Справа № 731/266/16-а
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №731/266/16-а
Провадження №2-а/731/6/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року смт.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді - Савенка А.І.,

з участю секретаря Тітуленко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах ОСОБА_1 до відділу освіти Варвинської районної державної адміністрації про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2016 року заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до відділу освіти Варвинської РДА, яким просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошової допомогу у розмірі, встановленому ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік», в сумі 9186 гривень.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що дана позовна заява предявлена для захисту прав та інтересів ОСОБА_1, яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки вона відноситься до соціально незахищеної категорії населення та в силу свого матеріального стану не може захистити свої права та оплатити судові витрати, оскільки прокуратурою встановлено, що вона як випускник Варвинської районної гімназії у віці до 18 років має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 6 прожиткових мінімумів доходів громадян, проте не отримав її.

В судове засіданні представник прокуратури, особа, в інтересах якої подано позов - ОСОБА_1, піклувальник ОСОБА_3 не зявились, перед початком судового засідання через канцелярію суду подали письмові заяви, в яких позов підтримали та просили розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій проти задоволення позову заперечував та просив розглянути справу за його відсутності. Письмових заперечень на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11) є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 15).

22 серпня 2011 року ОСОБА_5 померла (а.с. 21).

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2013 року ОСОБА_4 позбавлений батьківських прав по відношенню до ОСОБА_1 (а.с. 22-23). ОСОБА_1 встановлено піклувальника ОСОБА_3.

Розпорядженням Варвинської РДА від 17 грудня 2016 року №281 ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 24).

Згідно наказу директора школи № 6 від 27 травня 2016 року ОСОБА_1 закінчила 11 класів Варвинської районної гімназії (а.с. 16-18, 30-33), та отримала атестат про повну загальну середню освіту 30 травня 2016 року (а.с. 19).

Згідно до статуту Варвинської районної гімназії Варвинської районної ради Чернігівської області (а.с. 27-28) вказана юридична особа заснована на комунальній власності сіл та селищ Варвинського району та перебуває в управлінні Варвинської РДА та підпорядковується відділу освіти райдержадміністрації.

15 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (а.с.29).

Посилаючись на відсутність права на отримання допомоги у звязку з неперебуванням ОСОБА_1 на повному державному утриманні, у задоволенні її заяви від 15 червня 2016 року відповідач відмовив (а.с. 29). Вказавши, що одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів відділом освіти ОСОБА_1 не виплачувалась.

Відповідність рішень суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини склалися у зв'язку з відмовою відповідача виплатити одноразову грошову допомогу, що передбачена ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускнику з категорії дітей позбавлених батьківського піклування.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства, визначено Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року N 2342-IV (далі по тексту - N 2342-IV ).

Згідно з визначеннями, наведеними в ст.1 Закону N 2342-IV:

- дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки;

- діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов'язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти;

- статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування;

- встановлення опіки та піклування - влаштування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, в сім'ї громадян України, які перебувають, переважно, у сімейних, родинних відносинах з цими дітьми-сиротами або дітьми, позбавленими батьківського піклування, з метою забезпечення їх виховання, освіти, розвитку і захисту їх прав та інтересів;

- державне утримання дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа - повне забезпечення відповідно до державних соціальних стандартів матеріальними та грошовими ресурсами дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа для задоволення їх життєво необхідних потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності.

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, надає таким особам право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг.

Згідно п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 4 Закону України N 2342-IV , заходи соціальної допомоги дітей-сиріт та дітей, що залишилися без батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Стаття 8 Закону передбачає, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчаються, крім повного державного забезпечення, виплачується стипендія в розмірі, який на 50% перевищує розмір стипендії у відповідному навчальному закладі, а також виплачується 100% заробітної плати, яка нарахована в період виробничого навчання та виробничої практики.

Випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування затверджується Кабінетом Міністрів України (ст. 39-9 вказаного Закону).

Матеріальне забезпечення та виплата грошової допомоги регламентується підпунктом 1 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Допомога є соціальною гарантією держави у підтримці певної соціальної категорії дітей, позбавлених батьківського піклування.

Постановою Кабміну від 5 березня 2008 р. №146 «Деякі питання надання одноразової грошової допомоги дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування» були внесені зміни до підпунктів 4 та 5 п.13 постанови Кабміну від 5 квітня 1994 р. №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» щодо збільшення виплати одноразової грошової допомоги з двох до шести прожиткових мінімумів дітям-сиротам і дітям, позбавлених батьківського піклування, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, та дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, що перебували під опікою (піклуванням), при їх працевлаштуванні.

Відповідно до вимог ч.7 ст.8 Закону України N 2342-IV, випускники навчального закладу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років станом на 30 травня 2016 року становить 1531 гривня.

Застосування відповідачем під час відмови у виплаті спірної допомоги Постанови КМУ України від 5 квітня 1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» в частині абз. 1 п.12 є безпідставним, адже фактично, нормами постанови звужується коло осіб, які мають право на державної допомоги, на відміну від ч.1 ст. 8 Закону України № 2342-IV, крім того, відповідно до прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає вищезазначений Закон.

Таким чином, відповідач повинен був нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі не менше 9186 гривень, чого, як встановлено судом, зроблено не було. За таких обставин суд вважає за необхідне з метою захисту прав особи в інтересах якої подано позов вийти за межі позовних вимог та визнати дії відповідача щодо невиплати спірної допомоги протиправними, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Судовий збір в розмірі 1378 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь прокуратури Чернігівської області.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 161-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах ОСОБА_1 до відділу освіти Варвинської районної державної адміністрації про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії відділу освіти Варвинської РДА щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку в розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» протиправними.

Зобовязати відділ освіти Варвинської РДА нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», в розмірі 9186 гривень.

Стягнути з відділ освіти Варвинської РДА на користь прокуратури Чернігівської області судові витратив в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.І.Савенко