Справа № 819/620/16
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/620/16

07 липня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Тернопільській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Тернопільській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 16.09.2015 р. № 000023/19-18-21-00/НОМЕР_1 у вигляді штрафу за продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі в сумі 6800 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 червня 2015 року в магазині за адресою м. Тернопіль, вул. С. Бандери, 8 встановлено реалізацію алкогольних напоїв неповнолітній особі, продавцем ОСОБА_3, в результаті чого було допущено порушення абз. 1 ч. 1 ст. 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР (далі Закон № 481). По даному факту складено протокол про адміністративне правопорушення від 13 червня 2015 року № 030326.

У судовому засіданні позивач зазначив, що факт реалізації алкогольних напоїв неповнолітній особі в магазині виявлено 13.06.2015 року, а він свою господарську діяльність розпочав 01.08.2015 року згідно договору оренди приміщення №1 від 01.08.2015р. Роздрібну торгівлю алкогольними напоями розпочав 10.08.2015 року відповідно до ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями Головного управління ДФС у Тернопільській області, реєстраційний номер 365. Крім того зазначив, що в трудових відносинах з громадянкою ОСОБА_3 не перебував і не перебуває.

Також позивач вказав що при зверненні в податковий орган помилково вказав невірну дату договору оренди 01.06.2015 р., хоча вірною є дата 01.08.2015 р.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив скасувати рішення про застосування фінансових санкцій.

Представник відповідача проти позову заперечив подав заперечення в якому вказав наступне.

Позивач у позовній заяві зазначає що, господарську діяльність розпочав 01.08.2015 року згідно договору оренди приміщення №1 від 01.08.2015 року, в той же час при реєстрації реєстратора розрахункових операцій за адресою місцезнаходження магазину «Продукти», дані щодо документа на право власності або іншого документа, що дає право на розміщення обєкта, де буде використовуватись реєстратор розрахункових операцій надає договір від 01.06.2015 року № 1 укладений з ОСОБА_4 Строк дії договору з 01.06.2015 р. по 01.06.2016 р.

Крім того додав до матеріалів справи заяву про реєстрацію реєстратора розрахункових операцій від 28.07.2015 р. (а. с. 16) в якій вказано дата укладення договору 01.06.2015 р.

Представник відповідача зазначив, що Закон № 481 не пов'язує відповідальність суб'єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж тютюнових виробів неповнолітній особі (офіціант, бармен, чи інший працівник господарської одиниці), а визначає, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої ч.2 ст.17 Закону №481, є факт продажу забороненого товару неповнолітньому особою, яка здійснює реалізацію у торгівельному закладі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у позові.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при постановленні рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1, здійснює підприємницьку діяльність у в магазині за адресою м. Тернопіль, вул. С. Бандери, 8, на підставі договору оренди укладеного 01.08.2015 р. між орендодавцем ОСОБА_4 та орендарем СПД ОСОБА_1

Позивач отримав ліцензію на торгівлю алкогольними виробами серії АЕ № 650061 від 10.08.2015 р. (а. с. 8).

До здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1, у даному магазині було проведено перевірку, а саме 13 червня 2015 року в магазині за адресою м. Тернопіль, вул. С.Бандери, 8, встановлено реалізацію алкогольних напоїв неповнолітній особі продавцем ОСОБА_3, чим було порушено абз. 1 ч. 1 ст. 153 Закону № 481. По даному факту було складено протокол про адміністративне правопорушення від 13.06.2015 р. № 030326 (а. с. 19). В подальшому виконавчим комітетом Тернопільської міської ради постановою № 378 від 01.07.2015 р. по справі про адміністративне правопорушення (а. с. 24) продавця ОСОБА_3 за порушення ч. 2 ст. 156 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Статтею 153 Закону № 481 визначено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років.

Враховуючи вищевикладені факти, 16 вересня 2015 року Тернопільською ОДПІ Головного управління ДФС в Тернопільській області прийнято рішення № 000023/19-18-21-00/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 у вигляді штрафу за продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі в сумі 6800 грн. (а. с. 7).

У матеріалах даної адміністративної справи також міститься копія договору оренди приміщення магазину «Продукти» за адресою м. Тернопіль, вул. С. Бандери, 8 від 01.06.2015 року № 1 укладений з ОСОБА_4 Строк дії договору з 01.06.2015 р. по 01.06.2016 р.

Також у матеріалах справи наявна копія заяви про реєстрацію реєстратора розрахункових операцій від 28.07.2015 р. в якій вказано дата укладення договору 01.06.2015 р. (а. с. 16).

На спростування висновків податкового органу, та на підтвердження доводів поданої позовної заяви позивачем було суду надано акт приймання-передачі обєкта оренди від 01.08.2015 р. яким було передано приміщення за адресою м. Тернопіль, вул. С. Бандери, 8 від ФОП ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_1 саме з 01.08.2015 р. та книгу обліку розрахункових операцій № р/1 магазину «Продукти», дата реєстрації книги 28.07.2015 р., згідно якої перший фіскальний чек датований 17.08.2015 р.

Позивач наголошував, що реалізація ним алкогольних напоїв почалася саме з цієї дати ( 17.08.2016 р.) та до факту реалізації 13 червня 2015 року в магазині за адресою м. Тернопіль, вул. С. Бандери, 8 алкогольних напоїв неповнолітній особі, продавцем ОСОБА_3, він не мав і не міг мати жодного відношення.

Суд погоджується із такими доводами позивача з огляду на те, що вказані вище докази підтверджують відсутність здійснення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності до 17.08.2015 р.

Факт передачі приміщення за адресою м. Тернопіль, вул. С. Бандери, 8 від ФОП ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_1 з 01.08.2015 р. підтверджується також поясненнями допитаного у якості свідка ОСОБА_4, який пояснив, що фактичну передачу примішення було здійснено саме з дати, зазначеної у акті приймання-передачі об"єкту.

При цьому, суд приймає до уваги пояснення позивача щодо помилковості зазначення у копії договору оренди приміщення № 1 від 01.08.2015 року дати його укладення 01.06.2015 р. зважаючи на те, що посилання податкового органу на таку копію та на зазначення позивачем у заяві на реєстрацію реєстратора розрахункових операцій від 28.07.2015 р., як на доказ у судовому засіданні було спростовано вищезазначеними письмовими доказами (акт приймання-передачі обєкта оренди від 01.08.2015 р. яким було передано приміщення за адресою м. Тернопіль, вул. С. Бандери, 8 від ФОП ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_1 саме з 01.08.2015 р. та книгу обліку розрахункових операцій № р/1 магазину «Продукти») та поясненнями свідка ОСОБА_4

Враховуючи вищевказані дослідженні документи, та пояснення свідка ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що відповідачем належним чином не встановлено субєкта правопорушення а тому неправомірно застосовано санкцію до ФОП ОСОБА_1

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Тернопільської ОДПІ Головного управління ДФС в Тернопільській області про застосування фінансових санкцій від 16.09.2015 р. №000023/19-18-21-00/НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління ДФС у Тернопільській області судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 у сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області про застосування фінансових санкцій від 16.09.2015 р. № 000023/19-18-21-00/НОМЕР_1.

3. Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області 551 грн. 20 коп. (пятсот пятдесят одну грн. 20 коп.) сплаченого судового збору.

В повному обсязі постанова складена 11.07.2016р.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.