Справа № 826/1194/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13 червня 2016 року № 826/1194/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу

за позовом Головного управління Держсанепідслужби у Київській області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про застосування заходів реагування
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Головного управління Держсанепідемслужби у Київській області (надалі - позивач/ГУ Держсанепідемслужби у Київській області) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач/ФОП ОСОБА_1), в якому просить суд:

1. Прийняти до розгляду адміністративний позов про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) із застосуванням скороченого провадження;

2. Прийняти постанову суду щодо застосування заходів реагування, а саме: тимчасово заборонити діяльність підприємства з утримання та вирощування свиней ФОП ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, до отримання позитивного висновку державної санітарно - епідеміологічної експертизи на діючий об'єкт та організації санітарно - захисної зони та здійсненню плану заходів, передбачених у санітарно - захисній зоні;

3. Судові витрати покласти на відповідача по справі.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2016 р. відкрито скорочене провадження у справі, запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії даної ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

В той же час, через відділ документального обігу та контролю суду до судді Окружного адміністративного суду м. Києва Качура І.А. від позивача надійшло клопотання про заміну первинного позивача ГУ Держсанепідемслужби у Київській області на його правонаступника Головне управління Держпродспоживслужбу в Київській області (надалі - ГУ Держпродспоживслужбу в Київській області).

Відповідно до положень ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе клопотання позивача задовольнити та замінити ГУ Держсанепідемслужби у Київській області на його правонаступника ГУ Держпродспоживслужбу в Київській області.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає про те, що ФОП ОСОБА_1 здійснює свою господарську діяльність з утримання та вирощування свиней з порушеннями норм діючого санітарного законодавства, що може призвести до тяжких наслідків і є реальною загрозою заподіяння шкоди здоров'ю населення.

Водночас, 08.06.2016 р. через відділ документального обігу та контролю суду до судді Окружного адміністративного суду м. Києва Качура І.А. від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких ФОП ОСОБА_1 проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, просить суд в їх задоволенні відмовити.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позивачем вимог та підстав звернення до суду, суд дійшов висновку про наступне.

Нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) є Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон №877).

Відповідно до положень ст.1 Закону №877 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Так, згідно ч.1 ст.6 Закону №877 підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом.

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (ч.2 ст.6 Закону №877).

В той же час, нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, визначає відповідні права і обов'язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, встановлює порядок організації державної санітарно-епідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні є Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» (надалі - Закон №4004).

Так, відповідно до ч.1 Закону №4004 санітарне та епідемічне благополуччя населення - це стан здоров'я населення та середовища життєдіяльності людини, при якому показники захворюваності перебувають на усталеному рівні для даної території, умови проживання сприятливі для населення, а параметри факторів середовища життєдіяльності знаходяться в межах, визначених санітарними нормами.

Зокрема, в ст.4 Закону №4004 зафіксовано, що громадяни мають право на: безпечні для здоров'я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище; участь у розробці, обговоренні та громадській експертизі проектів програм і планів забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, внесення пропозицій з цих питань до відповідних органів; відшкодування шкоди, завданої їх здоров'ю внаслідок порушення підприємствами, установами, організаціями, громадянами санітарного законодавства; достовірну і своєчасну інформацію про стан свого здоров'я, здоров'я населення, а також про наявні та можливі фактори ризику для здоров'я та їх ступінь.

Законодавством України громадянам можуть бути надані й інші права щодо забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя.

Відповідно до ст.31 Закону №4004 систему державної санітарно-епідеміологічної служби України становлять: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення; відповідні установи, заклади, частини і підрозділи центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах оборони і військового будівництва, охорони громадського порядку, захисту державного кордону, виконання кримінальних покарань, Державного управління справами, Служби безпеки України; державні наукові установи санітарно-епідеміологічного профілю.

В той же час, в ст.33 Закону №4004 визначено, що основними напрямами діяльності державної санітарно-епідеміологічної служби є здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду.

Так, положеннями ст.39 Закону №4004 визначено, що державний санітарно-епідеміологічний нагляд - це діяльність органів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров'я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників.

Основними завданнями цієї діяльності є: нагляд за організацією і проведенням органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та громадянами санітарних і протиепідемічних заходів; нагляд за реалізацією державної політики з питань профілактики захворювань населення, участь у розробці та контроль за виконанням програм, що стосуються запобігання шкідливому впливу факторів навколишнього середовища на здоров'я населення; нагляд за дотриманням санітарного законодавства; проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, гігієнічної регламентації небезпечних факторів і видача дозволів на їх використання.

Державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється відповідно до Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, що затверджується Кабінетом Міністрів України, вибірковими перевірками дотримання санітарного законодавства за планами органів державної санітарно-епідеміологічної служби, а також позапланово залежно від санітарної, епідемічної ситуації та за заявами громадян.

Результати перевірки оформлюються актом, форма і порядок складання якого визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Згідно Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.1999 р. №1109, Положення про Державну санітарно-епідеміологічну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. №400/2011 метою державного санітарно-епідеміологічного нагляду є запобігання, виявлення та припинення порушень санітарного законодавства. Державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється головними державними санітарними лікарями, їх заступниками, іншими посадовими особами, а також установами і закладами державної санітарно-епідеміологічної служби у порядку запобіжного та поточного нагляду.

В той же час, в ч.5 ст.4 Закону №877 зафіксовано, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.2016 р., на підставі згоди Держсанепідемслужби України, наданої листом №04.04-22-135п/п від 08.12.2015 р., наказу про проведення позапланової перевірки №3-о від 13.01.2016 р. та направлення №3-о від 13.01.2016 р., Васильківським РУ ГУ Держсанепідемслужби у Київській області було проведено позапланову перевірку підприємства з вирощування свиней ФОП ОСОБА_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зокрема, як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи, вказана позапланова перевірка була здійснена позивачем на підставі заяви адвоката АО «Авер Лєкс» ОСОБА_2 про вчинення корупційних діянь за вих.№527 від 17.11.2015 р.

Так, за результатами проведеної позапланової перевірки, позивачем було складено Акт перевірки дотримання санітарного законодавства від 13.01.2016 р., в якому було зафіксовано виявлені ФОП ОСОБА_1 порушення, зокрема:

- не виконані пропозиції припису від 19.08.2014 р. №818 в частині розроблення проекту санітарно-захисної зони свиноферми ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з терміном виконання до 31.12.2015 р.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог щодо наявності підстав для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді тимчасової заборони діяльності підприємства з утримання та вирощування свиней ФОП ОСОБА_1, позивачем було зазначено про те, що фахівцями Васильківського районного відділу лабораторних досліджень ДУ «КОЛЦ ДСЕСУ» було проведено лабораторні дослідження якості питної води в криницях мешканців с. Барахти, за результатами якої були встановлені наступні порушення, зокрема:

- садиба гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_2, побудована на відстані приблизно 300 м. від паркану свиноферми ФОП ОСОБА_1, якість питної води в криниці за санітарно-хімічними показниками (протокол дослідження №903 від 27.11.2015 р.) не відповідає діючим санітарним нормам і правилам по загальній жорсткості 2.46ГДК і нітратам 2.52ГДК.

- садиба гр. ОСОБА_5 побудована по АДРЕСА_3 на відстані приблизно 1,5 км від свиноферми ФОП ОСОБА_1, питна вода за санітарно-хімічними показниками (протокол №904 від 27.11.2015 р.) не відповідає санітарним нормам за вмістом нітратів 1.85ГДК та загальній жорсткості 2,48ГДК.

Разом з тим, зазначено, що відповідачем не надано висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи на діючий об'єкт ФОП ОСОБА_1 підприємства з вирощування свиней, за адресою: АДРЕСА_1, що є порушенням п.3.2 Порядку проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09.10.2000 р. №247, відповідно до якого забороняється використання або функціонування об'єктів експертизи без наявності позитивного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Отже, як вбачається з вищевикладеного, під час здійснення позапланової перевірки додержання ФОП ОСОБА_1 вимог санітарного законодавства, позивачем було встановлено, що відповідач здійснює господарську діяльність з вирощування свиней, яка негативно впливає на навколишнє природне середовище та стан здоров'я людей, що мешкають в межах санітарно-захисної зони.

Однак, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, суд критично ставиться до вищезазначених доводів позивача, та вважає позовні вимоги необґрунтованими, та відповідно такими, що задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання вимог припису від 19.08.2014 р. №818 щодо розроблення проекту санітарно-захисної зони свиноферми ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, відповідачем було надано до суду укладений з ТОВ «Науково-виробнича фірма Екоплюс» Договір на розробку проектної документації №0204 від 04.02.2016 р. разом з додатками, відповідно до умов якого, сторони погодили, що Замовник замовляє, а Виконавець зобов'язується розробити проектну документацію, зокрема: «Розробка проектної документації щодо організації санітарно-захисної зони «Проект обґрунтування встановлення (скорочення) санітарно-захисної зони для свинотоварної ферми №1, що розташована по АДРЕСА_1» відповідно до положень цього договору та законодавства України для отримання висновку державної санітарно-епідемічної експертизи МОЗ України.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, з метою отримання висновку епідеміологічної експертизи, ФОП ОСОБА_1 звернувся до т.в.о. голови державної санітарно-епідеміологічної служби України Протаса С.В. з листом за вих.№3 від 04.02.2016 р., в якому просив надати направлення на проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи матеріалів проекту «Проект обґрунтування встановлення (скорочення) санітарно-захисної зони для свинотоварної ферми №1, що розташована по АДРЕСА_1».

Розглянувши вищевказаний лист відповідача, Державна санітарно-епідеміологічна служба Україна звернулася з відповідним листом №04.01-14-473/20 від 05.02.2016 р. до Директора ДУ «Інститут громадського здоров'я ім. О.М.Марзєєва НАМН України» Сердюка А.М. та ГУ Держсанепідемслужби у Київській області, в якому просила опрацювати порушене в листі ФОП ОСОБА_1 питання та, у разі надходження проекту організації санітарно-захисної зони, провести його державну санітарно-епідеміологічну експертизу в установленому порядку з розглядом на комісії, створеної відповідно до наказу МОЗ України від 03.03.2010 р. №187 «Про затвердження Положення про експертну комісію з питань встановлення та зміни розмірів санітарно-захисних зон при головному державному санітарному лікарю України».

Головному державному санітарному лікарю Київської області надати Державній установі «Інститут громадського здоров'я ім. О.М. Марзєєва НАМН України» акт санітарно-епідеміологічного обстеження (ф315/о) та наявні результати моніторингу навколишнього природне (концентрації шкідливих речовин у атмосферному повітрі, району розташування зазначеного об'єкта.

Отже, як вбачається з вищенаведеного, з метою належного виконання вимог припису №818 від 19.08.2014 р., ФОП ОСОБА_1 були вжиті відповідні заходи щодо розроблення та погодження проекту організації санітарно-захисної зони «Проект обґрунтування встановлення (скорочення) санітарно-захисної зони для свинотоварної ферми №1, що розташована по АДРЕСА_1» та отримання відповідного експертного висновку, внаслідок чого, суд критично ставиться до доводів позивача щодо грубого порушення ФОП ОСОБА_1 санітарного законодавства.

В той же час, суд критично ставиться до посилань позивача на висновки лабораторних досліджень якості питної води в криницях мешканців с. Барахти за результатами яких були встановлено, що якість питної води в криницях за санітарно-хімічними показниками не відповідає діючим санітарним нормам і правилам по загальній жорсткості та санітарним нормам за вмістом нітратів, оскільки, як вбачається з наданого відповідачем до матеріалів справи гідрогеологічного висновку про стан ґрунтових вод в районі свиноферми ФОП ОСОБА_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 №13/16-к від 16.02.2016 р., в результаті проведених досліджень вод з криниць і ставка в районі розташування свиноферми ФОП ОСОБА_1, впливу свиноферми на ґрунтові та поверхневі води не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також приймаючи до уваги, що ФОП ОСОБА_1 було надано до суду докази, що спростовують доводи позивача на рахунок порушення відповідачем вимог санітарного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони діяльності підприємства з утримання та вирощування свиней ФОП ОСОБА_1, внаслідок чого, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог ГУ Держпродспоживслужби в Київській області відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.7-11, 69-71, 86, 158-163, 1832, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя І.А. Качур