Справа № 584/756/16-а
Суддя: Толстой О. О.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/756/16-а
Провадження № 2-а/584/19/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.07.2016 Путивльський районний суд Сумської області в особі : судді - Толстого О.О., при секретарі Зікраті Я.В., за участі позивача ОСОБА_1 та представника відповідача - Скорик Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Буринського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що з 18.03.2015 отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також продовжує працювати та займає посаду начальника управління Державної казначейської служби України у Путивльському районі Сумської області.

У зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, яким внесено зміни до ст. 47 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01.01.2016 виплата пенсії йому припинена.

13.06.2016 він звернувся до УПФУ із заявою про поновлення виплати пенсії за віком, але листом від 13.06.2016 у поновленні виплати раніше призначеної пенсії йому було відмовлено.

Посилаючись на ці обставини просив суд визнати такі дії суб'єкта владних повноважень щодо відмови у поновленні виплати пенсії за віком протиправними та зобов'язати відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01.01.2016.

В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та посилався на те, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки він працює на посаді державного службовця, а згідно з положеннями ч. 1 ст. 47 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Тому управління діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та інші надані письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з таких міркувань.

Вбачається з матеріалів справи та не оспорювалось сторонами те, що позивач з 15.04.2014 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Путивльському районі, правонаступником прав і обов'язків якого є Буринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - УПФУ), як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а з 01.04.2015 - пенсії за віком (а.с. 40, 50).

Одночасно продовжує працювати, займає посаду начальника управління Державної казначейської служби України у Путивльському районі Сумської області та є державним службовцем, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с. 71).

У зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, з 01.01.2016 виплату пенсії позивачу припинено.

13.06.2016 він звернувся до УПФУ із заявою про поновлення виплати пенсії за віком, але листом від 13.06.2016 за № 10/01с-1 відповідач відмовив у такому поновленні з посиланням на те, що позивач працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а тому з 01.01.2016 пенсія йому не виплачується (а.с. 8).

В силу ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, визначає Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 47Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 49 цього Закону визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється : якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

З 01.01.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, яким внесено зміни до ч. 1 ст. 47 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за змістом яких, тимчасово - у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Положення Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII в частині тимчасового припинення виплати призначених пенсій державним службовцям є чинними, позаяк не змінювалися, не скасовувалися та такими, що не відповідають Конституції України, не визнавалися.

Отже враховуючи те, що позивач працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», правові підстави для виплати йому пенсії за віком з 01.01.2016 та відновлення її виплати на момент вирішення цієї справи - відсутні.

Щодо тверджень позивача про порушення його права на мирне володіння своїм майном, яке передбачене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд зазначає, що усправах «Іванов проти України» та «Великода проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що ст. 1 Першого протоколу не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі. Перша та найважливіша вимога цього положення полягає у тому, що будь-яке втручання з боку державних органів влади у мирне володіння майном має бути законним та має переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має також бути обґрунтовано пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має зберігатися «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. При цьому ЄСПЛ зазначив, що зменшення розміру пенсії мабуть було зроблено державою через економічну політику і фінансові труднощі.

На національному рівні Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 19.06.2001 № 9-рп/2001, зазначив, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Виходячи з цього слід констатувати, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та правові норми, які підлягають застосуванню, є підстави для висновку про те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України .

Керуючись ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, ст.ст. 4, 47, 49 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 9, 163-162 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Буринського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова виготовлена у повному обсязі 18.07.2016.

Суддя:підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду О.О.Толстой