Справа № 464/2530/16-а
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Справа № 876/4092/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року по справі № 464/2530/16-а за позовом ОСОБА_3 до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом, яким після збільшення позовних вимог просила визнати неправомірними дії Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції щодо відмови їй у проведенні державної реєстрації народження її дитини, яку народила ІНФОРМАЦІЯ_1 в лікарні Ланіадо м. Нетанія держави Ізраїль та зобов'язати відповдіача провести державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_3, внести запис в Книгу реєстрації народжень, присвоївши їй прізвище «ОСОБА_3», ім'я «ОСОБА_3», по батькові «ОСОБА_3», в графу батьки: батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_3.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

ОСОБА_3 постанову суду першої інстанції оскаржила, подала апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що на медичному документі не проставлено апостиля. Вказує, що для проведення державної реєстрації народження дитини в Україні нею подано медичний документ держави Ізраїль, який підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, на якому проставлений апостиль.

В судовому засіданні представники позивача надали пояснення та підтримали доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції, та приймає нову постанову, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 16.02.2016 року ОСОБА_3 звернулась до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції з заявою та доданими документами про проведення державної реєстрації народження її дитини.

Відповідач листом № М-03/02-14 від 25.02.2016 року відмовив позивачу у державній реєстрації народження дитини.

Дана відмова обґрунтована тим, що відповідно до вимог абзацу 7 пункту 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Позивачем подано до відділу переклад довідки про народження дитини, на якому справжність підпису перекладача засвідчений нотаріусом держави Ізраїль, апостилем засвідчений печатка і підпис цього нотаріуса, а не печатка і підпис службової особи, яка підписала зазначену довідку про народження.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що як вбачається з матеріалів справи, на медичному документі про народження позивачем дитини гр. ОСОБА_3 не проставлено апостиля компетентного органу держави Ізраїль. Переклад довідки про народження, на якому справжність підпису перекладу засвідчений нотаріусом держави Ізраїль, апостилем засвідчені печатка і підпис цього нотаріуса, не є достатньою підставою для проведення державної реєстрації народження дитини.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 4 статті 144 Сімейного кодексу України встановлено, що реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 (далі - Правила) державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Підстави для проведення державної реєстрації народження дитини визначені в пунктах а)-г) пункту 2 глави 1 розділу III Правил.

Якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 3 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, підписаної 05.10.1961 року та приєднаною згідно Закону України N 2933-III (2933-14) від 10.01.2002, (надалі Конвенція) єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Статтею 4 Конвенції встановлено, що передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Згідно статті 5 Конвенції апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред'явника документа. Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано медичну довідку, видану медичним закладом - лікарнею Леніадо м. Нетанія держави Ізраїль про народження дитини, засвідчену підписом керівника закладу та завірену печаткою. Документ виданий державною мовою держави Ізраїль - іврит. Для проведення реєстрації дитини за постійним місцем проживання позивача, нотаріусом м. Нетанія був здійснений переклад медичної довідки на українську мову, який нотаріально посвідчений та підтверджений мировим судом м. Нетанія, проведена легалізація. Оскільки на самому медичному документі не було можливості проставити апостиль (не було місця), то він був проставлений на окремому аркуші, як того вимагає ст. 4 Конвенції. Ці два документи, апостиль та медична довідка з перекладом належним чином скріплені та завірені печаткою нотаріуса.

Як пояснив представник позивача, оскільки дитина не має свідоцтва про народження, мати з дитиною вже тривалий час не можуть приїхати до України, так як компетентні органи не випустять з держави Ізраїль, без належним чином оформлених документів.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо безпідставності позовних вимог, оскільки позивачем для проведення державної реєстрації народження дитини в Україні подано медичний документ держави Ізраїль, який підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, який є єдиною підставою для проведення реєстрації у відповідності до Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання неправомірними дій Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції щодо відмови ОСОБА_3 у проведенні державної реєстрації народження її дитини, яку народила ІНФОРМАЦІЯ_1 в лікарні Ланіадо м. Нетанія держави Ізраїль та зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_3.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 207 цього Кодексу у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, про розподіл судових витрат.

Відповідно до квитанцій, які наявні в матеріалах справи, при зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем було сплачено 551 грн. 20 коп. судового збору, а при подачі апеляційної скарги сплачено 606 грн. 32 коп..Таким чином, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 157 грн. 52 коп.. Судовий збір сплачений в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а тому постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нової, якою позов задоволити повністю.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 160, 195, ст. 196, п. 3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року по справі № 464/2530/16-а - скасувати та прийняту нову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції щодо відмови ОСОБА_3 у проведенні державної реєстрації народження її дитини, яку народила ІНФОРМАЦІЯ_1 в лікарні Ланіадо м. Нетанія держави Ізраїль.

Зобов'язати Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції провести державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_3, внести запис в Книгу реєстрації народжень, присвоївши їй прізвище «ОСОБА_3», ім'я «ОСОБА_3», по батькові «ОСОБА_3», в графу батьки: батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_3.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в сумі 1 157 грн. 52 коп. (одна тисяча сто п'ятдесят сім гривень п'ятдесят дві копійки).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич

Повний текст постанови виготовлено 11 липня 2016 року.