Справа № 2-а-289/10
Суддя: Рум'янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2010-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 6-а-289/2010 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2010 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

при секретарі Ляшик С.В.,

за участю: представника позивача Порошина В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягення компенсації витрат грошового забезпечення за ненадане продовольче забезпечення

В С Т А Н О В И В:

26.08.2009р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягення компенсації витрат грошового забезпечення за ненадане продовольче забезпечення.

Зазначав, що з листопада 1983р. по 30 червня 2008р. перебував на військовій службі в Збройних Силах СРСР та України, зокрема у військовій частині НОМЕР_1 та відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" забезпечувався продовольчим пайком.

Посилаючись на те, що всупереч вимогам зазначеного Закону відповідачем припинена виплата грошової компенсації вартості продовольчого пайка, просив визнати такі дії неправомірними та зобов`язати нарахувати грошову компенсацію вартості продовольчого пайка за нормою №7, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 316 від 12 березня 1996 року, з врахування щомісячного індексу інфляції та грошову компенсацію в вартості загальновійськової норми № 1, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 29 березня 2002 року за період з 11 березня 2000року по 30 червня 2008 року.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з/явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 з 1983р. по 30 червня 2008р. перебував на військовій службі в Збройних Силах СРСР та України, зокрема у військовій частині № НОМЕР_1 в м. Херсоні.

Відповідно до вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Частиною 2 статті 9 Закону визначено, що порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.

На виконання вимог вказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 12 березня 1996 року №316 "Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ".

Дію частини 2 статті 9 вказаного Закону призупинено Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" № 1459-ІІІ від 17.02.2000р. в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них. Закон набув чинності з 11 березня 2000 року.

З січня 2001 року набула чинності стаття 16 Закону України "Про Збройні Сили України" N 1934-XII від 06.12.1991, якою військовослужбовцям гарантувалося одержання за рахунок держави житла, фінансового, речового, продовольчого, медичного (у тому числі санаторно-курортного) та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України і враховують характер та умови службової діяльності, стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.

Дана стаття була змінена у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» N 328-V від 03.11.2006р. та набрала законної чинності з 01 січня 2007р. та передбачала собою що «Соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та інших нормативно-правових актів. Соціальний захист працівників Збройних Сил України забезпечується відповідно до законодавства про працю, про державну службу, інших нормативно-правових актів».

Тобто, ні до 01 січня 2007року, ні після цього Закон не передбачав отримання грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення.

29 березня 2002 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації", яка також не передбачала компенсації за продовольче забезпечення.

Тобто грошова компенсація замість продовольчих пайків була передбачена законодавством України в період з 20 грудня 1991 року по 11 березня 2000 року.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача грошової компенсації замість неотриманих ним в період з 11 березня 2000р. по 30 червня 2008року продовольчів пайків.

Керуючись ст. ст. 7-12, 86, 159, 161-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягення компенсації витрат грошового забезпечення за ненадане продовольче забезпечення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви.

Суддя Ленінського районного суду

м. Миколаєва Н.О. Рум`янцева