Справа № 325/283/16-а (2-а/325/3/2016)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2016 рокусправа № 325/283/16-а (2-а/325/3/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 депутата Приазовської селищної ради на постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 18 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом голови Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області ОСОБА_2 до Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2016 року голова Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними та скасувати пункт 14 рішення третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області від 25.12.2015 року № 8; визнати незаконним Протокол засідання постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою № 2 від 10.02.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваних рішень.

Постановою Приазовського районного суду Запорізької області від 18 березня 2016 року задоволено позов голови Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області ОСОБА_2 до Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області про визнання недійсним та скасування пункту 14 рішення третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області від 25.12.2015 року № 8.

Визнано протиправним та скасовано пункт 14 рішення третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області від 25.12.2015 року № 8.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що прийняття оскаржуваного пункту 14 рішення № 8 від 25.12.2015 «Про селищний бюджет на 2016 рік» не відповідає вимогам бюджетного законодавства. При його прийнятті не було враховано, що зміст рішення про місцевий бюджет регламентовано Бюджетним кодексом України і перелік відомостей, що повинні міститись у такому є вичерпним. Також не враховано положення статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою встановлені повноваження постійних комісій. Суд дійшов висновку, що ускладнення процедури здійснення платежів за бюджетними зобов'язаннями шляхом встановлення обов'язку погодження видатків з відповідною постійною комісією з питань планування

бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою передбаченого оскаржуваним пунктом, може призвести до порушення бюджетного законодавства головними розпорядниками коштів та органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та можливого притягнення останніх до відповідальності за такі порушення.

При цьому, відповідно до описової частини судового рішення, судом першої інстанції вказано про відмову позивача від позовних вимог в частині визнання незаконним Протоколу засідання постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою № 2 від 10.02.2016 року.

На постанову суду першої інстанції подано апеляційну скаргу депутатом Приазовської селищної ради ОСОБА_1, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне зясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржене Приазовським селищним головою рішення ради не могло бути оскаржене ним в судовому порядку, оскільки він, як посадова особа повинен був діяти виключно в порядку, передбаченому Законом, зокрема в порядку визначеному статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої рішення селищної ради у пятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено селищним головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобовязана у двотижневий строку повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження селищного голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

Також вказує на те, що на пленарному засіданні Приазовської селищної ради 25 грудня 2015 року при обговоренні рішення про затвердження бюджету на 2016 рік була заслухана пропозиція голови постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування, бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою, який довів до відома сесії, що рішенням постійної комісії запропоновано встановити порядок використання бюджетних коштів у 2016 році. Зазначена пропозиція була проголосована всіма депутатами ради в тому числі і ОСОБА_2 та за результатами голосування прийнято рішення, що відображено в пункті 14 рішення ради №8 від 25.12.2015.

Однак, в подальшому ОСОБА_2 не оформив його, у звязку з чим постійною комісією ради 10.02.2015 прийнято рішення, яким зобовязано селищного голову оформити прийняте радою рішення, що ним і було зроблено.

Зазначає, що рішення постійною комісією ради прийнято в межах повноважень та відповідно до законодавства. Рішення ради в частині встановлення порядку використання бюджетних коштів повністю відповідає вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Бюджетного кодексу України та Положенню про постійні комісії Приазовської селищної ради.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги позивач вказує на безпідставність її доводів та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Так, вказує на те, що на сесії Приазовської селищної ради 25.12.2015, в частині обговорення та голосування за рішення №8, було запропоновано депутатом селищної ради ОСОБА_3, який є головою постійної комісії, прийняти рішення відповідно до якого всі видатки узгоджувати з бюджетною комісією, яка буде пропонувати раді, як краще їх використовувати. Вказані обставини відображені у протоколі засідання вказаної сесії ради. Саме цим рішенням №8 були затверджені всі видатки селищного бюджету, які в свою чергу були розглянуті постійною комісією селищної ради, що підтверджується протоколом засідання постійної комісії №1 від 25.12.2015, який долучено до протоколу засідання третьої сесії Приазовської селищної ради сього скликання від 25.12.2015.

Прийняте постійною комісією рішення 10.02.2016, яким зобовязано його, як селищного голову, доповнити рішення №8 від 25.12.2015 про затвердження селищного бюджету, пунктом 14, вважає незаконним, оскільки в такій редакції на засіданні сесії ради 25.12.2015, рішення на голосування не виносилось та не приймалось. Вказує на незаконність зазначеного рішення постійної комісії від 10.02.2016, оскільки нормами законодавства не передбачено висновків та рекомендацій постійних комісій селищної ради зобовязального характеру.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_2 обраний селищним головою смт. Приазовське Запорізької області, що підтверджується копією рішення № 1 від 13 листопада 2015 року.

25 грудня 2015 року на пленарному засіданні третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області прийнято рішення №8 «Про селищний бюджет на 2016 рік».

10.02.2016 на засіданні постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування, бюджету, фінансів та з питань соціально культурного розвитку та благоустрою прийнято рішення яким, зокрема, зобовязано Приазовського селищного голову ОСОБА_2 забезпечити оформлення пункту 14 рішення третьої сесії Приазовської селищної ради 7 скликання прийнято рішення №8 від 25.12.2015 «Про селищний бюджет на 2016 рік» відповідно до результатів голосування в наступній редакції: «Будь-які видатки бюджету в межах призначень, визначених радою, протягом 2016 року здійснювати виключно після погодження з постійною комісією Приазовської селищної ради з питань планування, бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою. Без узгодження з постійною комісією Приазовської селищної ради з питань планування бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою можуть здійснюватися видатки на оплату праці з нарахуванням; оплату продуктів харчування для ДНЗ; оплату електричної енергії; оплату вартості спожитої води та оплату вартості послуг з вивозу сміття; оплату вартості послуг з теплопостачання; оплату послуг зв'язку; придбання канцелярських товарів та бланків документів бухгалтерського та податкового обліку і звітності; придбання бензину та дизельного пального; придбання автозапчастин для шкільних автобусів; оплату ремонту комп'ютерної техніки та заправку картриджів, а також придбання господарчих товарів, будівельних матеріалів, миючих засобів, електротоварів для ДНЗ та адмінапарату, на загальну суму, що не перевищує 10,0 тис. грн. щомісяця». ( а.с.12)

На виконання вказаного рішення постійної комісії від 10.02.2016, Приазовським селищним головою оформлено рішення №8 прийняте 25.12.2015 року на пленарному засіданні третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради та викладено пункт 14 вказаного рішення у зазначеній редакції.

В описовій частині постанови Приазовського районного суду Запорізької області від 18 березня 2016 року вказано про відмову позивача від позовних вимог в частині визнання незаконним Протоколу засідання постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою № 2 від 10.02.2016 року.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями частини 1 статті 51 КАС України встановлено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову. Позивач має право відмовитися від адміністративного позову у суді апеляційної чи касаційної інстанції до закінчення відповідно апеляційного чи касаційного розгляду. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Порядок відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову, примирення сторін під час судового розгляду визначено статтею 136 КАС України.

Частинами 1, 3 статті 136 КАС України передбачено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

Статтею 112 КАС України встановлено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково. Відмова від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження мають бути викладені в адресованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи.

Про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Суд не приймає відмови від адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Пунктом 2 частини 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до частини 4 статті 157 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Отже, законодавством чітко врегульовано порядок прийняття відмови позивача від адміністративного позову чи частини позовних вимог, можливість оскарження постановленої судом ухвали за результатами розгляду заяви про відмову від позову чи частини позовних вимог, а також наслідки прийняття судом такої відмови.

При дослідженні матеріалів справи, колегією суддів встановлено відсутність в матеріалах справи письмової заяви позивача про відмову від частини позовних вимог.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивачем зроблено усну заяву про відмову від частини позовних вимог, що підтверджується звукозаписом судового засідання від 18.03.2016.

Проте, матеріали справи не містять інформації про результати розгляду судом першої інстанції вказаної усної заяви позивача.

В матеріалах справи відсутня ухвала суду першої інстанції про прийняття судом часткової відмови позивача від позову та закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог, яка повинна бути постановлена в порядку, встановленому статтями 112 та 157 КАС України.

Викладене свідчить про те, що судом першої інстанції не ухвалювалось у встановленому законом порядку рішення про прийняття відмови позивача від частини позовних вимог та закриття провадження у справі у відповідній частині.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав позовні вимоги у поновному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Враховуючи відсутність рішення суду про прийняття відмови позивача від частини позовних вимог та закриття провадження у справі у відповідній частині, а також враховуючи позицію позивача, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі, заявленому в адміністративному позові, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Система місцевого самоврядування відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Згідно частини шостої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» при здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. Сільський, селищний, міський голова щорічно звітує відповідно сільській, селищній, міській раді про здійснення державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності виконавчими органами відповідної ради.

Положеннями пункту 13 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський, селищний, міський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою.

Відповідно до пункту 16 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. (частина 5 статті 42 Закону)

Відповідно до частини 6 статті 42 вказаного Закону при здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. Сільський, селищний, міський голова щорічно звітує відповідно сільській, селищній, міській раді про здійснення державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності виконавчими органами відповідної ради.

Нормами статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до пункту 23 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції сільських, селищних, міських рад належить затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, а саме: складання проекту місцевого бюджету, подання його на затвердження відповідної ради, забезпечення виконання бюджету; щоквартальне подання раді письмових звітів про хід і результати виконання бюджету; підготовка і подання відповідно до районних, обласних рад необхідних фінансових показників і пропозицій щодо складання проектів районних і обласних бюджетів.

Пунктом 47 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядником бюджетних коштів є бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобов'язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, можуть бути виключно: місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Положеннями статті 76 Бюджетного кодексу України визначено, що проект рішення про місцевий бюджет перед його розглядом на сесії Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідної місцевої ради схвалюється Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевою державною адміністрацією чи виконавчим органом відповідної місцевої ради.

Рішенням про місцевий бюджет визначаються: загальні суми доходів, видатків та кредитування місцевого бюджету (з розподілом на загальний та спеціальний фонди); граничний обсяг річного дефіциту (профіциту) місцевого бюджету в наступному бюджетному періоді і місцевого боргу на кінець наступного бюджетного періоду; граничний обсяг надання місцевих гарантій, а також повноваження щодо надання таких гарантій з урахуванням положень статті 17 цього Кодексу; доходи місцевого бюджету за бюджетною класифікацією (у додатку до рішення); фінансування місцевого бюджету за бюджетною класифікацією (у додатку до рішення); бюджетні призначення головним розпорядникам коштів місцевого бюджету за бюджетною класифікацією з обов'язковим виділенням видатків споживання (з них видатків на оплату праці, оплату комунальних послуг і енергоносіїв) та видатків розвитку (у додатках до рішення); бюджетні призначення міжбюджетних трансфертів (у додатках до рішення); розмір оборотного залишку коштів місцевого бюджету; додаткові положення, що регламентують процес виконання місцевого бюджету. Перелік захищених видатків місцевого бюджету визначається на підставі статті 55 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 25 грудня 2015 року на пленарному засіданні третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області прийнято рішення №8 «Про селищний бюджет на 2016 рік».

Відповідно до протоколу засідання третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області від 25 грудня 2015 року при обговоренні питання про затвердження бюджету селищної ради на 2016 рік, депутатом селищної ради ОСОБА_3 (який є головою постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування, бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою) запропоновано всі видатки узгоджувати з бюджетною комісією, яка буде пропонувати раді як краще використовувати бюджетні кошти.

Також, при розгляді вказаного питання запропоновано прийняти наданий для розгляду проект рішення за основу.

Рішення прийнято депутатами одноголосно. ( а.с. 48)

Відповідно до протоколу засідання постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування, бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою від 25.12. 2015, при розгляді проекту селищного бюджету на 2016 рік, комісією, було прийнято рішення, зокрема, наступного змісту: «ОСОБА_2 всі питання щодо планування, бюджету, фінансів, соціально-культурного розвитку та благоустрою погоджувати з постійною комісією Приазовської селищної ради з питань планування, бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою. Заборонити використання бюджетних коштів незалежно від суми без погодження з постійною комісією Приазовської селищної ради з питань планування, бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою. (а.с. 108)

В судовому засіданні встановлено, що саме вказаний прокол засідання Постійної комісії від 25.12.2015, в якому відображено прийняті комісією рішення щодо проекту селищного бюджету на 2016 рік, було надано на розгляд засідання сесії Приазовської селищної ради 25 грудня 2015 року, на якій розглядалось питання про затвердження бюджету селищної ради на 2016 рік.

При цьому, зміст протокольного рішення №2, прийнятого постійною комісією 10.02.2016, яким зобовязано селищного голову ОСОБА_2 забезпечити оформлення пункту 14 рішення третьої сесії Приазовської селищної ради сьомого скликання №8 від 25.12.2015 «Про селищний бюджет на 2016 рік» у відповідній редакції, не відповідає змісту проекту рішення, наданого на розгляд сесії селищної ради 25.12.2015, до винесення його на голосування. ( а.с. 12, 51, 108)

Отже, фактично, рішення у редакції, викладеній у пункті 14 протокольного рішення Постійної комісії №2 від 10.02.2016, на розгляд сесії селищної ради 25.12.2015 не виносилось та, відповідно, у вказаній редакції рішення на засіданні сесії селищної ради не приймалось.

Повноваження постійних комісій ради визначені статтею 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до положень якої, зокрема, постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету; постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями; за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації, висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою, з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.

Положенням про постійні комісії Приазовської селищної ради сьомого скликання, затвердженого рішенням №3 від 23.11.2015 другої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради, визначено порядок діяльності та повноваження постійних комісій ради.

Відповідно до вказаного Положення постійні комісії є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Рекомендації постійних комісії підлягають обовязковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані. Постійні комісії є підзвітними раді та відповідальними перед нею. Діяльність постійних комісій координує голова селищної ради.

До повноважень постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування, бюджету, фінансів, з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою належить, зокрема, розгляд проекту селищного бюджету, а також звітів про його виконання, змін до бюджету та підготовка висновків та рекомендацій по цим питанням.

Проте, ні нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ні вказаним Положенням, не передбачено повноважень постійної комісії селищної ради на прийняття рішень зобовязального характеру щодо голови селищної ради.

Отже, протокольне рішення № 2 від 10 лютого 2016 року, прийняте на засіданні постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою, в частині зобовязання Приазовського селищного голову ОСОБА_2 забезпечити оформлення пункту 14 рішення третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 8 від 25 грудня 2015 року у відповідній редакції, прийнято постійною комісією поза межами повноважень.

Крім того, при прийнятті вказаного рішення та встановлення додаткового механізму використання бюджетних коштів, не враховані положення норм статей 22 та 76 Бюджетного кодексу України та вказаним рішення фактично було внесено зміни до рішення про місцевий

бюджет, зміст якого регламентовано нормами Бюджетного кодексу України. Отже вказане рішення прийнято з порушенням вимог бюджетного законодавства.

Враховуючи встановлені обставини справи, дослідивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним Протоколу засідання постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою №2 від 10.02.2016, підлягають частковому задоволенню - в частині оскаржуваного зобовязання Приазовського селищного голову ОСОБА_2 забезпечити оформлення пункту 14 рішення третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 8 від 25 грудня 2015 року у відповідній редакції, оскільки вказане протокольне рішення в іншій частині не стосується предмету спору у даній справі.

Також, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність законодавству пункту 14 рішення третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 8 від 25 грудня 2015 року «Про селищний бюджет на 2016 рік» в редакції, викладеній на підставі рішення постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування бюджету, фінансів та з питань соціально-культурного розвитку та благоустрою від 10 лютого 2016 року та, відповідно, наявністю підстав для його скасування.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи наведені в апеляційній скарзі щодо відсутності можливості у селищного голови оскаржити в судовому порядку рішення ради, з посиланням на те, що селищний голова, як посадова особа, повинен був діяти виключно в порядку, передбаченому частиною 4 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої рішення селищної ради у п'ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень, оскільки надання вказаною нормою закону селищному голові такого права, не позбавляє його права звернення до суду.

Відповідно до положень статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Допущене судом першої інстанції неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог з наведених підстав.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198 , п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 депутата Приазовської селищної ради сьомого скликання задовольнити частково.

Постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 18 березня 2016 року скасувати із прийняттям нової постанови.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 14 рішення третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 8 від 25 грудня 2015 року.

Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення постійної комісії Приазовської селищної ради з питань планування бюджету, фінансів та з питань соціально - культурного розвитку та благоустрою № 2 від 10 лютого 2016 року в частині зобовязання Приазовського селищного голову ОСОБА_2 забезпечити оформлення пункту 14 рішення третьої сесії сьомого скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 8 від 25 грудня 2015 року у відповідній редакції.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров