Справа № 338/171/16-а
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Справа № 876/3799/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Збройних Силах України на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Збройних Силах України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Збройних Силах України (далі відповідач) про визнання протиправним рішення відповідача з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Збройних Силах України від 13.11.2015 року про відмову у наданні позивачу статусу учасника бойових дій і скасувати його; визнати позивача учасником бойових дій на території Чехословаччини у період з 21.08.1968 року по 04.11.1968 року у складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 13.11.2015 року про відмову у наданні позивачу статусу учасника бойових дій. Зобов`язано відповідача повторно розглянути документи позивача по питанню надання йому статусу учасника бойових дій.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з документів, наданих позивачем неможливо встановити його безпосередню участь у бойових діях на території Чехословаччини, а показання свідків не можна брати до уваги, оскільки не надано доказів, що вони проходили військову службу разом із позивачем в період, зазначений останнім. Таким чином, правових підстав для прийняття іншого рішення у відповідача не було.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 29.10.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо визнання за ним статусу учасника бойових дій (а.с. 18).

За наслідками розгляду наданих заявником документів 13.11.2015 року відповідачем прийнято протокольне рішення, яким заявнику в наданні статусу учасника бойових дій відмовлено (а.с. 19).

З копії військового квитка НОМЕР_2 зазначено, що з 22 липня по 04 листопада 1968 року позивач проходив спеціальні навчальні збори у складі військової частини НОМЕР_1 (а.с. 4-6).

Згідно копії наказу про відрядження від 25 липня 1968 року № 232 вбачається, що позивача було відряджено в розпорядження районного військового комісаріату на навчання в ряди радянської армії (а.с. 7).

Відповідно до архівної довідки від 28.09.2000 року № 5/108052 з дня сформування частини НОМЕР_1 та по 08.11.1968 року частина дислокувалась в м. Івано-Франківськ, а з 09.11.1968 року в ЧССР. В наказах по частині з 03.11.1968 року по грудень 1968 року позивач не значиться (а.с. 8).

Згідно архівної довідки від 08.07.2010 року № 5/84263 частина польова пошта НОМЕР_1 в період з 09.11.1968 року по 13.03.1969 року дислокувалась в ЧССР (а.с. 9).

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали суду нотаріально засвідчені копії свідчень про те, що у спірний період разом з позивачем приймали участь у бойових діях в Чехословаччині в складі військової частини НОМЕР_1 (а.с. 10-17).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

За змістом абзаців 1 і 3 пункту 2 частини 1 статті 6 цього Закону учасниками бойових дій визнаються, зокрема, учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Переліком держав і періодів бойових дій на їх території, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що Чехословаччина віднесена до переліку держав, на території якої в період з 20 серпня 1968 року по 1 січня 1969 року проходили бойові дії.

Таким чином, обов`язковою умовою для надання статусу учасника бойових дій є встановлення факту участі особи у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ на території Чехословаччини у зазначений період.

У наданих суду документах вбачаються певні суперечності, оскільки згідно показань свідків, позивач у спірний період був дислокований на територію Чехословаччини та залучався до участі в бойових діях, а згідно архівних довідок, виданих Міністерством оборони Російської Федерації, військова частина польова пошта була дислокована на територію Чехословаччини з листопада 1968 року і позивач в наказах командира частини не значиться.

Положенням про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затв. Наказом Міністра оборони України від 07.05.2015 року за № 200 (далі Положення) визначено, що саме на комісії покладається вирішення питання про встановлення статусу учасника бойових дій.

Відповідно до п. 10 Положення комісії зобов`язані, зокрема, приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; реєструвати заяви в спеціальній книзі обліку; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії; робити запити до відповідних архівних установ (за потреби), про що повідомляти заявника; заслуховувати пояснення осіб, які подали заяви, свідків, представників організацій, установ та громадських організацій ветеранів, досліджувати інші докази особистої участі заявника в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (сил) або розмінуванні (траленні бойових мін).

З наведеного вбачається, що за наявності сумнівів чи розбіжності у документах саме на відповідача покладається обов`язок витребовувати необхідні документи, довідки та виносити рішення на підставі повно та об`єктивно досліджених всіх матеріалів.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що покази свідків не можуть братись до уваги, оскільки ними до нотаріально засвідченої заяви не було додано документів, які б свідчили про те, що зазначені особи проходили військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 разом з позивачем.

Проте, відповідачем не було роз`яснено позивачу про необхідність подання додаткових доказів, а відразу прийнято рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідач робив будь-які запити чи повідомляв позивача про недостатність інформації для задоволення його заяви, а тому суд приходить до висновку про порушення прав позивача при розгляді його заяви про надання статусу учасника бойових дій.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Збройних Силах України слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Збройних Силах України залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року у справі № 338/171/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула