Справа № 640/2990/15-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року м. Київ К/800/3167/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Заїки М.М., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до начальника комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Київського району Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради Різника Володимира Едуардовича, головного спеціаліста комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Київського району Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради Шумак Людмили Вікторівни, старшого оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Захарченко Христини Ігорівни, завідувача сектору служби у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Оганової Вікторії Василівни, директора центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сотнікової Людмили Петрівни, методиста МЦ управління освіти адміністрації Київського району Харківської міської ради Слащова М.В., Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту по Київському району Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради, третя особа - ОСОБА_11 про визнання незаконними висновків, рішення та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що конституційних прав і свобод своєї доньки не порушувала, словесних образ або погроз не висловлювала, не переслідувала її та не залякувала; прийняті відповідачами, як членами постійно діючої робочої комісії Київського району м. Харкова з питань координації дій щодо попередження насильства у сім'ї, на засіданні відповідно до протоколу №12 від 29 серпня 2014 року оскаржувані рішення та висновки є незаконними та протиправними, оскільки винесені не уповноваженим на те органом.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року, позивачу відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_11, який є батьком ОСОБА_12, звернувся з заявою до начальника Управління служби у справах дітей Харківського міськвиконкому про встановлення факту насильства над своєю донькою з боку позивача.

20 серпня 2014 року постійно діючою робочою комісією Київського району м. Харкова з питань координації дій щодо попередження насильства сім'ї було складено акт з'ясування обставин щодо вчинення насильства в сім'ї або реальної загрози його вчинення.

29 серпня 2014 року відповідачами, як членами постійно діючої робочої комісії Київського району м. Харкова з питань координації дій щодо попередження насильства у сім'ї, на засіданні було затверджено оскаржуваний протокол №12, де було вирішено визнати факт вчинення психологічного насильства над ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1 з боку її матері ОСОБА_4 підтвердженим та рекомендовано здійснити наступні заходи: звернутися сім'ї за фаховою допомогою до психолога ЦСССДМ Київського району м. Харкова та до шкільного психолога; для налагодження сімейних стосунків, службі у справах дітей Київського району Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради впроваджувати виховні заходи шляхом профілактичних бесід; відділу кримінальної міліції у справах дітей Київського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області винести ОСОБА_4 офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім'ї; всі матеріали справи надати представнику відділу кримінальної міліції у справах дітей Київського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області для подальшої роботи та направити матеріали справи до прокуратури Київського району м. Харкова.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки оскаржуваний протокол лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій, не породжує певних правових наслідків, а його висновки не мають обов'язкового характеру для позивача. Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що оскаржуване рішення не є правовим актом індивідуальної дії в розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України та не може вважатись рішенням суб'єкта владних повноважень. При цьому, суди встановили, що проведення 29 серпня 2014 року засідання постійно діючої комісії Київського району м. Харкова з питань координації дій щодо попередження насильства в сім'ї було здійснено в межах наданих повноважень та було обумовлено необхідністю перевірки фактів, викладених в заяві ОСОБА_11 щодо попередження насильства у сім'ї.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Згідно частин 1, 3 статті 4 цього Закону підставами для вжиття заходів з попередження насильства в сім'ї є: заява про допомогу жертви насильства в сім'ї або члена сім'ї, стосовно якого існує реальна загроза вчинення насильства в сім'ї; висловлене жертвою насильства в сім'ї або членом сім'ї, стосовно якого існує реальна загроза вчинення насильства в сім'ї, бажання на вжиття заходів з попередження насильства в сім'ї у разі, якщо повідомлення або заява надійшли не від нього особисто; отримання повідомлення про застосування насильства в сім'ї або реальної загрози його вчинення стосовно дитини, яка є членом цієї сім'ї, чи недієздатного члена сім'ї.

Орган, до якого надійшла заява або надійшло повідомлення про вчинення насильства в сім'ї або реальну загрозу його вчинення, розглядає заяву чи повідомлення та вживає в межах своїх повноважень передбачені законом заходи з попередження насильства в сім'ї.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що здійснення заходів з попередження насильства в сім'ї в межах наданих їм повноважень покладається на: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань попередження насильства в сім'ї; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань попередження насильства в сім'ї; відповідні підрозділи органів внутрішніх справ; органи опіки і піклування; спеціалізовані установи для осіб, які вчинили насильство в сім'ї, та жертв такого насильства; кризові центри для членів сімей, в яких вчинено насильство в сім'ї або існує реальна загроза його вчинення; центри медико-соціальної реабілітації жертв насильства в сім'ї.

Відповідно до пункту 1 Положення про роботу постійно діючої робочої комісії Київського району м. Харкова з питань координації дій щодо попередження насильства в сім'ї, затвердженого наказом комітету у справах сім'ї, молоді та спорту по Київському району Департаменту у справах сім'ї, молоді та спорту Харківської міської ради №1-ОД від 08 січня 2014 року, постійно діюча робоча комісія Київського району м. Харкова з питань координації дій щодо попередження насильства в сім'ї є консультативно-дорадчим органом, що утворюється на виконання Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» відповідно до Наказу Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту, Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 2009 року №3131/386 зі змінами «Про затвердження Інструкції щодо порядку взаємодії структурних підрозділів, відповідальних за реалізацію державної політики щодо попередження насильства у сім'ї, служб у справах дітей, центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та відповідних підрозділів органів внутрішніх справ з питань здійснення заходів з попередження насильства в сім'ї», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2009 року за № 917/16933.

Пунктом 3 вказаного Положення визначено, що комісія з питань координації дій щодо попередження насильства в сім'ї відповідно до покладених на неї завдань: розглядає інформації та заяви (повідомлення) про випадки вчинення насильства в сім'ї або виникнення реальної її загрози; виявляє необхідність проведення виховно-попереджувальної роботи з членами сім'ї, винними у вчиненні насильства в сім'ї, взяття їх на профілактичний облік, здійснення соціального супроводу сім'ї, надання психологічної допомоги постраждалому члену сім'ї, вилучення дитини з сім'ї, тощо; аналізує потребу сімей, в яких було скоєно насильство, у допомозі з боку організацій, представлених в комісії; залучає за необхідності фахівців до надання допомоги сім'ям, які зазнали насильства; подає свої пропозиції до відповідних органів м. Харкова щодо попередження насильства в сім'ї; надає консультаційно-методичну допомогу громадським організаціям та об'єднанням, які працюють у цьому напрямку, з зазначених питань; вивчає, узагальнює та затверджує передовий досвід з питань щодо попередження насильства в сім'ї.

За змістом наведених норм, постійно діюча робоча комісія Київського району м. Харкова з питань координації дій щодо попередження насильства в сім'ї не приймає рішень, обов'язкових до виконання фізичними чи юридичними особами, органами чи їх посадовими особами, а прийняті нею рішення носять рекомендаційний характер.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи та давши належну правову оцінку доказам, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що оскаржуване протокольне рішення відповідачів не тягне за собою правових наслідків для позивача, а отже не порушує його прав, свобод та інтересів, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.М. Заїка М.І. Мойсюк