Справа № 805/840/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Алябєв І.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року справа № 805/840/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Чебанова О.О., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року у справі №805/840/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року у справі № 805/840/16-а відмовлено у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 01 грудня 2015 року № Ю-218-23 в сумі 403 782,87 гривень.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Висновок суду першої інстанції про те, що за відсутності заяви про звільнення від сплати єдиного внеску у контролюючого органу відсутні підстави для звільнення апелянта від виконання обов'язків платника єдиного внеску, апелянт вважає помилковим, оскільки п. 93 розділу VIII прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_3 України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» встановлює лише кінцевий строк подання заяви про звільнення від сплати єдиного внеску, який ще не настав.

Зазначені обставини обумовлюють беззаперечне застосування приписів п. 93 розділу VIII прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_3 України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» до спірних правовідносин і звільняють апелянта від виконання обовязків, визначених ч. 2 ст. 6 вказаного ОСОБА_3.

Також апелянт посилається на те, що до спірної вимоги увійшли суми єдиного внеску, нарахування яких визнано в судовому порядку незаконними в судових справах №805/358/16-а, № 805/90/16-а.

Крім того, судом першої інстанції невраховані надані позивачем сертифікати Торгово-промислової палати № 2853 від 04.02.2015 року та № 4549 від 22.06.2015 року, якими встановлені форс-мажорні обставини відносно позивача починаючи з 17 травня 2014 року, та з урахуванням яких позивач повинен бути звільнений від сплати єдиного внеску на підставі ОСОБА_3 України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Представник позивача у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є юридичною особою та перебуває на обліку у відповідача. Місцезнаходження позивача станом на час розгляду справи: 85172, Донецька область, Костянтинівський район, село Полтавка, вулиця Ювілейна, будинок 38.

Як вбачається з матеріалів справи, до початку антитерористичної операції позивач здійснював підприємницьку діяльність у передмісті м. Донецька (с. Спартак Донецької області).

01 грудня 2015 року відповідачем винесена вимога № Ю 218-23 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 403 782,87 гривень. Зазначена сума боргу (недоїмки) нарахована за період з лютого по листопад 2015 року, що підтверджується карткою особового рахунку позивача.

11 грудня 2015 року зазначена вимога була оскаржена позивачем до Головного управління ДФС у Донецькій області та за результатами розгляду рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області скарга залишена без розгляду.

29 січня 2015 року позивач звернувся до ДФС України з повторною скаргою у якій просило скасувати спірну вимогу, проте, рішенням від 02 березня 2015 року вказана скарга залишена без розгляду, а вимога без змін.

Судом також встановлено, що 18 лютого 2015 року Товариство звернулось до Донецької торгово промислової палати із заявою про отримання відповідного сертифікату на підтвердження обставин непереборної сили. Листом від 11 березня 2015 року Донецька торгово промислова палата повідомила Товариство про те, що ОСОБА_3 України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не передбачено підтверджувати настання обставин непереборної сили. Зазначили, що підставою для звільнення від виконання відповідних обовязків є лише заява платника єдиного внеску.

В матеріалах справи також наявні сертифікати Торгово промислової палати України про форс мажорні обставини від 04 лютого 2015 року № 2853 та від 22 червня 2015 року № 4549.

Зазначеними сертифікатами Торгово промислова палата України засвідчила форс мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, акти тероризму на території Донецької області Товариству з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу», яке знаходиться за адресою: 83001, Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 74, взяте на облік, як платник податків 28 лютого 2000 року у ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області, щодо сплати податків і зборів в строки та у розмірах, встановлених нормативно правовими актами, а саме: податку на доходи фізичних осіб, військового збору у граничний строк 17 травня 2014 року відповідно до пунктів 100.4, 100.5 статті 100 Податкового кодексу України, Постанови КМУ від 27 грудня 2010 року № 1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу», Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України», Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України», які унеможливили його виконання в зазначений термін.

Судом також встановлено, що позивачем до відповідача 03 березня 2016 року подана заява про звільнення його від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 ОСОБА_3 України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та заяву про списання боргу, що виник з березня 2014 року по вересень 2015 року.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на момент винесення оскаржуваної вимоги позивач не звертався до податкового органу ані з заявою про звільнення його від виконання своїх обовязків зі сплати єдиного внеску, ані із заявою про списання безнадійного податкового боргу, тому підстави для визнання незаконною та скасування спірної вимоги відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктами 1 та 12 частини другої статті 6 ОСОБА_3 №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; виконувати інші вимоги, передбачені цим ОСОБА_3.

Відповідно до абзаців 1, 3, 4 частини 4 статті 25 ОСОБА_3 №2464-VI встановлено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзаців третього та четвертого ч.15 ст.25 вказаного ОСОБА_3 встановлено, що суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску.

Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Відповідно до абзацу другого п.2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015р. за №508/26953, передбачено, що у разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Пунктом 3 розділу VI вказаної Інструкції передбачено, що фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) одночасно з актом документальної перевірки платника єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється у гривнях з двома десятковими знаками.

Таким чином, відповідач сформував спірну вимогу на виконання вказаних приписів ОСОБА_3 № 2464-VI та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено місто Костянтинівка та Костянтинівський район Донецької області.

Дію вказаного Розпорядження зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено місто Костянтинівка та Костянтинівський район Донецької області.

ОСОБА_3 України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі ОСОБА_3 №1669-VII), який набрав чинності 15.10.2014, у ОСОБА_3 №2464-VI розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту: "9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 ОСОБА_3 №2464-VI, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 ОСОБА_3 №1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 ОСОБА_3 №2464-VI, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим ОСОБА_3 за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 ОСОБА_3 №1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Згідно з п.101.4 ст.101 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу.

Із наведених приписів вбачається, що у вказаних платників єдиного внеску недоїмка виникає у загальному порядку, але у подальшому така недоїмка підлягає списанню в порядку, передбаченому ПК України для списання безнадійного податкового боргу.

Колегія суддів зазначає, що недоїмка у спірній вимозі була сформована внаслідок подання самим позивачем відповідної звітності з єдиного внеску, що підтверджується карткою особового рахунку.

Із системного аналізу абзаців першого, другого та четвертого п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» ОСОБА_3 №2464-VI і ст.101 ПК України вбачаться, що у разі нарахування платником суми єдиного внеску до сплати, його право на звільнення від обовязку сплатити нараховану самим платником суми єдиного внеску, яка є недоїмкою, може бути реалізоване шляхом списання такої недоїмки у встановленому законодавством порядку.

Погоджуючись з висновком місцевого суду, колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає автоматичне списання недоїмки, яка виникла на підставі звітності платника єдиного внеску, лише за фактом перебування на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 ОСОБА_3 №1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Те саме стосується і відсутності в законодавстві автоматичного звільнення від сплати єдиного внеску, оскільки приписами абзацу другого п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» ОСОБА_3 №2464-VI підставою для такого звільнення визначено заяву платника єдиного внеску.

Таким чином, подання заяви щодо звільнення від виконання обовязків платника єдиного внеску згідно абзацу другого п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» ОСОБА_3 №2464-VI є диспозитивним правом платника єдиного внеску, який бажає бути звільненим від виконання таких обовязків.

За відсутності вказаної заяви у контролюючого органу відсутні підстави для звільнення позивача від виконання обов'язків платника єдиного внеску.

Враховуючи те, що станом на момент винесення оскаржуваної вимоги позивач не звертався до податкового органу ані з заявою про звільнення його від виконання своїх обовязків зі сплати єдиного внеску, тому підстави для визнання незаконною та скасування спірної вимоги відсутні.

Посилання апелянта на те, що до спірної вимоги увійшли суми єдиного внеску, нарахування яких визнано в судовому порядку незаконними в судових справах № 805/358/16-а, № 805/90/16-а, а тому сума недоїмки у вимозі повинна бути зменшена, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки обставини встановлені судовими рішеннями вищезазначених справах стосувалися інших звітних періодів, а встановлені у цій справі судом першої та апеляційної інстанції обставини не даються підстав для скасування спірної вимоги.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відповідач правомірно сформував спірну вимогу про сплату боргу та не встановила в його діях порушень норм діючого законодавства.

З урахуванням викладеного, перевіривши спірну вимогу згідно частини 3 ст. 2 КАС України, місцевий суд обґрунтовано вважав, що за наведеними позивачем підставами адміністративного позову у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року у справі №805/840/16-а за Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування вимоги залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 14.07.2016 року.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_4