Справа № 813/3768/13-а
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів: Волкова В.Ф., Маринченка В.Л., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи - виконавчий комітет Львівської міської ради, управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, про визнання протиправними дій та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 2 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року, позов задовольнив частково: визнав протиправною та скасував реєстрацію Декларації про початок будівельних робіт від 10 жовтня 2011 року № ЛВ0; визнав протиправною та скасував реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 5 січня 2012 року № ЛВ5. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 29 березня 2016 року рішення попередніх судів залишив без змін.

Не погодившись із ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_2 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстав, встановлених пунктами 1, 2, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

На обґрунтування заяви додає копії рішень:

- Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня, 9 липня 2014 року, 12 лютого, 9, 21 та 28 квітня, 18 червня та 23 липня 2015 року

(справи №№ К/800/43065/14, К/800/1646/13, К/800/8878/14, К/800/54560/14, К/800/2524/15, К/800/17584/14, К/800/18983/15, К/800/50875/14 відповідно);

- Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року (справа № 6-25091ск15);

- Вищого господарського суду України від 7 жовтня 2014 року (справа № 5011-48/950-2012);

- Верховного Суду України від 9 вересня, 11 листопада 2014 року, 24 лютого, 3 листопада, 16 грудня 2015 року (справи №№ 3-66гс14, 21-405а14,

21-34а15, 21-2054а15, 6-2510цс15 відповідно).

На думку заявника, надані на порівняння рішення судів касаційних інстанцій підтверджують неоднакове застосування цими судами одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а саме: статей 34, 36, 39 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності». Крім того, заявник вважає, що оскаржуване рішення касаційного суду прийняте з порушенням встановленої законом України юрисдикції адміністративних судів та не відповідає викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 237 КАС заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана, зокрема, з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Проте рішення Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2015 року, на яке заявник посилається як на підставу для перегляду ухвали касаційного суду від 29 березня 2016 року, не можна вважати таким, що дає підстави для допуску справи до провадження та перегляду її Верховним Судом України, оскільки Вищий адміністративний суд України своєю ухвалою від 21 квітня 2015 року рішення судів попередніх інстанцій скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Водночас аналіз рішень Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня, 9 липня 2014 року, 12 лютого, 9, та 28 квітня, 18 червня та 23 липня 2015 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року, Вищого господарського суду України від 7 жовтня 2014 року не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Як убачається із самої заяви, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків касаційного суду у цій справі фактично зводяться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів. Відповідно до статті 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, то зі змісту рішення, про перегляд якого подано заяву, та рішень, наданих для порівняння, не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції зазначених у заяві норм процесуального права.

Не суперечить оскаржуване судове рішення й висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України, оскільки вони ухвалені у спорах, що виникли у правовідносинах, які не є подібними.

Наведене не дає підстави для висновку про обґрунтованість поданої ОСОБА_2 заяви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах України Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи - виконавчий комітет Львівської міської ради, управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, про визнання протиправними дій та скасування рішення за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко
Судді: О.Ф. Волков
В.Л. Маринченко