Справа № 760/5882/16-а
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/587/16
Справа №760/5882/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

в складі: головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2016 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, в якому просить:

-визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Солом'ямському районі м. Києва, щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_1 на момент звільнення 18.03.2015 у розмірі 90 відсотків без обмеження розміру пенсії, з урахуванням інших виплат, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України;

-зобов'язати відповідача перерахувати ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків без обмеження розміру пенсії по довідці про заробітну плату №065/01-262 від 19.03.2015 та довідці №065/01-263 від 19.03.2015, які надані на момент звільнення 18.03.2015 з урахуванням інших виплат, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески;

-зобов'язати відповідача компенсувати втрати частини пенсії ОСОБА_1 з моменту звільнення 18.03.2015 шляхом виплати її з урахуванням фактично отриманих сум, відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на час призначення пенсії;

-стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй призначено пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 2007 року.

19 березня 2015 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі міста Києва про перерахунок їй пенсії згідно до закону України «Про державну службу» на момент звільнення 18.03.2015 і надала довідки про заробітну плату, які були видані Управлінням туризму Київської міської державної адміністрації №065/01-262 від 19.03.2015, №065/01-263 від 19.03.2015.

Позивачка вказує, що письмової відповіді на це звернення вона не отримала, але її усно повідомили, що перерахунок буде здійснений у розмірі 60% від заробітної плази.

Позивачка вказала, що 14.03.2016 повторно подала нову заяву вх.№310/2163, в якій просила перерахувати їй пенсію державного службовця в розмірі 90 відсотків без обмеження розміру пенсії по довідці про заробітну плату №065/01-262 від 19.03.2015 та довідці №065/01-263 від 19.03.2015, наданих на момент звільнення 18.03.2015 з урахуванням інших виплат, а саме: суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових потреб за індексації заробітної плати.

Листом Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва №3535/12 від 21.03.2016 позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії.

Позивач вважає, що рішення відповідача в частині відмови їй у перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків заробітної плати з урахуванням інших виплат без обмеження розміру пенсії на момент звільнення 18.03.2015 є безпідставним та неправомірним, оскільки статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла як в момент призначення (2007 рік), так і в момент перерахунку (2008 рік) позивачці пенсії) пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивач вказує, що їй як державному службовцю (стаж державної служби 40 років), пенсія призначена у 2007 році (перерахована у 2008 році) в розмірі 90 відсотків (80% + 10% за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі) від суми заробітної плати, згідно довідки про заробітну плату, виданою Головним управлінням економіки та інвестицій Київської міської державної адміністрації №049-02/1474 від 12.04.2010 р. про заробітну плату станом на 01.02.2008.

ОСОБА_1 зазначає, що моментом виникнення права на перерахунок їй пенсії у березні 2015 року, призначеної у 2007 році (ст.37-1 Закону України «Про державну службу», постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865) є момент звільнення.

Відповідач, у своїй відмові (лист №3535/12 від 21.03.2016), посилається на норму п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-19 від 02.03.2015р., в якій зазначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 р. скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України: «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України». «Про Кабінет Міністрів України». «Про судову експертизу». «Про Національний банк України». «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу». Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Та зазначає, що в зв'язку з цим Управлінням пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах визначеними законами, не призначаються, раніш призначені пенсії не перераховуються.

Таким чином, позивач вважає висновки відповідача безпідставними, оскільки, свою заяву на перерахунок пенсії вона подала на момент звільнення 18.03.2015, тобто до вступу в дію вищезазначених норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Також позивач вказує, що в п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-19 від 02.03.2015, зазначено, що ця норма стосується призначення пенсій і жодним чином не стосується перерахунку раніше призначених пенсій.

Також позивачка наголошує на тому, що з листа відповідача від 21.03.2016 № 3535/12 випливає, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових потреб та індексації заробітної плати безпідставно не були враховані при призначені (перерахунку) пенсії. Вважає, що не включення відповідачем зазначених виплат при нарахуванні (перерахунку) їй пенсії є порушенням відповідних норм чинного законодавства.

Виходячи з вищенаведеного просила позов задовольнити в повному обсязі.

01.04.2016 ухвалою судді було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

19.05.2016 на адресу суду надійшло заперечення від представника відповідача у справі.

З письмових заперечень представника відповідача вбачається, що він проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, зазначає що суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціально-побутові проблеми не повинні включатися до суми, з якої має обчислюватися розмір пенсії.

У своєму запереченні представник відповідача вказав, що 25.10.2007 - дата, коли особа могла дізнатися про порушення свого права, в той час як адміністративний позов позивачем був поданий до суду 29.03.2016, що, на його думку, свідчить про пропущення строку звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, просив у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 02.06.2016 позивач підтримала позовну заяву, просила позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні 02.06.2016 представник відповідача заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачці призначено пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 2007 року.

14.03.2016 позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі міста Києва із заявою вх.№310/2163 про перерахунок пенсії згідно до Закону України «Про державну службу» на момент звільнення 18.03.2015, з урахуванням інших виплат, а саме: суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових потреб за індексації заробітної плати.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва №3535/12 від 21.03.2016 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» № 1055 від 16.12.2015, яка набрала законної сили 31.12.2015, було затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом злиття, а саме: Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва реорганізовано шляхом злиття та створено Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Отже, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві як правонаступник трьох територіальних управлінь Пенсійного фонду України в м. Києві є відповідачем у цій справі.

Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (стаття 1, частини першастатті 8 Основного Закону України).

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є підвідомчими органами Фонду та разом утворюють систему органів Фонду.

Відповідно до п. 2 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 затверджено форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу". В зазначеній довідці в графі "Інші виплати" вказуються усі інші види виплат, що були нараховані та виплачені державному службовцю у відповідний період, з обов'язковим зазначенням найменування цих виплат в рядку під назвою "Інші виплати".

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно положень ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та грошова винагорода входили до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року передбачено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Так, відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Крім того, ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Відповідна позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в "Узагальненні судової практики розгляду справ, пов'язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям державних службовців та науковим (науково-педагогічним) працівникам" (Юридичний вісник України, 06.2008, № 23).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2010 року (справа N 2а-4753/09/2670) визначено, що неврахування складових заробітної плати, на підставі якої встановлюється пенсія, здійснюється перерахунок пенсії, запроваджених нормативно-правовими актами, які фактично виплачувались державним службовцям під час проходження ними державної служби, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили Закону України "Про державну службу", Постанові Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 року № 865.

Вказаною постановою суду постанову Правління Пенсійного фонду України "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 30 жовтня 2008 року №19-11 визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили щодо не включення до складових заробітної плати складових, які передбачені чинним законодавством та зобов'язано Пенсійний фонд України привести у відповідність Постанову Правління Пенсійного фонду України "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 30 жовтня 2008 року №19-11 до вимог чинного законодавства шляхом передбачення чи встановлення інших складових заробітної плати, передбачених іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

Виходячи з наведеного вище, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про визнання дій Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_1 на момент звільнення 18.03.2015 у розмірі 90 відсотків без обмеження розміру пенсії, з урахуванням інших виплат, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України неправомірними та зобов'язання здійснити Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві перерахунок пенсії ОСОБА_1 та її виплату з 18.03.2015.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163, 183-2, 256 КАС України, ст.ст. 33, 35, 37 Закону України "Про державну службу", ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 1, 2, Закону України "Про оплату праці", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_1 на момент звільнення 18.03.2015 у розмірі 90 відсотків без обмеження розміру пенсії, з урахуванням інших виплат, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 19.03.2015 р. в розмірі 90 відсотків без обмеження розміру пенсії по довідці про заробітну плату №065/01-262 від 19.03.2015 та довідці №065/01-263 від 19.03.2015, які надані на момент звільнення з урахуванням інших виплат, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві компенсувати втрати частини пенсії ОСОБА_1 з моменту звільнення 18.03.2015 шляхом виплати її з урахуванням фактично отриманих сум, відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на час призначення пенсії.

Стягнути з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 653, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: І.А. Усатова