40/, в державну казенну установу РК «Державний архів по особовому складу РК» документи по особовому складу Сімферопольського спеціалізованого управління №117 трест «Південьстальмонтаж» на зберігання не передавались /а.с. 41/.

24.06.2015 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі із заявою про переведення на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків за наявними документами пенсійної справи з урахуванням заробітної плати, фактично одержаної позивачем за період роботи у зоні відчуження з 04.09.1986 по 30.09.1986 згідно довідки розгорнутої форми про заробітну плату №145 виданої ВАТ «Южстальмонтаж».

Згідно листів від 22.09.2015 року №2920/03-10, від 06.05.2016 року №4/к-1 Позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі довідки про заробітну плату №145 у зв'язку з тим, що в ній не вірно зазначені суми заробітної плати. Вказано на недоліки довідки, та розяснено чому вона не може бути підставою для обчислення пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків. Витребувати нову довідку не має можливості в звязку з ліквідацією підприємства /а.с. 31, 24/.

Окрім того, позивач звертався до Мінсоцполітики, Управління соціального захисту населення та до Департаменту соціального захисту населення Сумської області державної адміністрації з приводу визначення заробітної плати за роботу в зоні відчуження. Згідно листів №214/20/132-16 від 06.04.2016, №0044-27/К від 10.02.2016 видати довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках відмовлено в звязку з відсутністю первинних документів /а.с. 25, 26, 29/.

ОСОБА_3 КМУ №1210 від 23.11.2011 року Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок), зобовязано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно п.п.4 п.3 Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати;

З моменту аварії на Чорнобильській АЕС оплата праці для працюючих в зоні відчуження регулювалась постановою ЦК КПРС Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156, тобто проводилась за підвищеними до 100% тарифними ставками (посадовими окладами) незалежно від населеного пункту.

ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 17.05.1986 року №964 було доручено установити зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони, розділеної на ІІІ, ІІ, І зону небезпеки, проводиться відповідно у 5, 4, 3 кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).

Судом також встановлено, що у зв'язку із введенням в зоні відчуження зон небезпеки, оплата праці осіб, які працювали в населених пунктах, що не віднесені до згаданих зон небезпеки (зона особливого контролю) залишалася на попередніх умовах, тобто проводилась за підвищеними на 100% тарифними ставками (посадовими окладами).

Згідно з абз.4 підпункту 1 пункту 1 постанови ОСОБА_6 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно у чотирьох-, трьох- та двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи із тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що за працівниками, які тимчасово переведені або відряджені для виконання робіт в зоні відчудження за основним місцем роботи зберігався середній заробіток. Крім того, їм виплачувалась тарифна ставка (посадовий оклад) в: ІІІ зоні в 4-х кратному розмірі, ІІ зоні 3-х кратному розмірі, І зоні 2-х кратному розмірі. Зона особливого контролю однократному розмірі.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що застосування показників кратності до тарифної ставки/окладу, підвищеного на 100%, не відповідає вимогам законодавства.

Щодо порядку преміювання необхідно зазначити, що відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась відповідно до чинних на підприємстві систем преміювання, а отже розмір премії працівників, відряджених до зон відчуження, повинен був визначатися на підставі положень, що діяли на підприємстві.

ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 було дозволено керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць.

Тобто, у разі прийняття рішення про підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, в положення про преміювання мали вноситися відповідні зміни. Якщо на підприємстві виплата премії не була передбачена, або була передбачена в меншому розмірі, то підстав для нарахування премії в розмірі 60% немає. Все це є підставою для виплати премії підприємством, а для включення даної виплати в заробіток для нарахування пенсії необхідна основна умова виплата премії.

Крім того, відповідно до вимог статті 15 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ.

Згідно зі статтею 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1058-ІV) перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» врегульовано ОСОБА_3 правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок). Згідно п.2.2, п.п.3 п.2.1 До заяви про призначання пенсії по інвалідності за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

За змістом підпункту 2.10. довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських обєднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

ОСОБА_4 соціального захисту населення від 27.02.1996р за №01-3/244-013-2 затверджено форму довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках та наведено основні вимоги до неї, на які необхідно звертати увагу при її заповненні.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року, незалежно від її виду є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Аналогічна правова позиція узгоджується і з позицією Верховного Суду України, викладеною в ОСОБА_3 від 15 грудня 2015 року по справі №2-а/576/29/14, яка згідно зі ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для усіх судів України.

Під час розгляду справи встановлено, що довідка про заробітну плату ОСОБА_1 за період перебування ним у відрядженні в м.Чернобиль та Припять 0, ІІ, ІІІ зон відчудження з 04.09.1986 року по 30.09.1986 року в розмірі 940,09 руб. не підтверджена первинними документами.

За таких обставин та з урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 64 Конституції України, ст. 49, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законами України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011року №1210, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, ст.ст. 8-11, 69-71, 99, 159-163, 167, 183-2, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити пені дії відмовити.

ОСОБА_3 за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в Харківській апеляційний адміністративний суд через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання протягом 10 днів з дня її отримання апеляційної скарги.

ОСОБА_3 набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

У разі оскарження постанови, якщо вона не була скасованою, вона набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_7