Справа № 2а/0570/3883/12
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Київ К/9991/45077/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Степашка О.І.

Суддів Моторного О.А.

Сіроша М.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.06.2012

у справі № 2а/0570/3883/12

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Донецької області Державної податкової служби

про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Краматорську Донецької області Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Краматорську Донецької області ДПС) про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії, у зв'язку із відмовою відповідача у реєстрації та видачі свідоцтва платника єдиного податку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10.05.2012 позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.06.2012 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування та зазначенням у якості видів діяльності: 51.47.9 оптовою торгівлею іншими непродовольчими товарами споживчого призначення, 36.22.0 виробництво ювелірних виробів продукції, що виробляється ювелірні вироби (згідно ДК ППП 36.22.13).

На зазначену заяву відповідачем надана відповідь від 06.01.2012 №895/10/17414, якою позивача повідомлено про відсутність підстав у ДПІ у м.Краматорську Донецької області ДПС в видачі свідоцтва платника єдиного податку.

Підставою для прийняття такого рішення стало здійснення позивачем виробництво ювелірних виробів, що на думку податкового органу не дозволяє позивачу бути платником єдиного податку згідно з пп. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України.

Крім того, відповідач посилається на терміни «дорогоцінні метали» та «дорогоцінне каміння», що наведені в Законі України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними».

Інших підстав для відмови у видачі свідоцтва платника єдиного податку відповідачем у відповіді від 06.01.2012 №895/10/17414 не зазначено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суб'єкти господарювання при здійсненні ними оптової та роздрібної торгівлі ювелірними виробами мають право обрати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності та зареєструватися платниками єдиного податку відповідно до норм Податкового кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з наступних обставин, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до абз. 4 пп. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття відповідачем спірного рішення) не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють, зокрема, видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі, органогенного утворення.

Поняття «видобуток, виробництво, реалізація дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння» у Податковому кодексі України не визначено.

Згідно п. 5.3 ст. 5 Податкового кодексу України терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» дорогоцінними металами є золото, срібло, платина і метали платинової групи (паладій, іридій, родій, осмій, рутеній) у будь-якому вигляді та стані (сировина, сплави, напівфабрикати, промислові продукти, хімічні сполуки, вироби, відходи, брухт тощо).

Поняття виробу з дорогоцінного металу наведе в Інструкції про здійснення державного експертно-пробірного контролю за якістю дорогоцінних металів, вставок дорогоцінного каміння, виробів з них та матеріалів, що містять дорогоцінні метали та вставки дорогоцінного каміння, затвердженій наказом Міністерства фінансів України №244 від 20.10.1999.

Згідно п. 1.5 вказаної Інструкції виробом з дорогоцінного металу є будь-який ювелірний (побутовий) виріб, виготовлений із сплавів дорогоцінних металів - золота, срібла, платини, паладію, який використовується як прикраси або предмети побуту.

Таким чином, спеціальним законом у галузі контролю за операціями з цінними металами віднесено ювелірні вироби до дорогоцінних металів та, відповідно, торгівлю ювелірними виробами - до торгівлі дорогоцінними металами.

За таких обставин, з 01.01.2012 та до часу набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм», яким було внесено зміни до абзацу 4 пункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України, особи, які здійснювали торгівлю ювелірними виробами не мали правових підстав для перебування на спрощеній системі оподаткування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обґрунтованість дій податкового органу щодо відмови ФОП ОСОБА_2, (як особам, які здійснюють торгівлю ювелірними виробами) у видачі свідоцтва платника єдиного податку на 2012 рік.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судом апеляційної інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.06.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)О.А. Моторний
(підпис)М.В. Сірош