Справа № 810/6685/13-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6685/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Яготинської районної державної адміністрації Київської області, треті особи - ОСОБА_2, сільськогосподарське товариство «Жоравське», управління Держгеокадастру у Яготинському районі Київської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції із позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Яготинської районної державної адміністрації при видачі Розпорядження № 612 від 22.12.2008 та скасувати його;

- зобов'язати відповідача провести необхідні дії по внесенню відповідних змін до звітів про наявність та розподіл земель.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2014, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 позов задоволено; визнано протиправним та скасовано розпорядження Яготинської районної державної адміністрації Київської області № 612 від 22.12.2008; зобов'язано Яготинську районну державну адміністрацію Київської області провести необхідні дії по внесенню відповідних змін до звітів про наявність та розподіл земель у зв'язку зі скасуванням розпорядження Яготинської районної державної адміністрації Київської області № 612 від 22.12.2008.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.07.2015 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; постанову Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції, скасовуючи вказані рішення, вказав, що висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову є передчасними та такими, що зроблені без повного з'ясування усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Судове рішення у цій справі може вплинути на права і обов'язки, зокрема, ОСОБА_2, якому було надано у користування частину земель, про які зазначено у пункті 2 оскарженого Розпорядження Яготинської РДА від 22.12.2008 р. № 612.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано пункт 2 розпорядження Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 22.12.2008 № 622 «Про затвердження звіту про наявність земель та розподіл їх по власниках землі, землекористувачах, угіддях та видах економічної діяльності станом на 01.01.2009» в частині віднесення земель сумісного використання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравське» (ідентифікаційний код 03755696) площею 225,1 га до земель запасу Жоравської сільської ради Яготинського району Київської області; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є одним з засновників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравське», яке було утворене рішенням загальних зборів членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Жоравське» від 25.02.2000 шляхом зміни організаційно-правової форми КСП «Жоравське» з повним правонаступництвом.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Жоравської сільської ради Яготинського району Київської області 3 сесії 22 скликання від 01.12.1995 КСП «Жоравське» передано у колективну власність 1 643,1 га земель та надано у постійне користування 294, 9 га земель (т.1, а.с. 48).

На підставі вказаного рішення Жоравською сільською радою Колективному сільськогосподарському підприємству «Жоравське» видано державний акт серії КВ від 26.12.1995 на право колективної власності на землі площею 1 643,1 га в межах згідно з планом (т.2, а.с. 126-138).

Додатком 1 до вказаного державного акту було затверджено список членів КСП «Жоравське», які мають право на земельну частку (пай), всього 462 особи, у тому числі ОСОБА_3 (номер 419) (т.2, а.с. 128-136).

У 1996 році за результатами паювання земель, проведеного відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95, ОСОБА_3 отримала сертифікат серії НОМЕР_1 на земельну частку (пай) площею 3,34 умовних кадастрових гектарів, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 419 від 26.12.1996 (т.2, а.с. 121).

На початку 2000 року Інститутом землеустрою Української академії аграрних наук на замовлення Яготинського районного відділу земельних ресурсів розроблено Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Жоравське» Яготинського району Київської області (т.2, а.с. 35-47), яку схвалено рішенням загальних зборів КСП «Жоравське» (т.1, а.с. 37а).

За змістом пояснювальної записки до зазначеної схеми, згідно матеріалів технічної документації з паювання земель колективної власності КСП «Жоравське», затверджених розпорядженням Яготинської РДА від 20.12.1996 № 517, площа земель колективної власності КСП «Жоравське» становить 1 546, 20 га, у тому числі сільськогосподарських угідь - 1 546, 2 га, з них ріллі - 1 538, 2 га, сіножатей - 8,0 га. На земельну частку (пай) мали право 462 члени КСП.

Середній розмір земельної частки (паю) склав 3,34 га, вартість паю - 12 504, 00 грн.

Згідно розпорядження Яготинської РДА від 11.02.1999 № 54 «Про зміни в складі сільськогосподарських угідь району» в КСП «Жоравське» 217,1 га ріллі було переведено в сіножаті. Таким чином, площа сільськогосподарських угідь, що підлягає розпаюванню, становить 1 546,2 га, з них рілля - 1 321,1 га, сіножаті - 225,1 га.

При розробці схеми поділу земель колективної власності КСП «Жоравське» на земельні частки (паї)якої були визначені земельні масиви, що діляться на земельні частки (паї) без обмежень у часі, а також земельні ділянки, що не підлягають поділу і будуть використовуватись сумісно (сіножаті), виходячи з екологічних умов та неможливості в результаті поділу їх на окремі дрібні земельні ділянки, механізованого обробітку ґрунту. У випадку виходу члена КСП із колективного господарства йому, по бажанню, може бути виділена відповідна площа сіножатей на суму різниці між вартістю, зазначеною у сертифікаті і вартістю, виділеної в натурі частки (паю).

Рішенням Жоравської сільської ради від 19.04.2000 затверджено Схему поділу земель колективної власності КСП «Жоравське» на земельні частки (паї), якою запроектовано: 1) організацію 470 земельних ділянок (паїв), загальною площею 1 313, 0 га; 2) земельні ділянки, що не підлягають поділу і повинні використовуватись сумісно, - загальною площею 225,1 га, з них сіножатей - 225,1 га (т.1, а.с. 36).

Рішенням загальних зборів членів КСП «Жоравське» від 25.02.2000 ухвалено заснувати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Жоравське» шляхом зміни організаційно-правової форми КСП «Жоравське» з повним правонаступництвом та передачею усіх майнових прав та зобов'язань, у тому числі прав на землю (т.2, а.с. 116).

Цим же рішенням ухвалено залишити у сумісному використанні власників паїв та СТОВ «Жоравське» земельну ділянку площею 225,1 га, згідно схеми розпаювання.

Відповідно до передавального акту від 28.02.2000 на підставі рішення загальних зборів від 25.02.2000 створеному у порядку правонаступництва шляхом зміни організаційно-правової форми СТОВ «Жоравське» від КСП «Жоравське» передано для продовження діяльності усі майнові права та обов'язки, у тому числі пайовий фонд (т.2, а.с. 118).

18.09.2001 ОСОБА_3 на підставі рішення Жоравської сільської ради від 30.03.2001 №133 (т.2, а.с. 122) отримала державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 2,67 га (т.1, а.с. 69).

Згідно з довідкою, виданою СТОВ «Жоравське» від 17.03.2014 № 86, ОСОБА_3 була членом КСП «Жоравське» та отримала згідно рішення про розпаювання земельну частку (пай) у розмірі 3,15 га. На земельну ділянку площею 2,67 га виготовлено державний акт про право приватної власності, тоді як решта земельної частки площею 0,48 га згідно з рішенням загальних зборів СТОВ «Жоравське» використовується сумісно з іншими членами товариства (т.1, а.с. 68).

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, у 1995 році рішенням Жоравської сільської ради у колективну власність КСП «Жоравське» були передані земельні ділянки загальною площею 1 643,1 га.

У 1996 році вказані землі були розпайовані між членами КСП «Жоравське» з видачею відповідних свідоцтв (сертифікатів) на земельну частку (пай) без визначення їх меж в натурі.

У 2000 році на підставі відповідних рішень КСП «Жоравське», Жоравської сільської ради та згідно Схеми поділу земельні ділянки, що належали КСП «Жоравське» на праві колективної власності, були розподілені між учасниками КСП «Жоравське» з визначенням їх меж в натурі. При цьому, землі загальною площею 225,1 га, відповідно до зазначеної Схеми та рішення сільської ради, не підлягали поділу та залишались у спільному сумісному користуванні громадян (пайовиків) - членів КСП «Жоравське».

У ході реорганізації КСП «Жоравське» у СТОВ «Жоравське» земельна ділянка площею 225,1 га, що належала членам КСП «Жоравське» на праві спільної сумісної власності увійшла до складу статутного фонду СТОВ «Жоравське».

У подальшому, оскаржуваним розпорядженням від 22.12.2008 № 612 Яготинська районна державна адміністрація Київської області на підставі статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Земельного кодексу України та враховуючи подання управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області вирішила:

- погодитись із змінами, що сталися протягом 2008 року в розподілі земель по власниках землі, землекористувачах, угіддях та видах економічної діяльності на підставі складання відповідної технічної документації із землеустрою щодо оформлення права власності на користування землею, проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затверджених в установленому порядку;

- віднести землі сумісного використання сільськогосподарських підприємств до земель відповідних рад;

Цим же розпорядженням Яготинська РДА Київської області вирішила затвердити:

- звіт про наявність земель та розподіл їх по власниках землі, землекористувачах, угіддях та видах економічної діяльності (форма № 6-зем) станом на 01.01.2009, згідно з додатком;

- звіт про наявність осушених земель та розподіл їх по землекористувачах та угіддях (форма № 6б-зем) станом на 01.01.2009, згідно з додатком;

- звіт про наявність земель, що знаходяться у власності та користуванні фізичних та юридичних осіб (форма № 2-зем) станом на 01.01.2009, згідно з додатком.

На підставі вказаного розпорядження земельну ділянку площею 225,1 га, що перебувала у спільному сумісному користуванні громадян (пайовиків) - членів СТОВ «Жоравське» віднесено до земель запасу Жоравської сільської ради.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що СТОВ «Жоравське» правомірно користується земельною ділянкою площею 225,1 га, що належить учасникам СТОВ «Жоравське» на праві спільного сумісного використання, а оскільки права позивача порушені фактом віднесення земель сумісного використання СТОВ «Жоравське» до земель запасу Жоравської сільської ради, то пункт 2 розпорядження Яготинської РДА Київської області від 22.12.2008 №622 є протиправним та підлягає скасуванню саме у відповідній частині.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що позивачем не надано доказів того, що спірна земельна ділянка знаходилась у власності чи користуванні ОСОБА_3 або СТОВ «Жоравське».

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції від 09.04.1999 № 586-XIV) місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Згідно ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація, зокрема: розробляє та забезпечує виконання затверджених у встановленому законом порядку програм раціонального використання земель, лісів, підвищення родючості грунтів, що перебувають у державній власності; розпоряджається землями державної власності відповідно до закону; погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій", щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ст. 17 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990 № 561-XII) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; б) участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель; в) координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; г) підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених цим Кодексом; д) підготовка висновків щодо встановлення та зміни меж сіл, селищ, районів, районів у містах та міст; е) здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок; є) координація діяльності державних органів земельних ресурсів; ж) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

З наведено вбачається, що відповідач не наділений повноваженнями позбавити осіб права на власність (в т.ч. колективну).

Відповідно ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

25.10.2001 Верховною Радою України було прийнято нову редакцію Земельного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2002, у зв'язку з чим Земельний кодекс України від 18.12.1990 № 561-XII втратив чинність.

Приписами Земельного кодексу України від 25.10.2001 не врегульовано питань права колективної власності на землю, як і не передбачено положень, які б припиняли право колективної власності на землю тих підприємств, які таке право отримали відповідно до вимог Земельного кодексу України від 18.12.1990.

Разом з цим, відповідно до пункту 7 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Земельний кодекс України від 18.12.1990 закріплював право колективної і приватної власності громадян на землю, зокрема, право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства тощо (стаття 6). Громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства із земель, що перебувають у державній власності, земля надавалася у постійне користування (без заздалегідь установленого строку), а для городництва, сінокосіння, випасання худоби, ведення селянського (фермерського) господарства - у тимчасове користування (короткострокове - до трьох років і довгострокове - від трьох до двадцяти п'яти років) (стаття 7). Однак, чіткого розмежування випадків, коли земельні ділянки можуть надаватися у користування для ведення селянського (фермерського) господарства, а коли - в оренду, в цьому кодексі не здійснено.

Це свідчить про те, що поряд із впровадженням приватної власності на землю громадянам, на їх вибір, забезпечувалася можливість продовжувати користуватися земельними ділянками на праві постійного (безстрокового) користування, оренди, пожиттєвого спадкового володіння або тимчасового користування. При цьому, в будь-якому разі виключається як автоматична зміна титулів права на землю, так і будь-яке обмеження права користування земельною ділянкою у зв'язку з непереоформленням правового титулу.

Вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою визначено у статті 141 Земельного кодексу України (тут і надалі в редакції на момент винесення спірного розпорядження), у силу якої підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно статті 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів; в) конфіскації земельної ділянки; г) викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з розпорядження Яготинської РДА від 22.12.2008 № 612 вилучення земель, що перебувають у сумісному використанні учасників СТОВ «Жоравське», не було пов'язане з підставами, визначеними у статті 141 Земельного кодексу України.

Відповідачем, також, не було доведено належними доказами існування обставин для примусового припинення права користування на земельну ділянку площею 225,1 га, що перебувала у спільному сумісному користуванні СТОВ «Жоравське», з підстав, визначених статтею 143 Земельного кодексу України.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 ЗК. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

Рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗК України перелік підстав для цього є вичерпним.

Колегія суддів зазначає, що оскільки наявними в справі письмовими доказами підтверджується факт того, що земельна ділянка, яка перебуває у спільному сумісному користуванні СТОВ «Жоравське», у тому числі ОСОБА_3, у встановленому законом порядку не вилучалась, і учасниками СТОВ «Жоравське» не було надано згоди на її вилучення та передачу до земель запасу, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про неправомірність віднесення до земель запасу Жоравської сільської ради земельної ділянки площею 225,1 га, що знаходиться у спільному сумісному користуванні СТОВ «Жоравське».

При цьому, визнаючи неправомірним віднесення земель спільного сумісного користування СТОВ «Жоравське» до земель запасу, колегія суддів, також, бере до уваги, що оскаржуване розпорядження було прийнято на підставі подання Управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області від 19.12.2008 №08-6-06-742 (т.3, а.с. 65).

Разом з цим, ні вказане подання, ні пояснювальна записка до нього (т.3, а.с. 99-108) не містять правових підстав, за яких землі спільного сумісного користування СТОВ «Жоравське» пропонувалось передати до земель запасу Жоравської сільської ради.

Колегія суддів ,також, не бере до уваги Розпорядження Яготинської РДА від 24.07.2014 №156 про скасування розпорядження Яготинської РДА від 22.12.2008 № 612, оскільки воно прийняте відповідачем з перевищенням повноважень та не породжує жодних юридичних наслідків, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Так, відповідно до статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Щодо обраного способу захисту порушених прав шляхом визнання протиправним та скасування пункту 2 розпорядження Яготинської РДА від 22.12.2008 № 612 «Про затвердження звіту про наявність земель та розподіл їх по власниках землі, землекористувачах, угіддях та видах економічної діяльності станом на 01.01.2009», колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2 оскаржуваного розпорядження Яготинська РДА вирішила віднести землі сумісного використання сільськогосподарських підприємств Яготинського району до земель запасу відповідних рад.

Тобто, вказаний пункт розпорядження передбачає передачу усіх без виключення земельних ділянок, що перебувають у сумісному використанні сільськогосподарських підприємств Яготинського району Київської області до земель запасу. З даних звіту про наявність земель та розподіл їх по власниках землі, землекористувачах, угіддях та видах економічної діяльності, складеного за формою 6-зем, вбачається, що окрім СТОВ «Жоравське» в межах Яготинського району Київської області знаходяться земельні ділянки ще 30 сільськогосподарських підприємств.

Враховуючи, що права позивача порушені фактом віднесення земель сумісного використання СТОВ «Жоравське» до земель запасу Жоравської сільської ради, пункт 2 розпорядження Яготинської РДА Київської області від 22.12.2008 № 622 є протиправним та підлягає скасуванню саме у відповідній частині, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано доказів того, що спірна земельна ділянка знаходилась у власності чи користуванні ОСОБА_3 або СТОВ «Жоравське», а тому пункт 2 розпорядження Яготинської РДА Київської області від 22.12.2008 № 622 є законним, не беруться колегією суддів до уваги та спростовуються тим, що рішенням загальних зборів членів КСП «Жоравське» від 25.02.2000 ухвалено залишити у сумісному використанні власників паїв та СТОВ «Жоравське» земельну ділянку площею 225,1 га, згідно схеми розпаювання (т.2, а.с. 116).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Василенко Я.М

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 11.07.2016.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.