Справа № 174/348/16-а
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року Справа № 174/348/16-а

2-а/174/13/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.,

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, про спонукання виконати реєстраційні дії, третя особа у справі: ОСОБА_3,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 23.06.2016 р., позивачка зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2009 року, виданого їй державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори, Дніпропетровської області, ОСОБА_4, їй належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 (Леніна) у м. Вільногірську, Дніпропетровської області.

Інша 1/2 частина зазначеної квартири належить на праві спільної часткової власності її брату, третій особі за цим позовом, ОСОБА_3, відповідно також до свідоцтва про право на спадщину за законом.

Наприкінці травня 2016 року, вона та брат домовилися продати вищевказану квартиру, і спільно з покупцем квартири звернулися до Вільногірської державної нотаріальної контори, щодо оформлення договору купівлі-продажу квартири.

Однак державний нотаріус ОСОБА_4 відмовилася нотаріально посвідчувати договір купівлі-продажу належної їм квартири, на підставі того, що у ОСОБА_3, у витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 550810 від 18.02.2013 року, виданого Реєстраційною службою Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, зазначено, що він є власником 1/2 частки квартири за адресою АДРЕСА_2, номер запису про право власності 160976, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 2, а у неї у витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 554067 від 18.02.2013 року, виданого Реєстраційною службою Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, зазначено, що вона є власником 1/2 частки квартири за адресою АДРЕСА_2, номер запису про право власності 161913, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 2.

Тобто державним реєстратором одному об'єкту нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_3, було присвоєно у Державному реєстрі прав на нерухоме майно два різних реєстраційних номера 2, та 2, відповідно.

У свою чергу це є неприпустимим з огляду на наступне.

Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції яка діє на цей час), реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта.

Згідно ч.8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції яка діє на цей час), у разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованих у Державному реєстрі прав інших заяв про державну реєстрацію прав на це саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження.

Наступна заява розглядається тільки після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше.

Відповідно до ч.9 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції яка діє на цей час), датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

У даному випадку, як слідує з витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно, виданих їй та ОСОБА_3 про реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_3, державним реєстратором, першим було прийнято рішення про реєстрацію прав власності ОСОБА_3 на частку вищевказаної квартири, про що свідчить номер запису про право власності 160976, та об'єкту нерухомого майна (квартирі) був привласнений реєстраційний номер 2. Тобто цей реєстраційний номер належного їм об'єкту нерухомого майна і треба вважати правильним.

Рішення про реєстрацію за нею права власності на вищевказану квартиру було прийняте державним реєстратором пізніше, про що свідчить номер запису про право власності 161913, та цьому об'єкту нерухомого майна був помилкове присвоєний реєстраційний номер 2, хоча був повинний бути зазначений вже існуючий на той час реєстраційний номер 2.

Внаслідок вищезазначеної помилки державного реєстратора, на цей час вона не може реалізувати своє право власності на частку вищезазначеної квартири, оскільки одному об'єкту нерухомого майна присвоєно два різних реєстраційних номера. Хоча цього не повинно бути, оскільки виходячи зі смислу норми, викладеної у пункті 20 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127, за наявності вже зареєстрованих речових прав на об'єкт нерухомого майна, у спеціальному розділі Державного реєстру прав, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить такі відомості про речові права на таке майно, про суб'єктів цих прав до відповідного відкритого розділу.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в"пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Рішенням відповідача, державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 29807948 від 30.05.2016 року, внесені зміни до запису про право власності за номером 161913 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 2/спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в частині зміни прізвища позивачки з «Віскарєвої» на «Обжа», та зміну назви вулиці, на якій знаходиться об'єкт нерухомого майна з «Леніна» на «Центральна», однак реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна змінений не був.

На підставі викладеного, з метою виправлення вищевказаної помилки щодо реєстраційного номера об'єкта нерухомого майна (частина якого належить їй) позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою, щодо внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 161913 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 2/спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змінивши реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна з номера 2 на належний номер 2.

Листом за підписом Вільногірського міського голови від 09.06.2016 року вих. № 12-1103/0/2-16 (виконавець відповідач), їй, з метою виправлення помилки у зазначенні реєстраційного номері вищезазначеного об'єкта нерухомого майна, запропонували звернутися до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, оскільки спірна реєстраційна дія була проведена державним реєстратором реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції, яке на цей час ліквідовано.

Тобто фактично відповідач відмовив їй у здійсненні реєстраційної дії. Вона вважає, що можливо в судовому порядку зобов'язати відповідача виправити вищезазначену помилку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, приймаючі до уваги наступне.

Згідно ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», організаційну систему державної реєстрації прав становлять, в тому числі, державні реєстратори прав на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 5 та 6 ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі, якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Тобто у її випадку, оскільки помилка в Державному реєстрі прав на нерухоме майно відносно реєстраційного номеру об'єкта нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_4, на яку вона має право власності, впливає на права третьої особи за цим позовом, ОСОБА_3, оскільки він також є співвласником цього об'єкту нерухомого майна, відповідно до припису абзацу 3 ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зазначена помилка повинна бути виправлена відповідачем, саме на підставі рішення суду про це.

Конституція України у ч. 1 ст. 55 гарантує кожному, що його права і свободи захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,9,17,18,19 КАС України, позивачка прохає: Зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 161913 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 2/спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змінивши реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна з неналежного номера - 2 на належний номер - 2.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги та їх обгрунтування підтримала в повному обсязі. Додатково пояснила, що вона прохає судові витрати у справі покласти на відповідача, оскільки помилка в реєстрації її права власності була допущена органом державної реєстрації.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та пояснила, що за судовим рішенням слід скасувати неправильно присвоєний реєстраційний номер та надала письмові заперечення на позов, з яких витікає, що відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон), на кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна. Згідно ч.1. ст.15 Закону, реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта.

Відповідно до ст. 11 Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Отже, особисто вона не може нести відповідальність за дії, бездіяльність державного реєстратора, який здійснював реєстраційні дії щодо відкриття розділів.

Державним реєстратором Реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області Г.В.Волковою (на даний час звільнена) було помилково внесено двічі запис про об'єкт нерухомості двома окремими розділами: 2 та 2. Даний випадок законом не врегульований.

Для приведення у відповідність записів об'єкту нерухомості необхідно здійснити закриття помилково відкритого розділу на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Тому, вона вважає за необхідне внести запис, за вимогою суду, про право власності на 1/2 частку квартири за позивачем до розділу 2, закрити помилково відкритий розділ 2.

Відповідно до статті 26 Закону Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Крім того, позивачем зазначено про фактичну відмову у здійсненні реєстраційної дії, тоді як у листі від 09.06.2016р. № 12-1103/0/2-16 виконавчим комітетом Вільногірської міської ради було запропоновано звернутися до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для вирішення спірного питання по суті. На що позивач не звернулась до ГТУЮ у Дніпропетровській області тим самим втратила можливість вирішити дане питання на досудовому рівні.

Третя особа, ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився та надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні судом були досліджені надані сторонами наступні письмові докази:

квитанція від 23.06.2016 р. про сплату позивачкою судового збору в сумі 551.20 грн.;

копія витягу із паспорта громадянки України на ім'я ОСОБА_1, 28.09.1977 р. н.;

копія витягу з Державного реєстру індексний номер 554067 від 18.02.2013 р. на номер запису про право власності - 161913 від 01.02.2013 р. ОСОБА_5 на 1/2 частку кв. 43 в будинку 79А, по вул. Леніна в м. Вільногірську, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна - 2;

копія рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 29807948 від 30.05.2016 р.;

копія свідоцтва про право на спадщину від 06.11.2009 на ім'я позивачки в виді 1/2 частки кв. 43 в будинку 79А. по вул. Леніна в м. Вільногірську;

копія витягу з Державного реєстру індексний номер 550810 від 18.02.2013 р. на номер запису про право власності - 160976 від 01.02.2013 р. ОСОБА_3 на 1/2 частку кв. 43 в будинку 79А, по вул. Леніна в м. Вільногірську, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна - 2;

копія рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 29806143 від 30.05.2016 р.;

копія листа від 09.06.2016 р. вих. № 12-1103/0/2-16 до ОСОБА_1 з пропозицією виконкому Вільногірської міської ради звернутися з скаргою до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області;

копія заяви ОСОБА_1 від 02.06.2016 р. до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконкому Вільногірської міської ради ОСОБА_2;

копія паспорта громадянина України та копія ідентифікаційного номера платника податків на ім'я ОСОБА_3, 09.03.1974 р. н.

Суд вважає, що між сторонами мають місце спірні правовідносини, які виникли внаслідок допущеної субєктом владних повноважень, тобто органом державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, помилки під час реєстрації прав власності двох співвласників на один і той же об'єкт нерухомого майна, внаслідок чого цьому об'єкту власності було присвоєно два індивідуальних реєстраційних номера, замість одного.

Відповідно до пояснень сторін та наданих письмових доказів, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Позивачці та третій особі належить на праві спільної часткової власності, кожному, по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 (Леніна) у м. Вільногірську, Дніпропетровської області, які вони прийняли відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом. При цьому, під час реєстрації прав власності, Державним реєстратором одному і тому ж об'єкту нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_3, було присвоєно у Державному реєстрі прав на нерухоме майно два різних реєстраційних номера 2, та 2, відповідно, що суперечить вимогам ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно якої реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта.

Згідно ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованих у Державному реєстрі прав інших заяв про державну реєстрацію прав на це саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження.

Згідно п.п. 5 та 6 ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі, якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Таким чином суд доходить висновку, що реєстраційний номер - 2, за яким помилково зареєстроване право власності за позивачкою, слід скасувати, та зобов'язати відповідача внести запис про право власності позивачки до реєстраційного запису за номером - 2.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, оцінюючи їх в сукупності та взаємозв'язку, приймаючи до уваги, що відповідачем позовні вимоги визнані частково, керуючись вимогами закону, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та, для повного захисту інтересів позивачки, про скасування недійсного реєстраційного номера на зазначений об'єкт нерухомого майна в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 94 КАС України, відповідно до якої, судові витрати: в виді судового збору - 551.20 грн., слід стягнути з міського бюджета м. Вільногірська, Дніпропетровської області, на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,112 ч.3,158-163,167,185,186,254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в записі № 161913, помилково присвоєний реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 2/ спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зобов'язавши державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, внести відповідні зміни до запису за номером 161913 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 2/спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказавши замість скасованого реєстраційного номера об'єкта нерухомого майна - 2, належний реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 2.

Судові витрати у справі, в виді судового збору - 551.20 грн., понесені позивачкою ОСОБА_1, стягнути на її користь з міського бюджету м. Вільногірська, Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то 10 денний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копію постанови, протягом трьох днів з дня виготовлення її в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам та третій особі.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.