Справа № 676/2125/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/2125/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бондар О.О.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

12 липня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу з 01 листопада 2006 року позивачу було призначено державного службовця в розмірі 90 % від заробітної плати.

Однак при призначенні пенсії відповідачем не було враховано інші виплати , що складаються з допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, разом в сумі 5097 гривень 80 коп.

Позивач звертався 29 березня 2016 року з листом до відповідача про проведення перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат , однак відповідач листом від 06 квітня 2016 року за № 40/П-16 в задоволенні заяви позивача про проведення перерахунку пенсії відмовив.

Однак суд вважає, що така відмова не ґрунтується на вимогах норм чинного законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

За змістом статті 37 Закону N 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95 ВР "Про оплату праці" (далі - Закон N 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону N 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року N 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон N 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Саме до цього зводиться правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року, яка згідно зі статтею 244 - 2 КАС України є обов'язковою для суддів, які зобов'язані привести судову практику у відповідність до його рішень.

Суми індексації заробітної плати, яку просила включити позивачка при обрахуванні пенсії, підлягають включенню, оскільки з них сплачувалися страхові внески.

Стаття 33 Закону від 16 грудня 1993 року N 3723-XII визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував винагороду (надбавку) за вислугу років у відповідному розмірі від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг (спеціальне звання), то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця.

Згідно частини п'ятої цієї статті надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Відповідно до положень частини 7 зазначеної статті умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Такий висновок відповідає положенням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року N 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", яким встановлено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови (у пункті 1 постанови зазначений Закон України "Про державну службу"), враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду.

Верховний Суд України в Постанові від 8 липня 2015 року № 21-1486а15 «Про визнання неправомірними дій під час перерахунку розміру пенсії» вказав , що статтею 37 Закону N 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) встановлено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Абзацом третім зазначеної статті Закону передбачено, що за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Тобто, відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону N 3723-XII (у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Згідно ст. 58 Конституції України яка містить розділ ІІ «Права, свободи та обов'язки людини і громадянина», в якому закріплені конституційні права, свободи і обов'язки насамперед людини і громадянина та їх гарантії, Закон зворотної сили не має, тобто не поширюється на правовідносини, які виникли до його видання. До конкретного факту чи випадку необхідно застосовувати Закон, що діяв у момент коли трапився цей випадок або мав місце цей випадок, чи факт, а тому відмова Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області суперечить Законодавству України і ніякої юридичної сили не має. Тому, застосування Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», про внесення змін до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в даному випадку є безпідставним та таким, що суперечить Законодавству і Конституції України.

Враховуючи, що на час призначення позивачці пенсії - 01 листопада 2006 року редакція ст. 37 Закону України передбачала призначення пенсії державним службовцям в розмірі від 80 до 90 відсотків від заробітку пенсіонера , то відповідача слід зобов'язати провести перерахунок пенсії позивача та виплату призначеної пенсії в розмірі 90 % від суми заробітної плати державного службовця відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну службу» ( в редакції до 01 жовтня 2011 року) та врахувати при проведенні такого перерахунку суми індексації заробітної плати , матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення.

В задоволенні позову про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці - Подільському та Кам'янці - Подільському районі Хмельницької області під час проведення перерахунку пенсії державного службовця позивача без зміни базового місяця , з якого нараховується індексація слід відмовити.

Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 3 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 у разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції базовим місяцем вважається місяць, у якому мало місце таке підвищення.

У випадку, якщо при проведенні Камянець - Подільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України перерахунку пенсії позивача в розмірі 90 % від заробітної плати з врахуванням інших доплат в сумі 5097 гривень 80 коп. розмір пенсії з 29 березня 2016 року буде менший ніж розмір пенсії позивача, з врахуванням попереднього розміру пенсії з врахуванням індексації пенсії, то відповідач при проведенні такого перерахунку повинен буде визначати базовим місяцем для індексації пенсії позивача попередній базовий місяць. З якого вже проводиться індексація пенсії.

У випадку, якщо при проведенні Камянець - Подільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України перерахунку пенсії позивача в розмірі 90 % від заробітної плати з врахуванням інших доплат в сумі 5097 гривень 80 коп. розмір пенсії з 29 березня 2016 року буде більший ніж розмір пенсії позивача , яка виплачувалась до проведення такого перерахунку з врахуванням індексації пенсії, то відповідач при проведенні такого перерахунку повинен визначати базовим місяцем місяць, в якому індекс інфляції перевищив 101 % починаючи з квітня 2016 року, наступного після березня 2016 року, в якому проводився перерахунок пенсії.

Перерахунок пенсії позивача з дня звернення до відповідача про проведення перерахунку пенсії 29 березня 2016 року буде проводитись після набрання постановою законної сили і тому суд не може на даний час визначити чи будуть порушенні права позивача при проведенні такого перерахунку до здійснення такого перерахунку відповідачем.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В. Курко О. П.