Справа № 2а/1270/2895/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року м. Київ К/9991/56554/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Загородній А.Ф., Ліпський Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19.06.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2012р. у справі за його позовом до Сектора у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Сєвєродонецького міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, третя особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання зареєструвати його місце проживання в кімнаті АДРЕСА_1.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19.06.2012р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2012р., у задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) для реєстрації місця проживання особа подає:

письмову заяву. Діти віком від 15 до 18 років подають заяву особисто. У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до уповноваженого органу, реєстрація може бути здійснена за зверненням іншої особи на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку;

паспортний документ. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України. Іноземець та особа без громадянства додатково подають посвідку на постійне або тимчасове проживання;

квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

два примірники талона зняття з реєстрації.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

Заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи.

Зразки заяви та інших документів, необхідних для реєстрації місця проживання особи, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2004р. № 985 «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» (чинною на час виникнення спірних правовідносин) затверджено зразок заяви про реєстрацію місця проживання в Україні.

Згідно затвердженого зразка заяви про реєстрацію місця проживання в Україні підставою для реєстрації місця проживання заявника/його неповнолітньої дитини за зазначеною адресою є (ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи) або згода власника/співвласників житла або їх уповноважених органів, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання заявника у разі відсутності документів, зазначених як підстава для реєстрації.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку № 110 серія ХО отримав з державного житлового фонду в користування житлові приміщення - кімнати АДРЕСА_1.

08.06.2010р. між КП «Житлосервіс «Добробут» та позивачем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 269, предмет якого є забезпечення позивачем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1, а КП «Житлосервіс «Добробут» - забезпечення своєчасної оплтаи таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

20.12.2011р. між позивачем та КП «Житлосервіс «Добробут» укладено договір найму (оренди) кімнат АДРЕСА_1.

24.12.2011р. позивач звернувся до відповідача з заявою про реєстрацію його місця проживання в АДРЕСА_1.

Листом від 29.12.2011р. відповідач повідомив позивача, що будинок АДРЕСА_1 є гуртожитком і належить Сєвєродонецькій міській раді. Спеціальний ордер на вселення в гуртожиток, виданого власником гуртожитку і дійсного на час подання заяви у позивача відсутній. Документи, які б підтверджували згоду уповноваженого органу з житлових питань Сєвєродонецької міської ради - власника житла - позивачем також не надано. Крім того, договір найму (оренди) кімнат у гуртожитку від 20.12.2011р. між позивачем та КП «Житлосервіс «Добробут» не має юридичної сили, оскільки КП «Житлосервіс «Добробут» не є власником гуртожитку. Таким чином, підстави для реєстрації місця проживання позивача в АДРЕСА_1 відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що на відповідача не покладені повноваження здійснювати реєстрацію місця проживання без врахування законності вселення особи у житло, або встановлювати підстави користування особою житлом, або якимсь чином втручатись в набуття особою права власності на житло.

Крім того, суди виходили з того, що згідно відповіді ПАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» від 21.05.2012р. термін дії ордеру №110 серії ХО від 12.07.2004р. - 30 днів, який на момент звернення позивача до відповідача та на час розгляду справи сплинув, а тому не може бути підставою для здійснення реєстрації місця проживання позивача.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що передбачені законом підстави для реєстрації позивача згідно поданої заяви відсутні, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що на час звернення до суду місце проживання позивача зареєстроване за адресою АДРЕСА_1, а тому передбачені Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підстави для прийняття рішення про реєстрацію позивача за іншою адресою у місті Сєвєродонецьк відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19.06.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2012р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

А.Ф. Загородній

Д.В. Ліпський