Справа № 646/12896/15-а
Суддя: Салайчук С. М.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/646/9/2016
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.16 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Салайчук С.М.,

за участю секретаря Сімоненко К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, яким просить визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №253/80700/15 від 02.10.2015р. за статтею 485 Митного кодексу України у відношенні ОСОБА_1.

Позов обґрунтовано тим, що 27.01.2015р. уповноваженою особою ПП «Спецімпекс» до митного оформлення подано електронну митну декларацію (ЕМД) №807100000/2015/002104 на товар «Покриття з деревинно-полімерного композиту». За результатами здійснення митного контролю за вказаною митною декларацією Харківською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №807000011/2015/000166/2 від 27.01.2015 року, яким збільшено митну вартість задекларованого товару. ПП «Спецімпекс» оскаржило це рішення про коригування митної вартості до суду. Оскільки ПП «Спецімпекс» не згодне з рішенням митниці про коригування митної вартості, то подальше митне оформлення товару здійснювалося в порядку, визначеному ч.7 ст.55 МК України, згідно з якою у випадку незгод декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Фінансова гарантія є одним із засобів забезпечення сплати митних, платежів. Гарантії надаються відповідно до розділу X Митного кодексу України, зокрема, умови надання фінансових гарантій регулюються ст. 307 МКУ. Водночас, відповідно до частини 6 вказаної статті МКУ фінансова гарантія як забезпечення сплати митних платежів не надається, якщо сума митних платежів, що підлягають сплаті, не перевищує суму, еквівалентну 1 000 євро. Таким чином, при не згоді з рішенням про коригування митної вартості у декларанта виникає обовязок забезпечувати сплату (надавати гарантію) різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, лише у випадку, якщо сума митних платежів, що підлягають сплаті, перевищує суму, еквівалентну 1 000 євро. Відтак, у разі якщо декларант незгодний з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів та сума донарахованих митних платежів, що підлягає сплаті, не перевищує суму, еквівалентну 1 000 євро, здійснюється випуск товару у вільний обіг без надання гарантії, що і було зроблено митницею в процесі митного оформлення. У даному випадку різниця у сумі митних платежів розрахованих за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, скоригованою митним органом, склала 15 224,75 грн. (851,66 євро). З врахуванням вказаних норм ПП «Спецімпекс» сплатило митні платежі згідно з вартістю, визначеною декларантом, а Харківська митниця ДФС здійснила всі митні формальності і випустила у вільний обіг імпортований ПП «Спецімпекс» товар за ЕМД №807100000/2015/002158 від 27.01.2015р. Проте, 12.05.2015р. Харківською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 за ст.485 МК України. При цьому відповідачу було відомо, що рішення про коригування митної вартості №807000011/2015/000166/2 від 27.01.2015р., яке стало підставою для збільшення суми митних платежів, оскаржується підприємством до суду. Незважаючи на це, відповідачем було винесено постанову у справі про порушення митних правил №253/80700/15, якою директора ПП «Спецімпекс» визнано винним у порушенні митних правил, передбаченого ст.485 МК України. Позивач не погоджується з цією постановою, вважає її необґрунтованою та протиправною, такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на наступні обставини. Так, строк сплати митних платежів у даному випадку не настав, оскільки у даному випадку не застосовується 90-денний строк дії фінансової гарантії, який вказаний у ч.7 ст.55 МК України, а посилання відповідача на необхідність сплати митних платежів у строки, вказані у графах 48 митних декларацій не підтверджується жодною нормою законодавства. Так, відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, у графі 48 митної декларації зазначається або кінцевий термін дії гарантії (у випадках забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X Митного кодексу України) або граничний строк сплати грошових зобовязань у разі надання розстрочення (відстрочення) спати митних платежів. Оскільки при митному оформлені товарів за ЕМД №807100000/2015/002158 від 27.01.2015р. гарантії, передбачені розділом X МК України, не надавалися, як і не надавалося розстрочення чи відстрочення сплати митних платежів (ст.304 МК України), то немає підстав стверджувати про обовязок сплатити митні платежі в строки, вказані у графі 48 митної декларації. Крім того, у діях позивача відсутня вина, як обовязковий елемент складу порушення митних правил, оскільки недоліки митного законодавства не дають позивачу можливості чітко визначити строк сплати різниці розміру митних платежів за даних обставин митного оформлення. Позивач не заперечує необхідність вказаної різниці митних платежів у тому випадку, якщо рішення про коригування митної вартості №807000011/2015/000166/2 від 27.01.2016р. буде залишено без змін за результатами судового оскарження. В той ж час накладення адміністративного стягнення за несплату митних платежів у строки встановлені законодавством, якщо законодавство не визначає чіткого строку сплати митних платежів, призведе до порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явилися в судове засідання. Від представника позивача надійшла заява про розгляду справи за відсутності позивача, який підтримує свій позов. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення проти позову, в яких зазначено про те, що відповідач вважає висновки, викладені у оскаржувані постанові, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення №253/80700/15 повно та об'єктивно, матеріалами справи доведено вину та наявність ознак порушення митних правил за ст..485 Митного кодексу України у діях позивача.

Таким чином за правилами ч.2 та ч.4 ст.128 КАС України суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_2 від 02 жовтня 2015 року у справі про порушення митних правил №253/80700/15 ОСОБА_1, працюючого директором ПП «Спецімпекс» було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за статтею 485 Митного кодексу України у зв'язку з несплатою ПП «Спецімпекс» митних платежів, а саме, різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю випущеного у вільний обіг згідно з митним оформленням електронної митної декларації №807100000/2015/002104 товару «покриття з деревинно-полімерного композиту», визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митницею на підставі Рішення про коригування митної вартості товарів від 27.01.2015р. №807000011/2015/000166/2, а саме, 15224,75 грн. у строк, зазначений у графі 48 «відстрочення платежів» ЕМД №807100000/2015/002158 до 27.04.2015р.

Вказаною постановою від 02.10.2015р. на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 22837,14 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2015р. для здійснення митного контролю та митного оформлення до митного поста "Харків-центральний" Харківської митниці ДФС декларантом ТОВ "Франко Трейд", що діяв на підставі угоди про надання послуг по декларуванню товарів з ПП "Спецімпекс", було подано митну декларацію № 807100000/2015/002158 на товар "покриття з деревинно-полімерного композиту, що використовується для покриття підлоги, стін та стелі: арт.WL-W003 Доска з деревинно-полімерного компзита - 1000шт.. Торгівельна марка: немає даних. Виробник: ANJIL WEILONG WPC VIRONMENTAL HROTECTION MATERIAL CO.,LTD. Країна виробництва: CN" що надійшов на адресу ПП "Спецімпекс" в рамках зовнішньоекономічної угоди з виробником товару від 08/10.2014 р. № 141008WL.

27.01.2015 р. Харківською митницею ДФС за результатами здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, задекларованих ПП "Спецімпекс" у вищевказаній ЕМД, було прийнято рішення про коригування митної вартості №807000011/2015/000166/2.

Але ПП «Спецімпекс», не погодившись з вказаним рішенням Харківської митниці Державної фіскальної служби України, оскаржило його до Харківського окружного адміністративного суду.

За результатами розгляду адміністративної справи №820/7316/15 Харківський окружний адміністративний суд своєї постановою від 19.10.2015р. відмовив у задоволенні позову ПП «Спецімпекс».

Вказане судове рішення було скасоване, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Так, судами при розгляді справи №820/7316/15 було встановлено, що на підставі контракту від 08.102014 року № 141008WL (далі - Контракт), укладеного з ANJIL WEILONG WPC VIRONMENTAL HROTECTION MATERIAL CO.,LTD, позивач імпортує матеріали, номенклатура, ціна та кількість яких визначається в Специфікаціях, які є його невід'ємною частиною.

19.11.2014 року сторони відповідно до умов Контракту уклали Специфікацію № 1, де погодили замовлення на поставку партії дошки з деревинно-полімерного композиту WL-W003, загальною вартістю 26 581.17 дол. США. В специфікації сторони вказали умови поставки (FОВ Шанхай, Китай) та визначили, що оплата за товар повинна бути здійснена протягом 90 днів з моменту прибуття контейнера в порт покупця.

Для здійснення митного контролю та оформлення до митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС декларантом ТОВ «Франко Трейд», що діяв на підставі угоди про надання послуг по декларуванню товарів з Підприємством, подані митні декларації №807100000/2015/001752, №807100000/2015/002104, №807100000/2015/002210, №807100000/2015/002108, №807100000/2015/002247, №807100000/2015/002248, № 807100000/2015/002250.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару надані наступні документи: інвойс №WL-BW02 від 19.11.2014 року, контракт №141008WL від 08.10.2014 року, специфікацію №1 від 19.11.2014 року, декларація країни відправлення №13665673 від 20.11.2014 року; коносамент №MRFB14110734, СМR A № 035344, рахунок за транспортно-експедиційні послуги №297 від 12.01.2015 року, договір на транспортно-експедиторське обслуговування №011014 від 01.10.2014 року.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості оцінюваного товару, співробітниками підрозділу митного оформлення, на підставі результату застосування системи управління ризиками виявлено можливе заниження митної вартості товару.

Посадовими особами здійснено порівняння рівнів заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких здійснено. Згідно цінової інформації ЄАІС ДФСУ рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких здійснено, складав 1,93 дол. США/кг, а митна вартість товару, заявлена декларантом, складає 1,13 дол. США/кг.

Відповідачем запропоновано надати протягом 10 календарних днів додаткові документи для визначення митної вартості за ціною договору (контракту) відповідно, а саме: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прас-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість товару.

На виконання зазначених вимог, Підприємством 26.01.2015 року надіслано лист про відмову в наданні додаткових документів.

27.01.2015 року Митницею, за результатами здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, задекларованих Підприємством, прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості.

Також судами було встановлено, що приймаючи рішення про коригування митної вартості №807100000/2015/001752, №807100000/2015/002104, №807100000/2015/002210, №807100000/2015/002108, №807100000/2015/002247, №807100000/2015/002248, № 807100000/2015/002250, у зв'язку з відмовою декларанта в наданні додаткових документів, де в графі 33 рішень про коригування митної вартості було зазначено обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог статей 54, 55, 57, 58 Митного кодексу України, Харківська митниця Державної фіскальної служби України діяла відповідно до вимог чинного законодавства України. Підприємство не надало належних документів, витребуваних митницею, що дало підставу, після проведення консультацій, для визначення митної вартості товару у спосіб, передбачений ст..ст.57, 64 Митного кодексу України.

Таким чином, Харківський апеляційний адміністративний суд, дійшов висновку, що враховуючи ненадання позивачем при митному оформленні належних та допустимих доказів щодо об'єктивно підтвердженої митної вартості товару, відповідач мав підстави для визначення митної вартості товару за наявними документами, та обґрунтував неможливість застосування попередніх методів.

Положеннями ст..319 Митного кодекса України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачено адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Тобто об'єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення характеризується наявністю дій, у тому числі, у зв'язку несплати митних платежів у строк, встановлений законодавством.

Відповідно до п.39 ч.1 ст.4 МК України платник податків це особа, на яку відповідно до Митного кодексу України, Податкового Кодексу України та інших законів України покладено обовязок зі сплати митних платежів.

Згідно зі ст.6 Податкового кодексу України податком є обовязковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього кодексу.

Частиною 1 статті 271 Митного кодексу України надано визначення миту як загальнодержавного податку, встановленого Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України.

До видів мита частиною 2 ст.271 Митного кодексу України віднесені ввізне мито та додатковий імпортний збір.

Пунктом 1 ч.1 ст.276 МК України передбачено, що платником мита є зокрема особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.278 МК України датою виникнення податкових зобовязань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобовязання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Положеннями п.180.1 ст.180 Податкового кодексу України визначено для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку особу, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до МК України.

Під час ввезення товарів на митну територію України суми податку на додану вартість підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування (п.206.1 ст.206 Податкового кодексу України).

Згідно з п.46.1 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобовязань.

Положеннями п.п.16.1.4 п.16.1 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до до ч.3 ст.75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна серед іншого сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

При цьому випуск товарів це надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети; вільний обіг - обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України (ст..4 МК України).

Згідно з ч.7 ст.55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товару.

Під час розгляду справи встановлено, що випуск у вільний обіг товарів за ЕМД №807100000/2015/002104 від 27.01.2015 року Приватне підприємство «Спецімпекс» здійснене у відповідності до положень ч.7 ст.55 МК України із забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання ПП «Спецімпекс» гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Разом з тим, враховуючи, що різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, складає 15224,75 грн. тобто не перевищує суму, еквівалентну 1000 євро, вказані кошти не було внесено ПП «Спецімпекс» на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів.

Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який визначає правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі Порядок № 651) затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651.

Відповідно до п.п. 3.3 вказаного Порядку №651 графи А, С, D/J, E/j, F, G, I МД паперового примірника митної декларації та її електронної копії або електронної МД заповнюється посадовими особами митних органів. Інші графи митної декларації заповнюються декларантом.

Зазначена митна декларація, яка надана відповідачем до заперечень проти позову та міститься в матеріалах справи, заповнена у відповідності до Порядку №651. Тобто саме декларантом у митну декларацію №807100000/2015/002158 від 27.01.2015р. внесено відомості у графах 9 («Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» - ПП «Спецімпекс»), 47 ( «Нарахування платежів» - графа заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу Х МК України) митних платежів)), 48 («Відстрочення платежів» 27.04.2015).

При цьому згідно з ч.8 ст.264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч.1 ст.305 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобовязань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання органам доходів і зборів забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури.

Одним із способів забезпечення сплати митних платежів є зокрема фінансові гарантії (ст..306 Митного кодексу України).

Відповідно ст.309 МК України забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у наступних формах: надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа); внесення коштів на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів (грошова застава).

Завершення оформлення митної декларації є підтвердженням прийняття фінансової гарантії як забезпечення виконання зобовязань перед органами доходів і зборів.

Таким чином, проаналізувавши встановлені під час розгляду справи факти та вищевказані правові норми, суд приходить до висновку, що звільнення особи, яка є відповідальною за сплату митних платежів, від надання фінансової гарантії як забезпечення сплати митних платежів, згідно з положенням ч.6 ст.307 МК України, звільняє цю особу саме від внесення коштів на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів (грошової застави). Разом з тим це не звільняє від належного та вчасного виконання обовязку такої особи сплатити митні платежі.

Тобто Приватне підприємство «Спецімпекс» повинно було сплатити різницю між сумою митних платежів, яка обчислена згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, яка обчислена згідно з митною вартістю товару, визначеною митницею, а саме: 15224,75 грн. до 27.04.2015 року, тобто у строк, зазначений у графі 48 «Відстрочення платежів» ЕМД № 807100000/2015/002158 від 27.01.2015 року.

Але у встановлений строк вказана сума митних платежів сплачена не була.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач, який є директором ПП «Спецімпекс», вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст..485 Митного кодексу України.

З урахуванням встановлених обставин справи та вищезазначених правових норм суд вважає помилковими доводи позивача щодо недоліків митного законодавства, які позбавили його можливості чітко визначити строк сплати митних платежів.

Крім того, вищевказаним судовим рішенням адміністративного суду апеляційної інстанції було підтверджено правомірність прийнятих відповідачем рішень про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, під час розгляду справи не було підтверджено ті обставини, на які позивач посилався як на підставу позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст.160-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 цього КАСУ, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 КАСУ, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: С.М. Салайчук