Справа № 804/3126/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2016 р. Справа № 804/3126/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріТонояны А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільногірський завод залізобетонних виробів» до Управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі про визнання неправомірними дій, скасування витягів та зобов'язання вчинити певні дії, -
30.05.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вільногірський завод залізобетонних виробів» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому позивач просить:
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що Управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі самовільно, за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, в період дії нормативної грошової оцінки Земельної ділянки неправомірно змінило сукупний коефіцієнт Км3 із значення 0,5 на 1,1
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити..
Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.
Рішенням Вільногірської міської ради від 29.03.2012 року № 689-31/УІ «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Вільногірська» затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Вільногірськ.

17.07.2012 року відділом Держкомзему у м. Вільногірськ було видано витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку зазначеної земельної ділянки, в якій зазначено, що до земельної ділянки застосовувався сукупний коефіцієнт Км3 в розмірі 0,5.

23.05.2014 року на запит Дніпродзержинської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері від 22.05.2014 року Управлінням Дсржземагентства у Верхньодніпровському районі було надано витяг з нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки на підставі технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Вільногірськ, відповідно до якої для обчислення сукупного коефіцієнта Км3 враховувались локальні фактори місцерозташування земельної ділянки.

Згідно «Схем прояву локальних факторів», земельна ділянка знаходиться в прирейковій зоні, відповідно до розділу 5 технічної документації, у зв'язку із чим, витяг з нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки, на запит позивача було видано управлінням Держземагентства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області 27.01.2015 року, із зазначенням локального коефіцієнту - 1,10.

21.01.2016 року повторно видано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з сукупним коефіцієнтом Км3 - 1,1.

Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до статті 5 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Згідно статті до 12 Закону України «Про оцінку земель» нормативно-методичне регулювання оцінки земель здійснюється у відповідних нормативно-правових актах, що встановлюють порядок проведення оцінки земель, організації і виконання землеоціночних робіт, склад і зміст технічної документації та звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок, вимоги до них, порядок їх виконання. Нормативно-правові акти з проведення оцінки земель, які розробляються з урахуванням вимог положень національних стандартів, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель», за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Разом з тим, частиною 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Суд зазначає, що проведення (розрахунок) нормативної грошової оцінки земельної ділянки та видача витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є різними поняттями.

Згідно із законодавством Управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області не може розраховувати та не впливає на значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішення про затвердження технічної документації в силу положень статей 59 та 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є нормативно-правовим актом, обов'язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, а також підприємствами, установами і організаціями.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 затверджена Методика грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, яка визначає мету, функції грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, інформаційну базу для грошової оцінки земель, порядок її проведення (далі Методика). Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення є матеріали державного земельного кадастру (кількісна і якісна характеристика земель, бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель), матеріали внутрігосподарського землевпорядкування, а земель населених пунктів - їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території.

Механізм визначення нормативної грошової оцінки земель врегульований Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженим спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 року №18/15/21/11 (далі - Порядок).

Пунктом 3.1 цього Порядку визначено, що в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Згідно з пунктом 3.5 Порядку коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), враховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.

Пунктом 3.6 Порядку визначено, що коефіцієнт, який характеризує місцерозташування земельної ділянки (Км), обумовлюється трьома групами рентоутворювальних факторів регіонального, зонального та локального характеру і обчислюється за формулою Км3 - локальний коефіцієнт, який враховує місцерозташування

земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони.

Вихідними даними для обчислення Км є генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, плани їх земельно-господарського устрою, матеріали економічної оцінки їх територій.

Як вбачається із матеріалів справи, витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок у м. Вільногірську від 17.07.2012 року, виконувався Відділом Держкомзему у м. Вільногірськ, однак при виготовленні цього витягу не було враховано, що земельна ділянка знаходиться в прирейковій території, що підтверджується «Схемою прояву локальних факторів оцінки».

У зв'язку із виявленою помилкою у 2014 році було видано витяг з технічної документації, в якому зазначено коефіцієнт Км3 - 1,1, який відповідає місцю розташування земельної ділянки.

В подальшому у 2015 та 2016 році також видавались витяги з технічної документації із зазначенням коефіцієнту Км3 - 1,1.

Враховуючи розташування земельної ділянки, згідно «Схеми прояву локальних факторів оцінки», суд приходить до висновків, що відповідач під час видачі витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 27.01.2015 року діяв в межах чинного законодавства та наданих повноважень.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільногірський завод залізобетонних виробів» до Управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі про визнання неправомірними дій, скасування витягів та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24 червня 2016 року

Суддя О.В. Кононенко