Справа № 754/4261/15-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року м. Київ К/800/6096/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого судді суддів:Іваненко Я.Л., Головчук С.В., Мойсюка М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Служби безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Служби безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому, з урахуванням уточнень, просив, зокрема: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_4 у перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням грошового забезпечення співробітників Служби безпеки України; зобов'язати Службу безпеки України підготувати довідку про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, за посадою, яку обіймав ОСОБА_4 (на день звільнення), станом на 01 березня 2011 року у зв'язку із зміною розмірів трьох видів грошового забезпечення (після встановлення у максимальних розмірах надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби - 100 %, надбавки військовослужбовцям підрозділів «К» - 50 %, надбавки військовослужбовцям, які проводять оперативно-розшукову, чи контррозвідувальну діяльність - 50 %) та з введенням до складу грошового забезпечення за відповідною посадою надбавки військовослужбовцям, які постійно співпрацюють з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі у розмірі 20 % від посадового окладу та надіслати вказану довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняти довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01 лютого 2009 року та 01 березня 2011 року, на підставі яких провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 та здійснити відповідні виплати за минулий період починаючи з 01 березня 2011 року, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що звільнився зі служби в органах Служби безпеки України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII). Починаючи з 01 березня 2011 року за посадою, яку ОСОБА_4 обіймав перед звільненням, відбулося фактичне збільшення грошового забезпечення, про що свідчить довідка Фінансового відділу управління Служби безпеки України у м. Києві від 21 червня 2012 року №51/19-877, однак відповідачі в порушення вимог частини 3 статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок його пенсії не провели.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року постанову Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року в частині відмови у задоволенні адміністративного позову щодо позовних вимог за період з 01 березня 2011 року по 18 вересня 2014 року скасовано та залишено адміністративний позов у цій частині без розгляду. В іншій частині постанову Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-XII.

13 лютого 2015 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії на підставі довідки Фінансово-економічним управлінням Служби Безпеки України від 21 червня 2012 року № 51/19-877.

Листом від 28 січня 2015 року №1531/12/р-153 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії, оскільки після 01 січня 2008 року Кабінетом Міністрів України не приймалось рішення про зміну розміру грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців.

Вважаючи, що відповідачами порушено порядок перерахунку його пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні, оскільки після 01 січня 2008 року Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців не приймалось. При цьому, довідка про розмір грошового забезпечення від 21 червня 2012 року № 51/19-877 не може бути підставою для перерахунку пенсі позивача, оскільки вона видана на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - постанова № 355), яка передбачає підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до розміру пенсії, а не її перерахунок у зв'язку із зміною розмірів окремих видів грошового забезпечення військовослужбовців.

Скасовуючи частково постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодився з вказаним висновком суду першої інстанції, однак при цьому зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_4 за період з 01 березня 2011 року по 18 вересня 2014 року підлягають залишенню без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Частиною 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

За змістом наведеної норми, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

У зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 07 листопада 2007 року постанови № 1294 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» з січня 2008 року органами Пенсійного фонду проведено перерахунок пенсій військовослужбовців у зв'язку зі змінами у структурі грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок раніше призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою № 355 передбачено з 01 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ, збільшивши його з 01 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 01 січня 2013 року до 35 відсотків.

При цьому розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону 2262-ХІІ з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, та підвищень, передбачених абзацом 1 цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою від 07 листопада 2007 року № 1294 за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01 квітня 2012 року (абзац 2 пункту 1).

Пунктом 2 цієї ж постанови відповідні державні органи, в тому числі Службу Безпеки України, зобов'язано забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення військовослужбовців станом на 01 квітня 2012 року.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що Кабінетом Міністрів України рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не приймалось.

При цьому, довідка Фінансово-економічного управління Служби Безпеки України від 21 червня 2012 року № 51/19-877 не може бути підставою для перерахунку пенсії позивача, оскільки враховує граничні розміри надбавок, а не фактичну зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовця на підставі належного рішення суб'єкта владних повноважень.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання постанови № 355 було здійснено підвищення розміру пенсії позивачу.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було проведено позивачу підвищення до пенсії відповідно до постанови №355 у межах максимального розміру пенсії, а додаткових обставин для перерахунку пенсії позивачу законом не встановлено.

Висновки судів ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та відповідають правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справах цієї категорії, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі № 21-641а14.

Скасовуючи частково постанову суду першої інстанції та залишаючи позовні вимоги за період з 01 березня 2011 року по 18 вересня 2014 року без розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем пропущено встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до адміністративного суду.

При цьому, доводи касаційної скарги про неврахування судами під час розгляду справи змінених позовних вимог не заслуговують на увагу, оскільки оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій містять відповідні висновки по суті уточнених позивачем позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення судами норм матеріального та процесуального права фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів, а тому є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції у нескасованій частині та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року у нескасованій частині та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко С.В. Головчук М.І. Мойсюк