Справа № 511/2731/15-а
Суддя: Бобровська І. В.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 511/2731/15-а
Номер провадження: 2-а/511/1/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2016 рокуРоздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І . В .,

при секретарі Жураковській К.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2,

представника третіх осіб ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області, Роздільнянської міської ради Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Голова правління Роздільнянської районної спілки споживчих товариств ОСОБА_5, Роздільнянське міське споживче товариство, про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення субєкта владних повноважень,

встановив:

02.10.2015 року позивач ОСОБА_6 звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом про визнання дій Роздільнянської міської ради Одеської області та Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області щодо прийняття рішення №84 від 30.08.2013 року «Про надання згоди Роздільнянському міському споживчому товариству на встановлення кліматичного обладнання», якою була надана згода Роздільнянській районній спілці споживчих товариств на встановлення високотехнологічного напівпромислового кліматичного обладнання кондиціонеру марки Mitsubishi Еlektrik в приміщенні продовольчого магазину «Гастроном №10» за адресою: м.Роздільна, вул..Леніна, 51-а- протиправними; рішення Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області №84 від 30.08.2013 року «Про надання згоди Роздільнянському міському споживчому товариству на встановлення кліматичного обладнання», якою була надана згода Роздільнянській районній спілці споживчих товариств на встановлення високотехнологічного напівпромислового кліматичного обладнання кондиціонеру марки Mitsubishi Еlektrik в приміщенні продовольчого магазину «Гастроном №10» за адресою: м.Роздільна, вул..Леніна, 51-а незаконним та його скасування.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що їй на праві власності належить квартира №16, що розташована в будинку №51 по вул..Леніна в м.Роздільна Одеської області. Влітку 2013 року за вікном спальні квартири позивача, без погодження з мешканцями будинку, за вказівкою голови правління Роздільнянської районної спілки споживчих товариств - ОСОБА_5 був самовільно встановлений високофункціональний промисловий кондиціонер марки Mitsubishi Еlektrik PSQ-RP 140 KAQ, який порушив спокій позивача та відпочинок, під впливом якого загострилися захворювання родини позивача. Пізніше, 30.08.2013р., не дивлячись на припис санепідслужби, виконком Роздільнянської міської ради своїм рішенням надав дозвіл на встановлення такого кондиціонеру, що порушило її права з питань забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя. При роботі кондиціонеру рівень шуму в її квартирі перевищує гранично допустимий. Оскільки права власника квартири та членів її родини були суттєво порушені та спричинена шкода здоровю позивача, позивачка була вимушена звертатися до органів виконавчої влади для прийняття відповідних заходів, але її звернення до Роздільнянської міської ради залишилось без реагування. У звязку з вищевикладеним позивач просить її позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Додатково заявила про порушення виконкомом норм Конституції України та Регламенту при прийнятті оскаржуваного рішення, а саме: за наявності скарг її та її мати - позивачки ОСОБА_4, на роботу кондиціонера, заява Роздільнянського міського споживчого товариства від 28.08.2013р. про надання дозволу на встановлення кондиціонеру була винесена на засідання виконкому та розглянута 30.08.2013р. без інформування членів виконкому про наявність таких скарг, без створення комісії по перевірці цих скарг, без виходу комісії на місце, без запрошення позивача та її представника на засідання виконкому. Крім того, заява повинна була бути включена до порядку денного засідання виконкому не пізніше ніж за 5 днів до засідання, а вона надійшла за два дня до засідання. Також представник позивача зауважує на відсутність проекту оспорюваного рішення. Назва прийнятого 30.08.2013р. рішення виконкому, на її думку, не відображає суті розглянутого питання, оскільки кліматичне обладнання це не тільки кондиціонер, а дуже широке поняття. Також, в рішенні виконкому, як і в заяві Роздільнянського міського споживчого товариства, відсутня марка кондиціонеру, який дозволено встановити. В рішенні виконкому взагалі відсутнє посилання на зовнішній блок кондиціонеру. В своїй заяві від 28.08.2013р. Роздільнянське міське споживче товариство просило дозволу на встановлення кондиціонеру на будинку №51 по вул..Леніна в м.Роздільна, а виконком надав дозвіл на встановлення кондиціонеру в будинку 51-а по вул..Леніна в м.Роздільна. Представник позивача стверджує, що внаслідок роботи кондиціонера вони з матірю, яка є до того ж особою похилого віку, має статус дитини війни, хворіє хронічними хворобами, не можуть користуватись балконом, який є майданчиком для літнього відпочинку, вимушені тримати вікна квартири зачиненими в будь-яку пору року, оскільки зовнішній блок кондиціонеру, який влаштований на боковій стіні сусіднього будинку, що примикає до вікон їх квартири та балкону, по-перше, видає страшний шум та гул, а по-друге, викидає гаряче повітря прямо в бік їх балкону та вікон квартири. Крім того, в гастрономі №10 вже стоїть один кондиціонер, зовнішній блок якого винесений зовсім в інше місце, де він нікому не заважає, а позицію третіх осіб, які свідомо тривалий час, не дивлячись на її скарги, відмовляються перенести зовнішній блок кондиціонеру Mitsubishi Еlektrik на інше місце, пояснює небажанням витрачати зайві кошти на придбавання необхідних для цього матеріалів (труба, кабель).

Представник відповідачів ОСОБА_2 позов не визнав, оскільки, на його думку, виконком при прийнятті оспорюваного рішення діяв у відповідності до діючого законодавства та в межах своєї компетенції, а протокол №59 від 28.07.2015р. про проведення досліджень шумової характеристики в квартирі позивача є недопустимим доказом у звязку з тим, що вимірювання проводилось з порушенням процедури, а саме: без запрошення власника кондиціонера. Підтвердив, що позивачка дійсно звернулась до міської ради зі скаргою на роботу кондиціонера і просила скасувати рішення виконкому, але їй була надана відповідь про те, що це входить до компетенції суду. Крім того, з тексту оспорюваного рішення виконкому від 30.08.2013р. вбачається, що виконком тільки надав дозвіл на встановлення кондиціонеру в приміщенні магазину, а відповідальність поклав на керівника Роздільнянського міського споживчого товариства ОСОБА_7 Таким чином, на думку представника відповідачів, позивачка обрала невірний спосіб захисту своїх прав. Вона повинна була звернутись з позовом в порядку ЦПК України до Роздільнянського міського споживчого товариства в особі ОСОБА_7 про захист права власності.

Представник третіх осіб ОСОБА_3 позов не взнала. Пояснила, що власником кондиціонеру є Роздільнянське міське споживче товариство, яке встановило кондиціонер за допомогою підрядної організації на стіні будинку 51-а по вул..Леніна в м.Роздільна на підставі заяви ОСОБА_8 - власника квартири №1 в будинку 51-а, на стіні якої встановлений зовнішній блок кондиціонеру, у 2013 році до надання дозволу виконкому, а працювати кондиціонер почав після прийняття рішення виконкомом. Позивачка проживає в іншому будинку № 51 по вул.Леніна в м.Роздільна і її дозволу на влаштування кондиціонеру потрібно не було. Після скарг позивачки в різні інстанції вони перенесли кондиціонер на другу відстань та встановили шумоуловлюючій екран. Крім того, позивачка та її представник жодного разу до Роздільнянської районної спілки споживчих товариств, Роздільнянського міського споживчого товариства зі скаргами на роботу кондиціонера не звертались, про проведення вимірювань шуму в їх квартирі при роботі кондиціонеру третіх осіб не повідомляли, тому протоколи, складені за наслідками таких вимірювань за відсутності власників джерела шуму є недійсними. Навпаки, позивачка та її представник розповсюджували ганебні надписи на голову Роздільнянської районної спілки споживчих товариств ОСОБА_5, який не має до цього кондиціонеру ніякого відношення, та вводять суд в оману з приводу того, що встановлений кондиціонер є промисловим, оскільки насправді він є напівпромисловим. Просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та об'єктивно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником квартири 16, що розташована на другому поверсі житлового буд.51 по вул.Леніна в м.Роздільна Одеської області на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.1992р. Представник позивача ОСОБА_1 є дочкою позивачки, також зареєстрована та проживає у вказаній квартирі (Т.1 а.с.157).

Третій особі - Роздільнянському міському споживчому товариству на праві власності належить нежиле приміщення Гастроному №10 за адресою обєкта: вул.Леніна, 51в, м.Роздільна Одеської області (Т.1 а.с.53,54,205-208).

У вказаному нежилому приміщенні розміщений продовольчий магазин, розташований на першому поверсі житлового будинку 51а по вул.Леніна в м.Роздільна Одеської області (Т.1 а.с.52).

Влітку 2013 року власник нежитлового приміщення Роздільнянське міське споживче товариство самовільно влаштував напівпромисловий кондиціонер марки Mitsubishi Еlektrik PSQ-RP 140 KAQ в приміщенні магазину, при цьому зовнішній блок кондиціонеру закріпив на рівні другого поверху на боковій стіні будинку 51а по вул.Леніна в м.Роздільна Одеської області, до якого примикає дворовий фасад житлового будинку 51 по вул.Леніна в м.Роздільна Одеської області, де розташована квартира позивачки.

Факт існування зовнішнього блоку кондиціонеру на рівні другого поверху на боковій стіні багатоквартирного житлового будинку №51а по вул.Леніна в м.Роздільна Одеської області не заперечується всіма учасниками адміністративної справи, підтверджується фотографіями та відеозаписами, наданими позивачкою до матеріалів справи, а також документами на кондиціонер (Т.1 а.с.158 (об.), 209-245, Т.2 а.с. 3-9).

Як стверджує представник позивача ОСОБА_1, в магазині влаштований та працює ще один кондиціонер, зовнішній блок якого винесений в інше місце. Цей факт відповідачами та третіми особами не спростований.

Після самовільного встановлення кондиціонеру марки Mitsubishi Еlektrik PSQ-RP 140 KAQ Роздільнянським міським споживчим товариством власниця квартири АДРЕСА_1, перед вікнами якої був закріплений зовнішній блок кондиціонеру, ОСОБА_4 та її дочка ОСОБА_1 звернулись зі скаргою до міського голови ОСОБА_9 з проханням видати розпорядження про демонтаж зовнішнього блоку кондиціонеру Mitsubishi Еlektrik, який порушив мешканців квартири спокою та відпочинку. Копії скарги були надіслані в різні установи ОБлСЕС, ВАТ «Одесагаз», житлово-комунальній інспекції Одеської області, народному депутату ОСОБА_10 Скарга подана до Роздільнянської міської ради 14.08.2013р. (Т.1 а.с.9).

29.08.2013р. виконавчий комітет Роздільнянської міської ради за підписом першого заступника міського голови ОСОБА_11 надав заявникам відповідь, що по їх заяві була проведена комісійна перевірка представниками виконкому та РМКП «Роздільнянське ЖКГ», за наслідками якої виявлено факт самовільного встановлення засобу кондиціювання повітря Роздільнянським міським споживчим товариством на стіні багатоквартирного житлового будинку № 51 по вул..Леніна в м.Роздільна Одеської області та направлено на адресу Роздільнянського міського споживчого товариства припис про усунення виявленого порушення. (Т.1 а.с.10).

28.08.2013р. голова правління Роздільнянського міського споживчого товариства ОСОБА_7 листом на імя директора КП «Роздільнянське ЖКГ» відмовилась демонтувати самовільно влаштований кондиціонер, мотивуючи тим, що високотехнологічний полупромисловий кондиціонер марки Mitsubishi Еlektrik був встановлений з дотриманням усіх норм та правил та є самим безшумним кондиціонером в світі Т.1 (а.с.49).

В той же день 28.08.2013р. Роздільнянське міське споживче товариство (МСТ) подало міському голові ОСОБА_9 заяву №45 про надання дозволу на установку кондиціонера «Міцубісі» в торговому залі магазину «Гастроном№10» по вул..Леніна,51-в з винесенням зовнішнього блоку на внутрішній фасадній стіні житлового будинку по вул.Леніна, 51 безпосередньо на стіну квартири №1, власником якої є Вальціна, яка надала згоду на встановлення кондиціонеру, мотивуючи заяву4 тим, що встановлення кондиціонеру в приміщенні магазину вкрай необхідне у звязку з високим температурним режимом для забезпечення нормальних умов праці продавців та комфорту покупців (Т.1 а.с.47).

До заяви Роздільнянського міського споживчого товариства додану заяву від 01.08.2013р. ОСОБА_8 власника квартири АДРЕСА_2, якою остання дозволяє Роздільнянському міському споживчому товариству встановити на задній стінці її квартири зовнішній блок кондиціонеру PVH-P140YHA (а.с.48).

Рішенням виконавчого комітету №84 від 30.08.2013 року «Про надання згоди Роздільнянському міському споживчому товариству на встановлення кліматичного обладнання» була надана згода Роздільнянському міському споживчому товариству на встановлення високотехнологічного напівпромислового кліматичного обладнання кондиціонеру марки Mitsubishi Еlektrik в приміщенні продовольчого магазину «Гастроном №10» за адресою: м.Роздільна, вул..Леніна, 51-а. Відповідальність за дотримання діючих норм і правил при встановленні кліматичного обладнання покладено на голову правління Роздільнянського міського споживчого товариства (Т.1 а.с. 46).

21.10.2013р. Роздільнянське міжрайонне управління Головного управління держсанепідслужби в Одеській області листом повідомив ОСОБА_1, що з метою визначення фактичних рівнів шуму фахівцями Роздільнянського міжрайонного відділу ДУ «Одеський обласний лабораторний Центр Держсанепідслужби України» за дорученням прокуратури Роздільнянського району проведено інструментальні виміри рівнів шумового навантаження в квартирі позивачки і за результатами вимірювань складено протокол від 19.08.2013р. №23, встановлено перевищення рівня звукового тиску в октавних полосах з середньо геометричними частотами 125 та 1000 Гц, визначені СН №3077-84 «Санітарні норми допустимого шуму в приміщеннях житлових і громадських будівель і на території житлової забудови». Голові Роздільнянської районної спілки споживчих товариств ОСОБА_5 запропоновано вжити заходів щодо зниження рівнів шуму під час роботи кондиціонеру в термін до 01.04.2014р. (Т.1 а.с.11).

Як пояснив в судовому засіданні представник третіх осіб ОСОБА_3, зовнішній блок кондиціонеру декілька разів був перенесений на інше місце, але на тій же стіні будинку, та був встановлений шумоуловлюючий екран. Вказана обставина підтверджується і відповіддю Роздільнянського управління експлуатації газового господарства № 396 від 21.08.2013р. про те, що спочатку кондиціонер був встановлений в безпосередній близькості від фасадного газопроводу будинку № 51 по вул.Леніна в м.Роздільна Одеської області, але після проведення перевірки перенесений на нормативну відстань. (Т.1 а.с.90)

Протоколом №8 вимірювань шуму від 29.08.2014р., складеного Роздільнянським міжрайонним відділом ДУ «Одеський ОЛЦ ДСЕС України», зроблено висновок про те, що рівень шуму в житловому приміщенні АДРЕСА_3 не перевищує гранично допустимі рівні згідно СанПін 3077-84. (Т.1 а.с.86-87).

Але станом на 28.07.2015р. рівні шуму в АДРЕСА_4 при роботі кондиціонеру в приміщенні Гастроному №10 перевищують гранично допустимі рівні на 7-9 дБА (частота 250Гц), на 5-9 дБА (частота 500 Гц), на 4-7 дБА (частота 1000 Гц), на 2 дБА (частота 2000Гц). При вимкнутому кондиціонері рівні шуму в житловій кімнаті квартири не перевищують ГДР згідно СН № 3077-84. Вказана обставина підтверджується протоколом № 59 від 28.07.2015р. проведення досліджень шумової характеристики, складеним ДУ «Одеський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» (Т.1 а.с.13).

Доводи представників відповідачів та третіх осіб про недійсність даного протоколу, оскільки він був складений за відсутності представника власника кондиціонеру, суд не приймає до уваги , оскільки недійсність такого протоколу з цих підстав не передбачена діючим законодавством. Вимірювання шуму проводилось двома лікарями лаборантами-гігієністами ДУ «Одеський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» при наявності свідоцтва про право на проведення досліджень №167/14, чинного до 11.08.2019р., засобами вимірювальної техніки на підставі свідоцтва про повірку, чинного до 20.08.2015р. Інших документів, які б спростували встановлені протоколом № 59 від 28.07.2015р. факти, суду не надано.

Дізнавшись про існування рішення виконкому №84 від 30.08.2013р., ОСОБА_4 25.09.2015р. звернулась до Роздільнянської міської ради Одеської області з заявою в порядку п.15 ч.1 ст.26, ч.9 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо скасування рішення виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області №84 від 30.08.2013 року «Про надання згоди Роздільнянському міському споживчому товариству на встановлення кліматичного обладнання» на сесії Роздільнянської міської ради (Т.1 а.с.15), але отримала відмову від 05.10.2015р. Позивачу було рекомендовано звернутись з цим питанням до суду в порядку ЦК або КАС України. (Т.1 а.с.59-60).

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням відповідача виконкому Роздільнянської міської ради позивач звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 18.11.2015р. позивачці поновлено пропущений з поважних причин процесуальний строк звернення до суду (Т.1 а.с.66-67).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом першим частини третьої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон №280/97 ВР), а безпосереднє регулювання діяльності виконавчого комітету Роздільнянської районної ради як виконавчого органу міської ради визначає Регламент виконавчого комітету Роздільнянської районної ради Одеської області.

Рішенням Роздільнянської міської ради №8-УІ від 20.11.2010р. затверджений кількісний та персональний склад виконавчого комітету -13 чоловік (Т.1 а.с.116).

Рішенням виконавчого комітету Роздільнянської міської ради №51 від 22.04.2011р. затверджений Регламент виконавчого комітету Роздільнянської міської ради (Т.1 а с.с.117).

Згідно Регламенту (розділ 5) основною формою роботи виконавчого комітету міської ради є його засідання, які скликаються міським головою. Засідання є легітимним, якщо в ньому бере участь більше половини членів виконкому від загального його складу. Згідно п.5.7. Регламенту засіданні виконавчого комітету здійснюється відповідно до порядку денного, який формує організаційний відділ виконавчого комітету за погодженням з керуючим справами виконавчого комітету. Не пізніше як за 5 днів до засіданні порядок денний подається на погодження міському голові.

Засідання виконавчого комітету оформляється протоколом. Оригінали протоколів, рішень з додатками формуються в хронологічному порядку, зшиваються в справи та зберігаються протягом 5 років в організаційному відділі виконкому. Розділом 6 Регламенту встановлено, що офіційним документом, який приймається на засіданні виконкому, є рішення, які приймаються на підставі проектів рішень. Підготовлені за процедурою, встановленою Регламентом, проекти рішень подаються відповідальними за підготовку питання особами до організаційного відділу виконавчого комітету не пізніше як за 5 календарних днів до засідання виконкому і завчасно подаються для попереднього ознайомлення членами виконкому. Проекти рішень, що вимагають оперативного вирішення, з дозволу міського голови, керуючого справами виконкому можуть бути внесені на розгляд виконавчого комітету в день його засідання або прийняті в робочому порядку шляхом опитування, за умови наявності підписів двох третин членів виконавчого комітету від загального його складу.

Рішення виконавчого комітету приймають відкритим голосуванням більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і є обовязковими для виконання (п.7.1 Регламенту).

Згідно Протоколу №7 засідання виконавчого комітету Роздільнянської міської ради від 30.08.2013р., на засіданні приймали участь 11 членів виконавчого комітету із 13, тому засідання є правомочним та легітимним. (Т.1 а.с. 144). Міський голова запропонував порядок денний, в якому сьомим пунктом включено питання про надання згоди Роздільнянському міському споживчому товариству на встановлення кліматичного обладнання, який був прийнятий. По цьому питанню виступив перший заступник міського голови ОСОБА_11, який ознайомив членів виконавчого комітету з проектом рішення. 11 голосами рішення №84 було прийнято. (Т.1 а.с. 144-146).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що рішення №84 було прийнято виконкомом 30.08.2013р. за заявою голови правління МСТ ОСОБА_7, яка надійшла до виконавчого комітету 28.08.2013р., так як засідання наступного виконавчого комітету планувалось через 1 місяць, а в магазині могли зіпсуватися продукти харчування. Пояснив, що в заяві ОСОБА_7 просила дозвіл на встановлення кондиціонеру на стіні будинку № 51, а в рішенні виконком надав дозвіл на встановлення кондиціонеру в приміщенні магазину в будинку № 51-а, так як житлові будинки №51 і 51-а по вул..Леніна в м.Роздільна складають один архітектурний ансамбль, а зовнішній блок кондиціонеру розташований на стіні будинку №51-а. Крім того, пояснив, що йому відомо, що 14.08.2013р. позивачка та її представник звертались до міського голови зі скаргою на роботу кондиціонеру, але чи була оголошена їх скарга на засіданні виконкому, він не памятає. Свідок стверджує, що декілька разів виходив на місце, де встановлений зовнішній блок кондиціонеру, але той жодного разу не працював. Він також перевірив, чи надавала власник квартири АДРЕСА_5 дозвіл на встановлення кондиціонеру, відвідавши її за місцем проживання та впевнився, що такий дозвіл був дійсно наданий. В квартирі у ОСОБА_4 він не був, оскільки встановлений кондиціонер не є промисловим та, на його думку, не створює шуму та ДЦБ, тому це питання не досліджувалось. Також зауважив, що члени виконкому не є інженерами за фахом і не досліджують рівні шуму, це робить санепідстанція. А представник позивача ОСОБА_1 скаржиться весь час і на все. Оскільки позивачка та її представник не звернулись до міської ради з заявою про створення комісії для дослідження питання шкідливого впливу кондиціонеру на них, то комісія не була створена та на місце не вийшла. Також свідок підтвердив, що дійсно в магазині «Гастроном №10» влаштований ще один кондиціонер, але він на час прийняття рішення виконавчим комітетом про це не знав. Зазначив, що в рішенні виконавчого комітету нічого не сказано про можливість винесення зовнішнього блоку кондиціонеру на стіну квартири АДРЕСА_6, оскільки виконавчий комітет тільки надав дозвіл на встановлення кондиціонеру в приміщенні магазину, а голова правління міського споживчого товариства (МСП) ОСОБА_7 повинна була дотримуватись умов встановлення кондиціонеру, що і було вказано в рішенні.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що є членом виконавчого комітету Роздільнянської міської ради і був присутній на засіданні виконкому, коли приймалось оскаржене рішення. Пояснив, що виконком при прийнятті цього рішення діяв в межах своїх повноважень, а оскільки заявником були надані всі необхідні для прийняття рішення документи, на місце члени виконавчого комітету не виходили. Чи повідомлялись члени виконкому про наявність скарг на роботу кондиціонеру, він не памятає, але допускає, що ні, оскільки тоді вряд чи би він проголосував «за» .

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій суб'єкта владних повноважень на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 6 Житлового кодексу Української РСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

За приписами статті 152 зазначеного Кодексу переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Положенням статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державним комітетом з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005р. (далі Правила), до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно п.1.4.4. Правил переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих

будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

П.1.4.5. Правил встановлено, що для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Відповідно до п.5.36 Державних будівельних норм України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005, затверджених наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури №80 від 18.05.2005р. Із змінами і доповненнями, при застосуванні системи кондиціонування повітря відведення теплоти конденсації холодоагенту в багатоквартирних житлових будинках повинно бути організоване через центральні або групові установки, розташовані в місцях, де вони не погіршують архітектурного вигляду будинку і не створюють шуму, рівень якого перевищує допустимі значення для приміщень проектованого або сусіднього будинку і для навколишнього середовища. Конденсат, що утворюється при охолодженні й осушенні повітря, повинен відводитися трубопроводами, які підключаються, як правило, до системи дощової каналізації з розривом струменя через сифон.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про будівельні норми» застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення.

Таким чином, виконком при прийнятті рішення не лише мав право, але був зобов'язаний застосовувати положення ДБН В.2.2- 15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», в тому числі щодо улаштування на боковій стіні житлового будинку зовнішнього блоку кондиціонеру в безпосередній близькості від вікон квартири позивачки.

Стаття 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 № 4004-XII встановлює захист населення від шкідливого впливу шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів. Так, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров'я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов'язані здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами; вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об'єкти) як, зокрема, жилих будинків і прибудинкових територіях. Шум на захищених об'єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, встановлених законом, забезпечують контроль за додержанням керівниками та посадовими особами підприємств, установ, організацій усіх форм власності, а також громадянами санітарного та екологічного законодавства, правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, інших нормативно-правових актів у сфері захисту населення від шкідливого впливу шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що власник квартири або іншого приміщення в багатоквартирному житловому будинку має право на свій розсуд здійснювати в ній ремонт, змінювати її вигляд та призначення, але за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтями 13 та 41 Конституції України встановлено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Органи місцевого самоврядування відповідно до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" мають право у межах своїх повноважень приймати рішення.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

У статті 30 Закону № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і звязку. Зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління обєктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і звязку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави вважати, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють безпосереднє управління лише житловим фондом, який віднесений до комунальної власності. В усіх інших випадках вони надають відповідні дозволи, здійснюючи при цьому контроль за дотриманням прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, заперечуючи проти адміністративного позову, не довів юридичну і фактичну обґрунтованість мотивів прийняття спірного рішення, а саме: хоч і надав докази того, що рішення прийнято в межах повноважень виконавчого комітету, але у спосіб, не передбачений законом, тобто не виконав покладений на нього ч.2ст.71 КАС України обов'язок.

Рішення виконавчого комітету про надання дозволу на переобладнання житлового будинку повинно бути ухвалено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку суду, оскаржуване рішення виконавчого комітету Роздільнянської міської ради №8 від 30.08.2013р. вказаним критеріям не відповідає.

Так, воно ухвалене з порушенням встановленої процедури, без врахування вимог нормативних актів та порядку прийняття рішень. Проект рішення не був поданий до організаційного відділу виконавчого комітету за 5 днів, як того вимагає регламент, і завчасно не доведений до членів виконавчого комітету. А для внесення цього питання на розгляд виконавчого комітету в день його засідання відсутні підписи двох третин членів виконавчого комітету від загального його складу.

Оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону та Регламенту, оскільки його зміст не відображає суті заяви голови правління Роздільнянського міського споживчого товариства ОСОБА_7 В своїй заяві ОСОБА_7 просить надати дозвіл на встановлення зовнішнього блоку кондиціонеру в конкретному місці, а члени виконкому замість вирішення цього питання, витребування та дослідження схеми підключення кондиціонеру, схеми відведення теплоти конденсації холодоагенту, конденсату з урахуванням положення ДБН В.2.2- 15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» щодо розташування системи кондиціювання повітря в місцях, де вони не погіршують архітектурного вигляду будинку і не створюють шуму, рівень якого перевищує допустимі значення для приміщень проектованого або сусіднього будинку і для навколишнього середовища, надалі дозвіл на встановлення кондиціонеру марки Mitsubishi Еlektrik навіть без зазначення його моделі в приміщенні продовольчого магазину «Гастроном №10» за адресою: м.Роздільна, вул..Леніна, 51-а, хоч кондиціонер складається з двох блоків внутрішнього та зовнішнього. Надання дозволу на встановлення внутрішнього блоку в приміщенні власника кондиціонеру дозволу виконкому не потребує, оскільки не є переобладнанням, на відміну від винесення зовнішнього блоку на фасадну стіну багатоквартирного житлового будинку. Прийняття такого неконкретного за змістом рішення фактично дозволило заявнику здійснити переобладнання будинку на свій власний розсуд, що порушило права власника житлового приміщення в сусідньому будинку, який безпосередньо примикає до стіни будинку, на якому встановлений зовнішній блок кондиціонеру.

В квартирі АДРЕСА_7, що належить на праві власності позивачці ОСОБА_4, при роботі кондиціонеру встановлено перевищення гранично допустимого рівня шуму при двох вимірюваннях із трьох проведених. Теплота конденсації холодоагенту відводиться в повітря прямо перед вікнами спальні та балконом квартири позивачки, що спричиняє їй незручностей при користуванні своєю власністю. Із-за роботи кондиціонера (шум та гаряче повітря) вона вимушена жити за зачиненими вікнами в квартирі навіть в теплу пору року та не може користуватись балконом для прогулянок на свіжому повітрі.

Крім того, при прийнятті виконавчим комітетом оскаржуваного рішення вже було встановлено перевищення гранично допустимого рівня шуму в квартирі позивачки від роботи зовнішнього блоку кондиціонеру згідно протоколу від 19.08.2013р. №23, що унеможливлювало надання дозволу на встановлення зовнішнього блоку кондиціонеру біля квартири позивачки на стіні сусіднього будинку, де розташований магазин. (Т.1 а.с.11).

Члени виконавчого комітету не були проінформовані про наявність скарг позивачки та її представника на роботу кондиціонеру, про порушення їх прав встановленням кондиціонеру, внаслідок чого прийняте рішення не було обґрунтованим, тобто прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; не безстороннім (упередженим); не добросовісним; не розсудливим; без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; не пропорційним, зокрема, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивачки і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (комфорт покупців та забезпечення нормальних умов праці продавців магазину); без урахування права позивачки на участь у процесі прийняття

рішення.

Формальне ставлення членів виконавчого комітету до такого важливого питання як надання дозволу на переобладнання багатоквартирного житлового будинку власником нежилого приміщення без здійснення попередньої перевірки, без виходу комісії на місце розташування обєкту, без розгляду та перевірки доводів скарг позивачки та її представника, без запрошення їх на засідання виконкому призвели до порушення виконкомом права власника іншого житлового приміщення позивачки ОСОБА_4 вільно та мирно володіти своїм майном.

Суд не приймає до уваги твердження позивачки про погіршення стану її здоровя у звязку з встановленням кондиціонеру біля вікон її квартири, оскільки вказаний факт нею документально не доведений. Медичні довідки про стан здоровя, надані позивачем, не доводять причинного звязку між наявними у позивачки захворюваннями, які можуть бути обумовлені її віком, та роботою кондиціонеру. (Т. 1 а.с.21, 153-155).

Також суд відхиляє доводи представника відповідачів про обрання позивачкою неналежного способу захисту її прав в частині предявлення вимог до виконавчого комітету в порядку КАС України замість подачі позову про захист права власності до власника кондиціонеру в порядку ЦПК України, оскільки обрання способу захисту своїх прав та інтересів є правом особи, права якої порушені.

Позивачка вважає, що її права порушені діями виконавчого комітету при прийнятті рішення №84 від 30.08.2013р. та самим рішенням, а тому вона цілком правомірно звернулась до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 до Роздільнянської міської ради, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки віддовідно до Положення про виконавчий комітет, прийнятого міською радою, виконавчий комітет є юридичною особою та самостійно відповідає за прийняті ним рішення. Роздільнянська міська рада не має відношення до прийнятого виконкомом 30.08.2013р. рішення №84, і прийняття такого рішення не входить до її компетенції.

Суд, проаналізувавши встановлені фактичні обставини та їх правове обґрунтування, прийшов до висновку про обґрунтованість позову в частині заявлених позовних вимог до виконавчого комітету Роздільнянської міської ради, оскільки відповідачем виконавчим комітетом порушено встановлену процедуру прийняття оскаржуваного рішення та не доведено правомірності прийнятого рішення.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір слід стягнути на його користь з відповідача на підставі ст. 94 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача субєкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2,18, 71, 98, 100,162,161-163 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.ст.391-393 ЦК України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», суд -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати дії Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області щодо прийняття рішення №84 від 30.08.2013 року «Про надання згоди Роздільнянському міському споживчому товариству на встановлення кліматичного обладнання» - протиправними.

Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області №84 від 30.08.2013 року «Про надання згоди Роздільнянському міському споживчому товариству на встановлення кліматичного обладнання».

Стягнути з Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 852 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань.

В задоволенні позовних вимог до Роздільнянської міської ради Одеської області - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського адміністративного апеляційного суду шляхом подання до Роздільнянського районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова складена у повному обсязі 12.07.2016р.

Суддя ОСОБА_13