Справа № 826/976/16
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/976/16 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

12 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

при секретарі Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України в особі відокремленого пункту реєстрації в Оболонському районі м. Києва Акредитованого центру сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України, треті особи: ОСОБА_3, Державна податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України в особі відокремленого пункту реєстрації в Оболонському районі м. Києва Акредитованого центру сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України, за участю третіх осіб - ОСОБА_3, Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення адміністратора Відокремленого пункту реєстрації в Оболонському районі м. Києва АЦСК ІДД ДФС ОСОБА_4 від 13.01.2016 про відмову у наданні ФОП ОСОБА_2 послуг ЕЦП; зобов'язання Інформаційно-довідкового департаменту ДФС в особі відокремленого пункту реєстрації в Оболонському районі м. Києва АЦСК повторно належним чином розглянути реєстраційну картку ФОП ОСОБА_2 від 13.01.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2016 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з тим, що даний спір не містить ознак публічно-правового, оскільки відповідач по справі не є суб'єктом владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, спірні правовідносини виникли у зв'язку з відмовою відповідача у наданні позивачу послуг ЕЦП.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому зі змісті абзаців 2-3 пункту 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» випливає, що суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах саме владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Отже, розгляд справ здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України лише у разі, якщо за предметом спору та його суб'єктним складом справа належить до юрисдикції адміністративного суду.

Разом із тим, навіть якщо позовні вимоги заявлені до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи, але відповідач у спірних відносинах не здійснював владних управлінських функцій відносного заявника, такий спір не має сукупності ознак справи адміністративної юрисдикції, і не повинен розглядатись і вирішуватись адміністративним судом.

Відповідно до пп. 14.1.114 1 п. 14.1 ст. 14 ПК України надання послуг електронного цифрового підпису - реєстрація заявників, надання у користування засобів електронного цифрового підпису, надання допомоги при генерації відкритих та особистих ключів, обслуговування сертифікатів ключів (формування, розповсюдження, скасування, зберігання, блокування та відновлення), надання інформації щодо чинних, скасованих і блокованих сертифікатів ключів, надання послуги фіксування часу, консультаційних та інших послуг, визначених Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Згідно статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Відповідно до пп. 2.2. п. 2 Регламенту Акредитованого центру сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту ДФС АЦСК ІДД ДФС здійснює свою діяльність у сфері надання послуг ЕЦП органам державної влади, органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам та організаціям всіх форм власності, іншим суб'єктам господарської діяльності та фізичним особам, з можливістю безоплатної видачі посилених сертифікатів.

АЦСК ІДД ДФС не здійснює діяльність пов'язану з використанням інших видів електронного підпису, в тому числі переведеного у цифрову форму зображення власноручного підпису.

АЦСК ІДД ДФС надає послуги ЕЦП та здійснює діяльність на підставі свідоцтва про акредитацію.

Згідно з пп. 2.3 п. 2 Регламенту АЦСК ІДД ДФС надає наступні послуги ЕЦП:

реєстрація заявників;

надання у користування надійних засобів ЕЦП;

допомога при генерації відкритих та особистих ключів;

обслуговування посилених сертифікатів, що включає:

сертифікацію відкритих ключів заявників;

розповсюдження (за згодою заявника/підписувача) та зберігання посилених сертифікатів;

управління статусом посилених сертифікатів ключів та розповсюдження інформації про статус посилених сертифікатів;

надання послуги фіксування часу;

консультативні послуги у сфері ЕЦП за зверненням підписувачів.

Надання зазначених послуг здійснюється відповідно до цього Регламенту на підставі договору приєднання, який укладається шляхом приєднання заявника до договору в цілому (підписавши заяву-приєднання розміщену в реєстраційній картці), причому, заявник не може запропонувати свої умови до цього договору. У випадку незгоди зі змістом та формою запропонованого договору чи окремих його положень, заявник вправі відмовитися від його укладення. Укладення договору здійснюється його сторонами на добровільних засадах шляхом вільного волевиявлення.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, АЦСК ІДД ДФС є господарюючим суб'єктом, який надає послуги електронного цифрового підпису і обслуговування фізичних та юридичних осіб здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства та необхідність закриття провадження, оскільки даний спір підвідомчий господарському суду.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З таких обставин, апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С