Справа № 804/16246/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з результатами перевірки, вважає, що податковий орган дійшов до помилкових висновків про допущення платником податків порушення норм податкового законодавства, а податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що висновки про вчинені позивачем порушення, зроблені в акті перевірки, відповідають фактичним обставинам, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України, у звязку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заперечення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
За результатами перевірки складено акт від 19.11.2015 року №143/28-01-42-02-05393056, у висновках якого встановлено, що підприємством позивача допущено порушення:
- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (за змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою) ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» неправомірно включено до складу податкового кредиту за лютий, травень, червень, липень та серпень 2015 року суми ПДВ по податковим накладним виписаними по контрагентам взаємовідносини з якими не підтверджено, чим:
- завищено податковий кредит за лютий, травень серпень 2015 року на суму 23 215 821 грн., що призвело до порушення п. 200.1 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (за змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), а саме:
1) заниження рядка 25 податкової деклараціям з ПДВ за лютий, травень, червень 2015 року на загальну суму 886 041 грн., в т.ч.:
- за лютий 2015 року на суму 49 423 грн.;
- за травень 2015 року на суму 285 148 грн.;
- за червень 2015 року на 551 470 грн.
2) завищення залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 22 329 780 грн.
- за липень 2015 на суму 11 968 416 грн.,
- за серпень 2015 року на суму 10 361 364 грн.
04 грудня 2015 року на підставі вказаного акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення рішення форми «В4» № НОМЕР_1, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 22 329 780,00 грн., та форми «Р» № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» з податку на додану вартість на 1 329 061,50 грн., з яких за основним платежем 886 041,00 грн., за штрафними санкціями 443 020,50 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-ХГУ (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документи; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, первинні документи (на паперових і машино зчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до статті 42 Господарського Кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями), з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (відповідно до ст.1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отриманню прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством).
Відповідно до статті 3 Господарського Кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-ХГУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до вимог пункту 198.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (із змінами і доповненнями): «... Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності)».
Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.
У відповідності до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України закріплено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Щодо господарських взаємовідносин Позивача з ТОВ «ІМПЕРА ГРУП» судом встановлено, ТОВ «ІМПЕРА ГРУП» здійснило поставку товару відповідно до укладеного договору № 301/2014 від 18.02.2014 року, додатками (Специфікаціями) № 25 від 09.06.2015 року, № 26 від 17.06.2015 року, № 27 від 13.07.2015 року, № 28 від 13.07.2015 року, № 29 від 14.07.2015 року, № 30 від 12.08.2015 року, які є невідємною частиною зазначеного договору, та відповідно дояких встановлені умови поставки: СРТ склад Покупця.
ТОВ «ІМПЕРА ГРУП» було виписано рахунки - фактури на поставлений товар №Б1222 від 01.07.2015 року, №Б1113 від 02.07.2015 року, №Б1417 від 22.07.2015 року, №Б1245 від 27.07.2015 року, №Б1358 від 27.07.2015 року, №Б1335 від 03.08.2015 року, №Б1581 від 21.08.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 704 від 01.07.2015 року, № 174 від 14.07.2015 року, № 518 від 16.07.2015 року, № 178 від 20.07.2015 року, № 789 від 03.08.2015 року, № 604 від 18.08.2015 року, № 196 від 03.08.2015 року, № 852 від 19.08.2015 року, № 578 від 20.08.2015 року, № 796 від 27.08.2015 року, № 216 від 01.09.2015 року, № 219 від 02.09.2015 року, № 446 від 24.09.2015 року.
Також з матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2014 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «ВАЛДІІС» було укладено договір купівлі продажу № 1903/2014.
Специфікаціями № 14 від 03.07.2015 року, № 16 від 09.07.2015 року, № 17 від 09.07.2015 року, які є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця.
ТОВ «ВАЛДІІС» у липні серпні 2015 року було здійснено поставку товару на склад ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та було виписано рахунки - фактури на поставлений товар № СФ-0000095 від 13.07.2015 року, № СФ-0000097 від 16.07.2015 року, № СФ-0000098 від 17.07.2015 року, № СФ-0000100 від 27.07.2015 року, № СФ-0000101 від 27.07.2015 року, № СФ-0000106 від 31.07.2015 року, № СФ-0000107 від 31.07.2015 року, № СФ-0000118 від 14.08.2015 року, № СФ-0000121 від 27.08.2015 року, № СФ-0000124 від 28.08.2015 року.
Також, поставка товару на склад ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» підтверджується рапортами переважування на автомобільних вагах № 20 № 79/07 від 13.07.2015 року, № 120/07 від 16.07.2015 року, № 130/07 від 17.07.2015 року, № 248/07 від 27.07.2015 року, № 312/07 від 31.07.2015 року, № 308/07 від 31.07.2015 року, № 117/08 від 14.08.2015 року, № 221/08 від 27.08.2015 року, № 242/08 від 28.08.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 291 від 27.07.2015 року, № 304 від 31.07.2015 року, № 330 від 27.08.2015 року, № 345 від 31.08.2015 року.
Судом також встановлено, що ТОВ «ПРОМЕКСІМ -ДОНЕЦЬК» здійснило поставку товару позивачу відповідно до укладеного договору № 133/2015 від 05.02.2015 року та додатку № 4 від 20.04.2015 року, який є невідємною частиною зазначеного договору, у якому встановлені умови поставки: СРТ склад Покупця.
ТОВ «ПРОМЕКСІМ -ДОНЕЦЬК» було виписано рахунок-фактуру на поставлений товар № СФ-000055 від 14.05.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 602 від 02.06.2015 року, № 619 від 04.06.2015 року, № 656 від 15.06.2015 року, № 548 від 16.06.2015 року, № 670 від 17.06.2015 року, № 30 від 26.06.2015 року, № 673 від 03.07.2015 року, № 206 від 16.07.2015 року, № 546 від 17.07.2015 року, № 225 від 20.07.2015 року, № 226 від 20.07.2015 року, № 24 від 30.07.2015 року, № 21 від 30.07.2015 року, № 17 від 31.07.2015 року.
Поряд із цим, 03 березня 2015 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «УКРТРАНСТАНДАРТ» було укладено договір купівлі продажу товару № 259/2015.
Специфікаціями № 3 від 09.04.2015 року, № 4 від 19.06.2015 року, № 5 від 08.07.2015 року, № 6 від 27.07.2015 року, № 7 від 10.08.2015 року, які є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця.
ТОВ «УКРТРАНСТАНДАРТ» у квітні, липні серпні 2015 року було здійснено поставку товару на склад ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та було виписано рахунки - фактури на поставлений товар № УТ-0000065 від 27.04.2015 року, № УТ-0000173 від 01.07.2015 року, № УТ-0000181 від 03.07.2015 року, № УТ-0000188 від 07.07.2015 року, № УТ-0000202 від 14.07.2015 року, № УТ-0000208 від 16.07.2015 року, № УТ-0000210 від 17.07.2015 року, № УТ-0000236 від 29.07.2015 року, № УТ-0000238 від 30.07.2015 року, № УТ-0000247 від 07.08.2015 року, № УТ-0000274 від 26.08.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 361 від 25.05.2015 року, № 369 від 26.05.2015 року, № 386 від 27.05.2015 року, № 517 від 13.07.2015 року, № 558 від 24.07.2015 року, № 571 від 28.07.2015 року, № 632 від 10.08.2015 року, № 667 від 26.08.2015 року, № 630 від 26.08.2015 року, № 626 від 26.08.2015 року.
Також, 16 січня 2015 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «ІТС» було укладено договір поставки № 34/2015.
Додатками № 8 від 24.03.2015 року, № 9 від 05.05.2015 року, № 10 від 08.05.2015 року, № 11 від 15.05.2015 року, № 12 від 19.05.2015 року, № 13 від 28.05.2015 року, № 14 від 11.06.2015 року, № 15 від 24.06.2015 року, № 16 від 26.06.2015 року, № 17 від 29.07.2015 року, № 18 від 05.08.2015 року, які є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця.
ТОВ «ІТС» у квітні, травні, червні, липні, серпні 2015 року було здійснено поставку товару на склад ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та було виписано рахунки на поставлений товар №2904/С1 від 29.04.2015 року, №1805/С1 від 18.05.2015 року, №2605/С4 від 26.05.2015 року, №2605/С6 від 26.05.2015 року, №806/С1 від 08.06.2015, №1206/С2 від 12.06.2015 року, №107/С4 від 01.07.2015 року, №90/К від 09.07.2015 року, №1108/К від 11.08.2015 року, №1108/К1 від 11.08.2015 року, рахунок-коригування №1006 від 04.06.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 635 від 09.06.2015 року, № 668 від 16.06.2015 року, № 674 від 16.06.2015 року, № 676 від 17.06.2015 року, № 683 від 17.06.2015 року, № 460 від 22.06.2015 року, № 716 від 22.06.2015 року, № 713 від 23.06.2015 року, № 457 від 23.06.2015 року, № 714 від 23.06.2015 року, № 701 від 24.06.2015 року, № 480 від 25.06.2015 року, № 481 від 25.06.2015 року, № 367 від 02.07.2015 року, № 566 від 10.07.2015 року, № 805 від 09.07.2015 року, № 807 від 10.07.2015 року, № 841 від 13.07.2015 року, № 850 від 21.07.2015 року, № 873 від 24.07.2015 року, № 845 від 28.07.2015 року, № 565 від 29.07.2015 року, № 992 від 05.08.2015 року, № 601 від 14.08.2015 року, № 979 від 19.08.2015 року, № 971 від 21.08.2015 року, № 635 від 26.08.2015 року, № 634 від 26.08.2015 року, № 1031 від 26.08.2015 року, № 660 від 28.08.2015 року.
Оплату Позивач здійснив 08.05.2015 року, 21.05.2015 року, 05.06.2015 року, 12.06.2015 року, 16.06.2015 року, 24.06.2015 року, 08.07.2015 року, 27.07.2015 року, 21.08.2015 року, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками по платіжним дорученням.
Як вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2014 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «ІКО СНАБ» було укладено договір купівлі продажу товару № 207/2014.
Додатками (Специфікаціями) № 11 від 22.04.2015 року, № 12 від 24.04.2015 року, № 13 від 08.05.2015 року, № 14 від 19.05.2015 року, № 15 від 19.05.2015 року, № 16 від 14.07.2015 року, які є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця.
ТОВ «ІКО СНАБ» у травні 2015 року було здійснено поставку товару на склад ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та було виписано рахунки - фактури на поставлений товар № СФ-0000035 від 07.05.2015 року, № СФ-0000036 від 07.05.2015 року, № СФ-0000034 від 07.05.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 516 від 12.05.2015 року, № 361 від 19.05.2015 року, № 561 від 20.05.2015 року, № 387 від 26.05.2015 року, № 386 від 26.05.2015 року.
Поряд з цим, судом встановлено, що 17 липня 2015 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «Запорожспецсплав» було укладено договір купівлі продажу товару № 997/2015.
Додатками № 2 від 17.07.2015 року, № 3 від 17.07.2015 року, № 4 від 03.08.2015 року, № 5 від 28.08.2015 року, які є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця.
Поставка товару підтверджується, видатковими накладними постачальника, оформленими відповідно до вимог ч. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», прибутковими ордерами тип. ф. М- 4, оформленими відповідно до наказу Міністерства статистики України №193 від 21.06.1996 року «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів», податковими накладними оформленими відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України, які надані позивачем до матеріалів справи.
Також, поставка товару на склад ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» підтверджується рапортами переважування на автомобільних вагах № 20 від 17.07.2015 року, від 20.07.2015 року, від 21.07.2015 року, від 23.07.2015 року, від 28.07.2015 року, від 29.07.2015 року, від 04.08.2015 року, від 05.08.2015 року, від 06.08.2015 року, від 11.08.2015 року, від 12.08.2015 року, від 17.08.2015 року, від 18.08.2015 року, від 27.08.2015 року, від 31.08.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 151 від 01.07.2015 року, № 152 від 02.07.2015 року, № 153 від 03.07.2015 року, № 154 від 04.07.2015 року, № 155 від 05.07.2015 року, № 156 від 06.07.2015 року, № 157 від 07.07.2015 року, № 158 від 08.07.2015 року, № 159 від 09.07.2015 року, № 160 від 10.07.2015 року, № 161 від 11.07.2015 року, № 162 від 12.07.2015 року, № 163 від 13.07.2015 року, № 164 від 14.07.2015 року, № 165 від 15.07.2015 року, № 166 від 16.07.2015 року, № 167 від 17.07.2015 року, № 168 від 18.07.2015 року, № 171 від 21.07.2015 року, № 172 від 22.07.2015 року, № 173 від 23.07.2015 року, № 174 від 24.07.2015 року, № 177 від 27.07.2015 року, № 178 від 28.07.2015 року, № 179 від 29.07.2015 року, № 180 від 30.07.2015 року, № 181 від 31.07.2015 року.
Оплату за вказаним договором позивач здійснив 18.08.2015 року, 20.08.2015 року, 21.08.2015 року, 25.08.2015 року, 27.08.2015 року, 28.08.2015 року, 31.08.2015 року, 07.09.2015 року, 08.09.2015 року, 09.09.2015 року, 10.09.2015 року, 21.09.2015 року, 22.09.2015 року, 02.10.2015 року, 09.10.2015 року, 13.10.2015 року, 15.10.2015 року, 16.10.2015 року, 19.10.2015 року, 23.10.2015 року, 29.10.2015 року, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, які надані позивачем до матеріалів справи.
З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що 25.12.2014 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «Вторцветметресурси» було укладено договір купівлі продажу товару № 1921/2014.
Додатками № 7 від 15.07.2015 року, № 8 від 15.07.2015 року, № 9 від 31.07.2015 року, які є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця.
ТОВ «Вторцветметресурси» у липні серпні 2015 року було здійснено поставку товару на склад ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та було виписано рахунки на поставлений товар № 40 від 16.07.2015 року, № 41 від 22.07.2015 року, № 42 від 07.08.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 180 від 31.07.2015 року, № 211 від 31.08.2015 року.
Оплату Позивач здійснив 13.08.2015 року, 21.08.2015 року, 04.11.2015 року, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, яні наявні у матеріалах справи.
Також судом встановлено, що 12.01.2015 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «Агротехпоставка» було укладено договір поставки № 8/2015.
Додатками № 11 від 08.05.2015 року№ 12 від 15.05.2015 року, № 13 від 03.06.2015 року, № 14 від 09.06.2015 року, № 15 від 25.06.2015 року, № 16 від 07.07.2015 року, які є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця.
ТОВ «Агротехпоставка» у червні серпні 2015 року було здійснено поставку товару на склад ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та було виписано рахунки на поставлений товар № 78 від 05.06.2015 року, № 81 від 12.06.2015 року, № 87 від 16.06.2015 року, № 91 від 19.06.2015 року, № 94 від 23.06.2015 року, № 98 від 03.07.2015 року, № 112 від 18.08.2015 року.
Поставка товару підтверджується, видатковими накладними постачальника, оформленими відповідно до вимог ч. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», прибутковими ордерами тип. ф. М-4, оформленими відповідно до наказу Міністерства статистики України №193 від 21.06.1996 року «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів», податковими накладними оформленими відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України, які надані позивачем до матеріалів справи.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 716 від 22.06.2015 року, № 722 від 24.06.2015 року, № 713 від 23.06.2015 року, № 681 від 03.06.2015 року, № 673 від 16.06.2015 року, № 674 від 16.06.2015 року, № 675 від 17.06.2015 року, № 1005 від 25.08.2015 року, № 993 від 05.08.2015 року, № 973 від 18.08.2015 року, № 874 від 24.07.2015 року, № 875 від 24.07.2015 року, № 872 від 24.07.2015 року, № 875 від 24.07.2015 року, № 842 від 13.07.2015 року, № 419 від 03.08.2015 року, № 408 від 03.08.2015 року, № 501 від 16.06.2015 року, № 552 від 25.06.2015 року, № 672 від 06.08.2015 року, № 673 від 06.08.2015 року, № 676 від 06.08.2015 року, № 653 від 28.07.2015 року, № 654 від 28.07.2015 року, № 582 від 14.07.2015 року, № 501 від 09.06.2015 року, № 981 від 26.08.2015 року, № 918 від 13.08.2015 року, № 970 від 21.08.2015 року, № 772 від 08.07.2015 року, № 840 від 28.07.2015 року, № 846 від 28.07.2015 року, № 648 від 12.06.2015 року, № 705 від 24.06.2015 року, № 706 від 24.06.2015 року, № 711 від 26.06.2015 року, № 31 від 21.07.2015 року, № 953 від 25.06.2015 року, № 566 від 10.07.2015 року, № 660 від 28.08.2015 року, № 601 від 14.08.2015 року, № 482 від 25.06.2015 року, № 481 від 25.06.2015 року, № 480 від 25.06.2015 року, № 580 від 28.07.2015 року, № 574 від 28.07.2015 року, № 565 від 03.07.2015 року.
Оплату товару позивач здійснив 15.06.2015 року, 23.06.2015 року, 26.06.2015 року, 10.07.2015 року, 26.08.2015 року, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, які знаходяться у матеріалах справи.
Як також вбачається з матеріалів справи, 17.03.2015 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «Укрспецконструкція» було укладено договір купівлі продажу товару № 334/2015.
Додатком № 3 від 05.05.2015 року, який є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця.
Видача товару у виробництво підтверджується накладною-вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 211 від 31.08.2015 року.
Оплату Позивач здійснив 03.08.2015 року, що підтверджується банківською випискою по платіжному дорученню.
Також, 14 січня 2014 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «Міжнародна інформаційна агенція» було укладено договір купівлі продажу товару №37/2014.
Додатком № 7 від 26.06.2015 року, який є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця.
ТОВ «Міжнародна інформаційна агенція» у липні 2015 року було здійснено поставку товару на склад ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та було виписано рахунки фактури на поставлений товар № М-00000027 від 03.07.2015 року, № М-00000029 від 20.07.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними - вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № 433 від 24.07.2015 року, № 502 від 22.07.2015 року.
Оплата товару позивачем здійснювалась 03.08.2015 року, 20.08.2015 року, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками по платіжним дорученням.
Як вбачається з доказів наявних у матеріалах справи, ТОВ «Торговий Дім «Зароріжпідшипник» здійснило поставку товару позивачу відповідно до укладеного договору № 1255/2014 від 14.08.2014 року та специфікації № 9 від 09.07.2015 року та № 10 від 21.07.2015 року, які є невідємною частиною зазначеного договору. Зазначеними специфікаціями сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, умови оплати та умови поставки: DDP склад ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» в редакції «Інкотермс 2010».
На поставлений товар, ТОВ «Торговий Дім «Зароріжпідшипник» було виписано рахунки № 3583 від 21.07.2015 року, № 3793 від 30.07.2015 року, видаткові накладні № б00002521 від 17.07.2015 року, № б00002550 від 20.07.2015 року, № б00002784 від 04.08.2015 року, № б00002785 від 04.08.2015 року, податкові накладні № 335 від 17.07.2015 року, № 340 від 20.07.2015 року, № 23 від 04.08.2015 року, № 24 від 04.08.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 823 від 14.07.2015 року, № 546 від 23.07.2015 року, № 548 від 24.07.2015 року, № 003621 від 27.07.2015 року, 568 від 29.07.2015 року, № 848 від 29.07.2015 року, № 857 від 03.08.2015 року, № 858 від 03.08.2015 року, № 437 від 05.08.2015 року, № 576 від 19.08.2015 року, № 577 від 20.08.2015 року, № 799 від 21.08.2015 року, № 657 від 25.08.2015 року, № 398 від 25.08.2015 року, № 396 від 26.08.2015 року, № 634 від 26.08.2015 року, № 635 від 26.08.2015 року, № 512 від 03.09.2015 року, № 009708 від 04.09.2015 року, №741 від 11.09.2015 року, № 1044 від 14.09.2015 року, № 844 від 17.09.2015 року, № 694 від 21.09.2015 року, № 504 від 23.09.2015 року.
Здійснення позивачем оплати 20.08.2015 року, 21.08.2015 року, 07.09.2015 року та 30.09.2015 року підтверджується банківськими виписками по платіжних дорученнях, які надані позивачем до матеріалів справи.
Поряд з цим, ТОВ «Феросплав-компані» здійснило поставку товару відповідно до укладеного договору № 1958/2014 від 19.12.2014 року (феросілікомарганець МнС-17). Специфікаціями № 6 від 04.06.2015 року, № 8 від 08.07.2015 року, які є невідємною частиною договору № 1958/2014 від 19.12.2014 року встановлені умови поставки: СРТ склад Покупця.
На поставлений товар, ТОВ «Феросплав- компані» було виписано рахунки - фактури № 03/07-1 від 03.07.2015 року, № 10/07-2 від 10.07.2015 року та коригування рахунку фактури № 11/08-2К від 11.08.2015 року до рахунку фактури № 10/07-2 від 10.07.2015 року.
Поставка в липні 2015 року товару (феросілікомарганець МнС-17) підтверджено, рапортами переважування на автовагах № 20 від 03.07.2015 року, від 10.07.2015 року, видатковими накладними постачальника № 03/07-1 від 03.07.2015 року, № 10/07-2 від 10.07.2015 року, прибутковими ордерами № 8462 від 03.07.2015 року, № 8687 від 10.07.2015 року, податковими накладними № 2 від 03.07.2015 року, № 48 від 10.07.2015 року, розрахунком № 39 від 11.08.2015 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 48 від 10.07.2015 року, розрахунком № 1 від 04.08.2015 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 2 від 03.07.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № 28 від 02.03.2015 року, № 151 від 01.07.2015 року, № 152 від 02.07.2015 року, № 153 від 03.07.2015 року, № 154 від 04.07.2015 року, № 155 від 05.07.2015 року, № 156 від 06.07.2015 року, № 157 від 07.07.2015 року, № 158 від 08.07.2015 року, № 159 від 09.07.2015 року, № 160 від 10.07.2015 року, № 161 від 11.07.2015 року, № 162 від 12.07.2015 року, № 163 від 13.07.2015 року, № 164 від 14.07.2015 року, № 165 від 15.07.2015 року, № 166 від 16.07.2015 року, № 167 від 17.07.2015 року, № 168 від 18.07.2015 року, № 171 від 21.07.2015 року, № 172 від 22.07.2015 року, № 173 від 23.07.2015 року, № 174 від 24.07.2015 року, № 177 від 27.07.2015 року, № 178 від 28.07.2015 року, № 179 від 29.07.2015 року, № 180 від 30.07.2015 року, № 181 від 31.07.2015 року.
Оплату Позивач здійснив 04.08.2015 року, 11.08.2015 року, 13.08.2015 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою по платіжному дорученню.
Також судом встановлено, що ТОВ «Мінерал Груп» здійснило поставку товару (плавиковий шпат марки ФК-75) позивачу відповідно до укладеного договору № 1191/2014 від 16.07.2014 року. Специфікаціями, які є невідємною частиною зазначеного договору (№ 7 від 31.03.2015 року, № 9 від 18.08.2015 року, № 10 від 18.08.2015 року) встановлені умови поставки: СРТ склад Покупця.
ТОВ «Мінерал Груп» було здійснено поставку плавикового шпату марки ФК-75 в лютому 2015 року та виписано рахунки та податкові накладні на поставлений товар.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 180 від 31.07.2015 року, № 211 від 31.08.2015 року.
Оплату Позивач здійснив 04.08.2015 року, 20.08.2015 року, 28.08.2015 року, 30.10.2015 року, 18.11.2015 року, що підтверджується банківською випискою по платіжному дорученню, яка надані позивачем до матеріалів справи.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи первинних документів, 12.12.2014 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «Естіл» було укладено договір купівлі продажу товару № 1957/2014.
Додатком (специфікацією) № 11 від 03.08.2015 року, який є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару (шлак зварювальний вид 36А), технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця. При цьому, ціна шлаку зварювального вид 36А встановлена без ПДВ.
ТОВ «Естіл» у липні серпні 2015 року було здійснено поставку товару та було виписано рахунки фактури, які надані до матеріалів справи.
Поставка товару підтверджується, видатковими накладними постачальника, оформленими відповідно до вимог ч. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», прибутковими ордерами тип. ф. М-4, оформленими відповідно до наказу Міністерства статистики України №193 від 21.06.1996 року «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів», податковими накладними оформленими відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України, які надані позивачем до матеріалів справи.
Поряд з цим, 25.12.2014 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «Естіл» було укладено договір купівлі продажу товару № 1923/2014.
Додатками (специфікаціями) № 8 від 08.07.2015 року, № 9 від 23.07.2015 року, які є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару (присад доменний марганцевмісний, вид 2), технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця.
ТОВ «Естіл» у липні серпні 2015 року було здійснено поставку товару та було виписано наявні у матеріалах справи рахунки фактури.
Поставка товару підтверджується, видатковими накладними постачальника, оформленими відповідно до вимог ч. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», прибутковими ордерами тип. ф. М-4, оформленими відповідно до наказу Міністерства статистики України №193 від 21.06.1996 року «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів», податковими накладними оформленими відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України, які надані позивачем до матеріалів справи.
Також, 05.02.2014 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «Естіл» було укладено договір купівлі продажу товару № 450/2014.
Додатками (специфікаціями) № 19 від 01.07.2015 року, № 20 від 03.08.2015 року, які є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару (присад доменний вид 34В), технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: СРТ склад Покупця. При цьому, ціна присаду доменного виду 34В встановлена без ПДВ.
ТОВ «Естіл» у липні серпні 2015 року було здійснено поставку товару та було виписано надані до справи рахунки фактури.
Поставка товару підтверджується, видатковими накладними постачальника, оформленими відповідно до вимог ч. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», коригувальними рахунками-фактурами до видаткових накладних, прибутковими ордерами тип. ф. М-4, оформленими відповідно до наказу Міністерства статистики України №193 від 21.06.1996 року «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів», податковими накладними, розрахунками коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, оформлених відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України, які надані позивачем до матеріалів справи.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 9236 від 31.07.2015 року, № 258 від 31.07.2015 року, № 257 від 31.07.2015 року, № 295 від 31.08.2015 року, № 294 від 31.08.2015 року, № 9711 від 31.08.2015 року.
Оплату Позивач здійснив 01.07.2015 року, 14.07.2015 року, 17.07.2015 року, 22.07.2015 року, 27.07.2015 року, 31.07.2015 року, 03.08.2015 року, 05.08.2015 року, 11.08.2015 року, 12.08.2015 року, 13.08.2015 року, 17.08.2015 року, 18.08.2015 року, 31.08.2015 року, 01.09.2015 року, 02.09.2015 року, 08.09.2015 року, 09.09.2015 року, 22.09.2015 року, 25.09.2015 року, 02.10.2015 року, 09.10.2015 року, 13.10.2015 року, 15.10.2015 року, 16.10.2015 року, 19.10.2015 року, 28.10.2015 року, 30.10.2015 року, що підтверджується наданими до справи банківськими виписками по платіжним дорученням.
Також з матеріалів справи вбачається, що ТОВ ВКФ «НАЙС» було надано позивачу послуги відповідно до укладеного договору № 285/2015 від 01.03.2015 року з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортування до р. Дніпро дренажних, зливових, стічних та зворотних вод відповідно умов цього договору.
Надані послуги з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортування до р. Дніпро всіх дренажних, зливових, стічних та зворотних вод, що скидаються по водоспусках № 1, №4, №5, №6 Західного колектору підтверджуються актами № ОУ-0000017 від 30.06.2015 року, № ОУ-0000021 від 31.07.2015 року, № ОУ-0000024 від 31.08.2015 року, коригуючими актами № 4 від 09.07.2015 року, № 6 від 12.08.2015 року, податковими накладними № 2 від 30.06.2015 року, № 4 від 31.07.2015 року, № 2 від 31.08.2015 року, розрахунками № 5 від 30.06.2015 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 2 від 30.06.2015 року, № 1 від 09.07.2015 року до податкової накладної № 2 від 30.06.2015 року, № 1 від 12.08.2016 року до податкової накладної № 4 від 31.07.2015 року.
Оплату за надані послуги було здійснено Позивачем 14.07.2015 року, 14.08.2015 року, 15.09.2015 року, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням.
Враховуючи, що умови виданих субєктам господарювання дозволів на спеціальне водокористування є обовязковими до виконання, оскільки відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 10.08.1992р. № 459 «Про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів використання ресурсів загальнодержавного значення» та п.п. 6 ч. 1 ст. 55 Водного кодексу України, порушення умов спеціального водокористування є підставою для припинення права спеціального водокористування, 01.03.2015р. ПАТ «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» уклало з ТОВ ВКФ «НАЙС» договір на приймання та транспортування дренажних, зливових, стічних та зворотних вод № 285/2015.
Відповідно до умов укладеного договору, ТОВ ВКФ «НАЙС» зобовязується надавати ПАТ «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» цілодобово послуги з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортуванню до р. Дніпро дренажних, зливових, стічних та зворотних вод відповідно до умов цього договору, а ПАТ «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» зобовязується здійснювати своєчасну оплату наданих йому ТОВ ВКФ «НАЙС» послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку передачі дренажних, зливових, стічних та зворотних вод, що встановлені вказаним договором.
Таким чином, укладання ПАТ «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» з ТОВ ВКФ «НАЙС» договору № 285/2015 від 01.03.2015р. є безумовною умовою здійснення підприємством спеціального водокористування.
Поряд з цим, ТОВ «Газ -Екосистема» у липні серпні 2015 року на адресу позивача було здійснено поставку природного газу відповідно до укладеного договору № 306/2015 від 27.02.2015 року.
Пунктом 3.2 договору № 306/2015 від 20.02.2015 року встановлено, що Покупець зобовязується укласти технічну угоду щодо порядку обліку газу з газотранспортними або газодобувними, або газорозподільними підприємствами в пунктах приймання передачі газу, зазначених у п. 4.1 цього Договору.
Договір № 2013/Т-ПР-838/145095 від 01.03.2013 року на розподіл природного газу (на транспортування природного газу газорозподільними мережами) укладено між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ПАТ «Дніпрогаз». Додатком № 2 до договору на розподіл природного газу сторонами встановлені договірні обсяги транспортування природного газу Замовника ГРМ на 2015 рік.
Поставка (транспортування газу) в липні серпні 2015 року підтверджується актами передачі приймання природного газу від 31.07.2015 року, від 31.08.2015 року, які підписано між Позивачем та ТОВ «Газ -Екосистема».
Транспортування природного газу газорозподільчими мережами здійснювало ПАТ «Дніпрогаз» відповідно до укладеного договору № 2013/Т-ПР-838/145095 від 01.03.2013 року, актами про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу № 2013/Т-ПР-838/145095/223450 від 30.04.2015 року, який підписано між Позивачем та ПАТ «Дніпрогаз».
Позивачем також надано у якості доказу до матеріалів справи ліцензію серія АЕ № 295513 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яка була видана ТОВ «ГАЗ-ЕКОСИСТЕМА» на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за нерегульованим тарифом строком дії з 05.02.2015 року по 04.02.2020 року.
Отже, суд доходить висновку, що договір поставки укладений між Позивачем та ТОВ «Газ-Екосистема» в повній мірі відповідає нормам чинного законодавства, оскільки за даним договором ТОВ «Газ-Екосистема» (Продавець) здійснило в липні - серпні 2015 року постачання природного газу на адресу Позивача (Покупець), а Покупець в свою чергу прийняв товар та сплатив за нього певну грошову суму.
Також, ТОВ «Промислове електротехнічне машинобудування» здійснило для позивача виконання робіт, перелік, яких наведено в додатку № 8, актах виконаних робіт, відповідно до укладеного договору № 2908/1312/2014 від 29.08.2014 року.
Виконання робіт підтверджується актами здачі приймання виконаних робіт (послуг), які оформлені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податкові накладні, які сформовано та зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.
Оплату за виконані роботи послуги було здійснено Позивачем 19.06.2015 року, 08.07.2015 року, 24.07.2015 року, 17.08.2015 року, 18.08.2015 року, 28.08.2015 року, 22.09.2015 року, 30.09.2015 року, 16.10.2015 року, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, які містять у матеріалах справи.
В підтвердження надання послуг по другому етапу, Позивачем долучені до матеріалів справи наступні документи: протоколи виробничих нарад від 07.04.2015 року, від 12.05.2015 року, від 12.06.2015 року, наказ № 469 від 07.05.2015 року «Про введення в дію документації Системи менеджменту якості (СМЯ)», Документовану методику по забезпеченню робочої среди, наказ № 595 від 02.06.2015 року «Про ведення в дії документації Системи менеджменту якості (СМЯ), Документовану методику по забезпеченню інфраструктури, наказ № 837 від 31.07.2015 року з додатком (документована методика по управлінню закупівель ТМЦ), наказ № 760 від 08.07.2015 року з додатками (РК 06-2015; ДМ СМК 40-7.5-2015), наказ № 674 від 18.06.2015 року з додатками (ДМ СМОМ 05-4.4.3-2015; И СМОС 10-4.4.6-2015; И СМОС 11-4.4.6-2015).
Також, надання послуг підтверджується актом здачі приймання виконаних робіт по етапу № 2 від 24.07.2015 року та податковою накладною № 1 від 24.07.2015 року.
Оплату за виконані роботи послуги було здійснено Позивачем 06.08.2015 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою по платіжному дорученню.
Поряд з цим, ТОВ «Коксохімремонт» здійснило для позивача виконання робіт, перелік, яких наведено в додаткових угодах, актах виконаних робіт, відповідно до укладених договорів № 1967/2013 від 04.12.2013 року та № 783/2015 від 29.05.2015 року.
Виконання робіт підтверджується актами здачі приймання виконаних робіт (послуг), які оформлені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податкові накладні, які сформовано та зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.
Оплату за виконані роботи було здійснено Позивачем 23.07.2015 року, 24.07.2015 року, 30.07.2015 року, 18.08.2015 року, 27.08.2015 року, 28.08.2015 року, 22.09.2015 року, 28.09.2015 року, 30.09.2015 року, 09.10.2015 року, що підтверджується наданими позивачем банківськими виписками по платіжним дорученням.
Як вбачається із наявних у матеріалах справи документів, ТОВ «Корпорація Арсіл» здійснило для позивача виконання робіт, перелік, яких наведено в додаткових угодах, актах виконаних робіт, відповідно до укладеного договору 1950/2013 від 29.11.2013 року.
Виконання робіт підтверджується актами здачі приймання виконаних робіт (послуг), які оформлені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податкові накладні, які сформовано та зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.
Оплату за виконані роботи було здійснено Позивачем 19.06.2015 року, 25.06.2015 року, 08.07.2015 року, 24.07.2015 року, 30.07.2015 року, 18.08.2015 року, 28.08.2015 року, 30.09.2015 року, 16.10.2015 року, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням.
Також, ТОВ «Технологія» виконало для позивача роботи перелік, яких наведено в додаткових угодах, актах виконаних робіт, відповідно до укладеного договору № 1978/2013 від 05.12.2013 року.
Виконання робіт підтверджується актами здачі приймання виконаних робіт (послуг), які оформлені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податкові накладні, які сформовано та зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.
Оплату за виконані роботи послуги було здійснено Позивачем 24.07.2015 року, 30.07.2015 року, 18.08.2015 року, 28.08.2015 року, 30.09.2015 року, 16.10.2015 року, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, які містяться у матеріалах справи.
В перевіряємому періоді ТОВ ВО «Укрспецзалізшляхбуд» виконало для позивача роботи по капітальному ремонту залізничних колій та стрілочних переводів в липні серпні 2015 року відповідно до укладеного договору № 414/2015 від 30.03.2015 року.
Виконання робіт підтверджується актами виконаних робіт від 28.07.2015 року №5, від 27.08.2015 року №6 та податковими накладними від 28.07.2015 року №26, від 27.08.2015 року №36.
Оплату за виконані роботи послуги було здійснено Позивачем 12.08.2015 року, 26.08.2015 року, 29.09.2015 року, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками по платіжним дорученням.
Як встановлено судом, ТОВ «Сітал Україна» виконало для позивача роботи відповідно до укладеного договору № 526/2015 від 16.04.2015 року., перелік яких визначено сторонами в додаткових угодах № 1 від 20.05.2015 року, № 2 від 20.05.2015 року, № 3 від 20.05.2015 року.
Виконання робіт підтверджується актами виконаних робіт від 16.07.2015 р. №37, від 17.07.2015 року №38, від 27.07.2015 року №39 та податковими накладними від 16.07.2015 року №4, від 17.07.2015 року №5 та №6, від 27.07.2015 року №7.
Оплату за виконані роботи послуги було здійснено Позивачем 17.07.2015 року, 17.08.2015 року, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням.
Також, в ході розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «АНК-93» виконало роботи відповідно до укладеного договору № 1948/2013 від 29.11.2013 року, перелік яких визначено сторонами в додаткових угодах, які є невідємною частиною зазначеного договору.
Виконання робіт підтверджується актами здачі приймання виконаних робіт (послуг), які оформлені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податкові накладні, які сформовано та зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.
Оплату за виконані роботи було здійснено Позивачем 24.07.2015 року, 30.07.2015 року, 18.08.2015 року, 28.08.2015 року, 22.09.2015 року, 30.09.2015 року, 16.10.2015 року, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, наданими позивачем до матеріалів справи.
Поряд із цим, ТОВ «ЕНЕРГОКРЕДО» здійснило виконання робіт по капітальному, поточному ремонту обладнання цехів (детальний опис ремонтних робіт визначений в додаткових угодах) відповідно до укладеного договору № 84/2015 від 23.01.2015 року.
Виконання робіт підтверджується актами здачі приймання виконаних робіт (послуг), які оформлені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податкові накладні, які сформовано та зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.
Оплату за виконані роботи було здійснено Позивачем 17.06.2015 року, 19.06.2015 року, 25.06.2015 року, 08.07.2015 року, 24.07.2015 року, 30.07.2015 року, 18.08.2015 року, 28.08.2015 року, 29.09.2015, 16.10.2015 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по платіжним дорученням.
Як також вбачається з матеріалів справи, ПНВП «Інвест-Гарант» здійснило для позивача виконання робіт відповідно до укладеного договору № 1688/2013 від 09.10.2013 року.
Виконання робіт підтверджується актами здачі приймання виконаних робіт (послуг), які оформлені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податкові накладні, які сформовано та зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.
Оплату за виконані роботи було здійснено Позивачем 24.07.2015 року, 30.07.2015 року, 18.08.2015 року, 28.08.2015 року, що підтверджується наявними банківськими виписками по платіжним дорученням.
Як встановлено судом у ході розгляду справи, ПП «Ресурс-М» здійснило виконання робіт, перелік, яких наведено в додаткових угодах, актах виконаних робіт, відповідно до укладеного договору № 179/2014 від 29.01.2014 року.
Виконання робіт підтверджується актами здачі приймання виконаних робіт (послуг), які оформлені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податкові накладні, які сформовано та зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.
Оплату за виконані роботи було здійснено Позивачем 20.06.2015 року, 17.07.2015 року, 30.07.2015 року, 17.08.2015 року, 28.08.2015 року, 16.09.2015 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по платіжним дорученням.
Також, ТОВ ІВМП «Оргхімпром» здійснило для позивача виконання робіт, перелік, яких наведено в додаткових угодах, актах виконаних робіт, відповідно до укладеного договору № 2026/2013 від 17.12.2013 року.
Виконання робіт підтверджується актами здачі приймання виконаних робіт (послуг), які оформлені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податкові накладні, які сформовано та зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.
Оплату за виконані роботи було здійснено Позивачем 19.06.2015 року, 08.07.2015 року, 18.08.2015 року, 28.08.2015 року, 22.09.2015 року, 16.10.2015 року, що підтверджується наданими до матеріалів справи банківськими виписками по платіжним дорученням.
Поряд з цим, ТОВ «Лебтрансгрупп» здійснило поставку товару відповідно до укладеного договору № 1547/2014 від 23.10.2014 року та специфікацій (додатків № 5 від 04.06.2015 року, № 7 від 30.07.2015 року, № 8 від 07.08.2015 року, № 9 від 10.08.2015 року), які є невідємною частиною зазначеного договору. Специфікаціями сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, умови оплати та умови поставки (СРТ склад Перевізника м. Дніпропетровськ, в редакції «Інкотермс 2010».
ТОВ «Лебтрансгрупп», на поставлений товар у липні серпні 2015 року, було виписано рахунки фактури на поставлений товар № СФ-0000034 від 07.07.2015 року, № СФ-0000040 від 10.08.2015 року, № СФ-0000044 від 18.08.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними - вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 513 від 13.07.2015 року, № 616 від 25.08.2015 року, № 638 від 27.08.2015 року.
Оплату Позивач здійснив 31.07.2015 року, 26.08.2015 року, 02.09.2015 року, що підтверджується банківською випискою по платіжному дорученню, наявною у матеріалах справи.
20 лютого 2015 року між ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» та ТОВ «Політехномет» було укладено договір купівлі продажу товару № 225/2015.
Додатком № 2 від 20.02.2015 року, який є невідємною частиною вищевказаного договору, сторонами було визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки: FСА склад Постачальника.
ТОВ «Політехномет» у лютому 2015 року було здійснено поставку товару та було виписано рахунок-фактуру № СФ-0000012 від 24.02.2015 року.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 28 від 02.03.2015 року, № 390 від 02.04.2015 року .
Оплату Позивач здійснив 18.03.2015 року, що підтверджується банківською випискою по платіжному дорученню, яка містить у матеріалах справи.
Також, на підтвердження використання в господарській діяльності поставленого товару позивачем надані до матеріалів справи технічні звіти киснево-конверторного цеху та фасонно-ливарного цехів за червень, липень та серпень 2015 року.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що на адресу Позивача податкові повідомлення рішення форми «В4» від 04.12.2015 року № НОМЕР_1, форми «Р» від 04.12.2015 року № НОМЕР_2 надійшли 07.12.2015 року, що підтверджується вхідним номером реєстрації кореспонденції ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського».
Разом з податковим повідомлення рішенням форми «Р» від 04.12.2015 року № НОМЕР_2 на адресу Позивача надійшов розрахунок податкових зобовязань та штрафних санкцій по акту № 143/28-01-42-02-05393056 від 19.11.2015 року.
Однак, в вищевказаному розрахунку зазначено Відповідачем «*- ППР № НОМЕР_3 від 22.09.2015, акт № 89/28-01-42-02-05393056 від 10.09.2015».
Щодо висновків податкового органу у акті перевірки про ненадання позивачем товарно-транспортних накладних суд вважає за необхідне зазначити, що товарно-транспортна накладна не міститься в переліку документів, що визначають право на формування податкового кредиту та витрат (п. 138.2 ст. 138, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).
В свою чергу, наказ Мінтрансу України від 14.10.1997 року № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» було прийнято на виконання пункту 3 розділу 1 Програми заходів щодо забезпечення збереження вантажів, захисту їх від розкрадань і безпеки пасажирів на транспорті, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1995 року № 7 (надалі - Програма).
Пункт 3 розділу 1 Програми не встановлює вимоги щодо необхідності віднесення товарно-транспортних накладних і дорожніх листів вантажного автомобіля до документів суворої звітності.
Запровадження пунктом 1.3 Інструкції та пунктом 11.2 Правил бланків товарно-транспортних накладних та дорожніх листів як бланків суворої звітності не передбачено жодним нормативно-правовим актом вищої юридичної сили.
При цьому, вказані вище Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). Разом з тим, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем було надано Позивачу індивідуальну податкову консультацію № 8113/28-01-42-03-14 від 27.03.2014 року, в якій зазначено, що «товарно-транспортна накладна не міститься в переліку документів, що визначають право на формування податкового кредиту.».
Відповідно до п. 53.1 ст. 53 Податкового кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.
Податковий кодекс України не ставить у залежність виникнення у платника податків права на податковий кредит від наявності у останнього товарно-транспортних накладних.
Щодо не надання позивачем сертифікатів якості контролюючому органу під час перевірки суд вважає за необхідне зазначати наступне.
Чинним законодавством не передбачено вимог стосовно обов'язкової сертифікації (оформлення сертифікатів відповідності) щодо придбаного товару. Обов'язковій сертифікації підлягає продукція, вказана в наказі Держспоживстандарту України №28 від 01.02.2005 р. Для продукції, не вказаної в переліку, існує схема добровільної сертифікації. Наявність сертифікату є показником признаної якості товару, підвищує його конкурентоспроможність і привабливість для кінцевого покупця. Документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів, оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам. Сертифікат якості стосується тільки якості поставленого товару та необхідні тільки для предявлення претензії щодо неякісного товару, у разі коли Покупець за договором виявляє невідповідність якості товару, який вказаний в специфікаціях (додатках) до договору. Сертифікат якості товару не може підтверджувати та фіксувати факт здійснення тієї чи іншої господарської операції, а стосується виключно якості товару. Крім того, Податковим кодексом України не передбачено права платника податків на формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість виключно при обовязковій наявності сертифікатів якості на товар.
В той же час, суд відзначає, що Відповідачем в акті перевірки зазначено про порушення ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (за змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), однак, дане твердження є необґрунтованим та спростовується наступним.
Факт використання товару, робіт (послуг) ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського», та, відповідно, реальність виконання договорів сторонами, у власній виробничий діяльності підтверджується фактичними та документальними доказами, які було надано позивачем посадовим особам відповідача в ході проведення перевірки та до матеріалів справи під час судового розгляду.
Також суд звертає увагу, що суми ПДВ, віднесені ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» до складу податкового кредиту, по операціям з вищенаведеними контрагентами, підтверджуються податковими накладними, зареєстрованими постачальниками в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрація яких була б неможливою у разі відсутності в системі електронного адміністрування ПДВ постачальників відповідної суми.
Суд також критично оцінює твердження відповідача щодо встановлення розбіжності в розрізі контрагентів на підставі даних компютерної автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» підсистем «Співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», оскільки чинним законодавством України на покупця не покладено обов'язку здійснення контролю за дотриманням постачальниками вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість.
У разі якщо під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань проводяться зустрічні звірки.
Поряд із цим, система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації Порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 266 від 18 квітня 2008 року.
Однак, наказ Державної податкової адміністрації України від 18 квітня 2008 року № 266 «Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів» втратив чинність згідно з наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 червня 2013 року № 165.
При цьому, Міністерство юстиції України листом від 18.06.2009 р. № 1072-09-24 «Про незаконність наказу ДПАУ від 18.04.2008 р. № 266 щодо розшифровки ПЗ та ПК з ПДВ у розрізі контрагентів» запропонувало скасувати зазначений наказ та в даному листі Міністерством юстиції України зазначено, що застосування положень зазначеного акта, зокрема в частині необхідності розшифрування податкового кредиту та податкових зобов'язань у розрізі контрагентів, а саме надання платником податку пояснень щодо його правовідносин з контрагентом згідно з переліком документів, передбаченим пунктом 4.2 розділу IV Примірного порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженого зазначеним наказом, фактично призводить до юридичних наслідків, пов'язаних із застосуванням штрафних (фінансових) санкцій до платника податку, та, відповідно, зачіпає його права та законні інтереси.
Таким чином, висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для винесення податкових повідомлень рішень не може бути зроблений податковим органом на підставі бази даних, які можуть використовуватись в інформаційних цілях.
Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків зокрема, у вигляді визначення податкових зобовязань та прийняття податкових повідомлень-рішень.
Таким чином, Відповідачем, як субєктом владних повноважень, безпідставно, не ґрунтуючись на нормах діючого законодавства, було зроблено висновки щодо порушення ПАТ «Євраз ДМЗ ім. Петровського» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України при формуванні податкового кредиту на підставі системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.
Суд також не погоджується з позицією відповідача щодо встановлення нереальності господарських операцій позивача з контрагентами, оскільки згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 36.5 даної статті встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім ви падків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Висновки про порушення контрагентами позивача податкової дисципліни, неможливість проведення зустрічної звірки, тощо, не можуть бути підставою для обмеження права позивача на податковий кредит за умови реальності господарської операції. Податковим органом не надано доказів того, що позивач та його контрагент діяли зі спільним умислом, що суперечить інтересам держави, з метою отримання матеріальних благ.
При цьому судом встановлено, що на момент укладення угод та вчинення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість, відтак перепон з приводу укладення, а також виконання будь-яких господарських договорів з ними, а надалі і включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку за такими договорами у позивача не було.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що якщо податковим органом встановлено нена лежне виконання контрагентом позивача своїх податкових обов'язків, відповідальність за таке невиконання або неналежне виконання пода ткового обов'язку повинно нести саме це підприємство.
Отже, посилання відповідача на відсутність у контрагентів основних фондів, кількості працівників, транспорту, тощо, як на підставу, що позивачем здійснювались господарські операції з метою отримання податкової вигоди, не може вважатись обґрунтованим.
Зазначені висновки узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду України при вирішенні спорів цієї категорії.
Така правова позиція висловлена в ухвалі Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі № 822/5510/14 було відмовлено у допуску справи до перегляду Верховним судом України з підстав відсутності неоднакового застосування судом норм матеріального права.
При цьому Верховний суд в ухвалі від 01.07.2015 року зазначив: «У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України погодився із висновками суду першої та апеляційної інстанцій про те, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту у зв'язку з придбанням товарів та робіт у випадку, коли останній має необхідні документальні підтвердження розміру таких витрат і податкового кредиту (рішення Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10). Тому, порушення контрагентами позивача вимог податкового законодавства щодо відображення господарських операцій в податковому обліку та сплати податків спричиняє негативні наслідки саме для них, а не для позивача».
Така ж позиція вбачається і в постанові від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10, де Верховний суд України зазначив наступне: «На думку суду, чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим субєктом господарювання, зокрема, тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту».
Так, у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2008 року у справі №21-500во08, від 1 червня 2010 року у справі №21-573во10 Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Крім того, рішення касаційного суду узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності».
Аналогічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02), в якому зокрема зазначено: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».
Таким чином, як Верховний суд України, так і Європейський суд з прав людини неодноразово звертали увагу на те, що у разі, якщо платник податків є добросовісним платником податків, жодним чином не причетний до можливих зловживань його контрагентів та належним чином виконує свої законодавчо визначені обовязки із здійснення господарських операцій, їх документального оформлення та відображення в податковому та бухгалтерському обліку, то на такого платника податків не можуть бути покладені негативні наслідки невиконання його контрагентами своїх податкових або інших зобовязань.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Суд приходить висновку, що Податковим кодексом України передбачена індивідуальна відповідальність платників податків, тобто платник податків має відповідати виключно за допущені ним особисто порушення Податкового кодексу України. Платник податків не може нести відповідальність за діяння інших осіб (в тому числі його контрагентів), на податковий облік та звітність яких він не міг жодним чином впливати або контролювати їх діяльність. Відповідальність за порушення податкового законодавства контрагентами платника податків мають нести саме такі контрагенти, як особи, які допустили порушення у своїй діяльності.
Також суд зазначає, що згідно абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Суд вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство не зобовязує платника податку надавати документи тільки до перевірки або письмових заперечень на акт перевірки, він може подати їх безпосередньо до суду як доказ на підтвердження обґрунтування своєї позиції. Однак, позивач, в підтвердження надання посадовим особам відповідача в ході проведення перевірки первинних бухгалтерських та податкових документів, долучив до матеріалів справи акти приймання передачі документів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав усі підтверджуючі документи, що засвідчують факт виконання укладених договорів, як до суду так і під час проведення перевірки податковому органу. Дослідивши первинні документи, суд встановив, що останні складені відповідно до вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
За таких обставин, факт здійснення господарських операцій підтверджується позивачем належним чином оформленими первинними та розрахунковими документами, що згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1. статті 139 Податкового кодексу України свідчить про належне формування позивачем на підставі цих первинних документів валових витрат, а також відповідно до положень статті 198 Податкового кодексу України - податкового кредиту з податку на додану вартість.
Отже, виходячи з норм Податкового кодексу України та з урахуванням позиції вищих судових інстанцій можна дійти висновку про необґрунтованість висновків акту перевірки, які стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки такі висновки базуються виключно на недоліках (навіть не порушеннях) в роботі контрагентів позивача, на яких позивач не може жодним чином впливати та не може відповідати за правильність оформлення їх діяльності та відображення її в податковому обліку таких контрагентів.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем при розгляді справи не було доведено правомірності оскаржуваних рішень.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 354 882,62 грн. підлягає компенсації за користь бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС форми «Р» від 04.12.2015 року № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 329 061,50грн., з яких сума 886 041,00грн. основного платежу, сума 443 020,50грн. штрафних (фінансових) санкцій.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС на користь публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» судові витрати у розмірі 354 882,62 грн. (триста пятдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят дві гривні 62 копійки).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2016 року.

Суддя ОСОБА_1