Справа № 817/98/16
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"13" липня 2016 р. Справа № 817/98/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника позивача Коритнюка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" квітня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат будівельних матеріалів" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат будівельних матеріалів" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м. Рівному) про скасування податкових повідомлень - рішень від 30.10.2015 р. № та № .

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення прийняті не у спосіб та з порушенням повноважень податкового органу, а саме проводячи перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання податковий орган вийшов за межі наданих йому повноважень і діяв поза межами правового поля. Крім того, спірні податкові повідомлення - рішення було прийнято поза межами строків визначених п. 102.1. ст. 102 Податкового кодексу України.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 30.10.2015 № та № .

Присуджено на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат будівельних матеріалів" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та винести нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити за безпідставністю. В апеляційній скарзі зазначив, що у зв'язку з затримкою сплати узгодженої суми грошового зобов'язання нарахованого згідно звітних податкових декларацій (орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності) було складено акт № 188 від 20.10.2015 р. та у відповідності до ст. 126 Податкового кодексу України було винесено податкові повідомлення - рішення № та №. Позивачем не було подано будь-яких доказів на підтвердження своєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання. У зв'язку з цим підстави для скасування оспорюваних актів індивідуальної дії відсутні. Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та ухвалив незаконне рішення.

Представник позивача в засіданні суду заперечив проти доводів апеляційної скарги. Вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області проведена камеральна перевірка сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат будівельних матеріалів" про що складено акт від 20.10.2015 р. № 188.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, а саме, сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання нарахованих згідно звітних податкових декларацій (орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності) в розмірі 323476,15. із запізненням від 31 календарних днів та сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання по нарахованих згідно звітних податкових декларації (орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності) в розмірі 14197,2 грн. із запізненням до 26 календарних днів.

За наслідками проведеної перевірки ДПІ у м Рівному прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.10.2015 р. № , яким за затримку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 323476,15 грн. зобов'язано відповідача сплатити штраф в розмірі 20% у сумі 64695 грн. 23 коп. та податкове повідомлення - рішення № яким за затримку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 14197,2 грн. зобов'язано відповідача сплатити штраф в розмірі 10% у сумі 1490 грн. 72 коп..

Не погоджуючись із проведеною перевіркою та прийнятим за наслідками такої перевірки рішенням про застосування штрафних санкцій, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Щодо проведення перевірки.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Податкового кодексу України - одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Підпунктом 75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Згідно з п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Особливості проведення камеральної перевірки визначено ст. 76 Податкового кодексу України.

Так, камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова (п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України).

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (п. 76.2 ст. 76 Податкового кодексу України).

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації в органі державної податкової служби вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України).

Пунктами 36.1, 36.5 статті 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи

Згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Отже з системний аналіз наведених положень Податкового кодексу України, що діяли на час спірним правовідносин, дає підстави для висновку, що камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, а тому під час проведення камеральної перевірки не має правових підстав для визначення порушень термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання.

Разом з тим, своєчасність усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів повинна перевірятись під час проведення документальних перевірок, порядок яких визначений ст.77, ст.78 Податкового кодексу України.

Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду викладеною в ухвалі від 10 листопада 2015 року по справі № К/800/19897/15.

Встановлено, що податковим органом не приймалося будь-яке рішення, що оформлене наказом керівника податкового органу, про проведення перевірки, копія наказу про проведення не була вручена (надіслана) посадовим особам позивача, податковим органом не було надіслано (вручено) посадовим особам позивача письмове повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Доказів, які б свідчили про проведення документальної перевірки у відповідності до ст. 77, ст. 78 ст. 79 Податкового кодексу України, а саме рішення керівника податкового органу про проведення документальної перевірки відповідачем суду надано не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом було порушено порядок проведення перевірки позивача внаслідок недотримання вимог ст.79 Податкового кодексу України.

Що стосується застосування штрафних санкцій.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат будівельних матеріалів" подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному податкову декларацію з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2011 рік 28.01.2011 року та податкову декларацію з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік 02.02.2012 р. (зазначені обставини підтверджуються деклараціями, що знаходяться у матеріалах справи).

Згідно поданих декларацій грошове зобов'язання із земельного податку було сплачено:

- по терміну сплати 30.08.2011р., сплачено 30.09.2015р. на суму 7941,23 грн., (кількість днів затримки 1397 дні);

- по терміну сплати 30.09.2011р. сплачено 30.09.2015р. на суму 7721, 45 грн., (кількість днів затримки 1366 дні);

- по терміну сплати 30.09.2011р., сплачено 30.09.2015р. на суму 2027,52 грн., (кількість днів затримки 1366 дні);

- по терміну сплати 30.10.2011р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748,97грн., (кількість днів затримки 1336 дні);

- по терміну сплати 30.11.2011 р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748,97грн. (кількість днів затримки 1305 дні);

- по терміну сплати 30.12.2011р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748.97 грн., (кількість днів затримки 1275 дні);

- по терміну сплати 30.01.2012 р. сплачено 30.09.2015р. на суму 3839.09 грн. (кількість днів затримки на 1244 дні);

- по терміну сплати 30.01.2012 р. сплачено 30.09.2015р. на суму 5909.78 грн. (кількість днів затримки на 1244дні);

- по терміну сплати 02.03.2012 р. сплачено 30.09.2015р. на суму 9748.97 грн. (кількість днів затримки на 1212 дні);

- по терміну сплати 30.03.2012 р. сплачено 30.09.2015р. на суму 9748.97 грн., (кількість днів затримки на 1184 дні);

- по терміну сплати 30.04.2012 р. сплачено 30.09.2015р. на суму 9748.97 грн., (кількість днів затримки на 1153 дні);

- по терміну сплати 30.05.2012р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748,97 грн., (кількість днів затримки на 1123 дні);

- по терміну сплати 30.06.2012 р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748,97грн., (кількість днів затримки на 1092 дні);

- по терміну сплати 30.07.2012 р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748.97грн., (кількість днів затримки на 1062 дні);

- по терміну сплати 30.08.2012 р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748.97грн., (кількість днів затримки на 1031 дні);

- по терміну сплати 30.09.2012 р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748.97грн., (кількість днів затримки на 1000 дні);

- по терміну сплати 30.10.2012 р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748.97грн., (кількість днів затримки на 970 днів);

- по терміну сплати 30.11.2012 р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748.97грн., (кількість днів затримки на 939 днів);

- по терміну сплати 30.12.2012 р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748.97грн., (кількість днів затримки на 909 днів);

- по терміну сплати 30.01.2013 р., сплачено 30.09.2015р. на суму 9748.97грн., (кількість днів затримки на 878 днів).

Перевірка була проведена відповідачем 20.10.2015 року, про що складено акт № 188, а податкові повідомлення-рішення прийняті 30.10.2015 року.

Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат будівельних матеріалів" подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному податкову декларацію з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2011 рік 28.01.2011 року та податкову декларацію з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік 02.02.2012 р., в яких були задекларовані суми податкових зобов'язань по земельному податку.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначення штрафних санкцій в розмірі 42940 грн. 11 коп., які найшли своє відображення в податковому повідомленні - рішенні від 30.10.2015 р. № суперечить вищенаведеним положенням п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України.

Зазначена позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України викладеною в ухвалі від 04 червня 2015 року у справі К/800/9090/15

ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області відповідно до ст. 71 КАС України не доведено правомірності проведення камеральної перевірки та прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням всіх обставин по справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податковий орган вийшов за межі наданих йому повноважень і діяв поза межами правового поля, що у свою чергу нівелює наслідки проведення такої перевірки у вигляді прийнятих податкових повідомлень-рішень. А відтак суд правомірно скасував податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДФС форми «Ш» від 30.10.2015 р. № про визначення підприємству штрафних санкцій в розмірі 20% у сумі 64695 грн. 23 коп. та № про визначення штрафних санкцій в розмірі 10% у сумі 1490 грн. 72 коп.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" квітня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "18" липня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат будівельних матеріалів" вул.Соборна,420,м.Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,