Справа № 212/1198/16-а
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/1198/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 липня 2016 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати протиправними дії Управління ПФУ в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, правонаступником якого є Криворізьке північне об'єднане управління ПФУ Дніпропетровської області щодо відмови у виплаті йому пенсії за віком, починаючи з 01.06.2015 року; зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.06.2015 року; допустити до негайного виконання стягнення на його користь одноразово суми не виплаченої пенсії за віком, починаючи з 01.06.2015 року та по день ухвалення судом постанови; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування пред'явлених вимог вказував, що з 01.03.2015 року він перебуває на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, правонаступником якого є Криворізьке північне об'єднане управління ПФУ Дніпропетровської області, яким відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» йому було призначено пенсію за віком, натомість з 01.04.2015 року виплату пенсії припинено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII. В лютому 2016 року він звернувся до відповідача з проханням поновити виплату йому пенсії за віком, починаючи з 01.06.2015 року, в чому йому було відмовлено з посиланням на те, що з урахуванням змін до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VII, тимчасово, в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, у тому числі, Законом України «Про судоустрій та статус суддів», призначені пенсії та довічне грошове утримання не виплачуються. Вважаючи таку відмову відповідача безпідставною, а дії протиправними, він звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання сторони не з'явилися, повідомлені належним чином. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За даних обставин суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.122 КАС України справу розглянути в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно позиції представника відповідача, викладеної в раніше поданих запереченнях, пред'явлені позовні вимоги не визнав, вказав, що з січня 1995 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду, з 05.01.1995 року йому призначено пенсію по інвалідності, а з 23.02.2015 року переведено на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи те, що з 17.06.2004 року позивача безстроково обрано суддею Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де він продовжує працювати, з 01.04.2015 року на підставі ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплату пенсії за віком йому припинено. Звернення позивача щодо поновлення виплати пенсії з 01.06.2015 року з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIIІ відповідач вважав необґрунтованим, оскільки приписами вказаної норми не передбачено можливість відновлення виплати пенсії, у тому числі такої, що призначена згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Також посилався на пропуск позивачем строку звернення до суду, що вважає як підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що позивач не отримує пенсійні виплати з 01.04.2015 року, то про порушене, на його думку, право він дізнався в червні 2016 року, в той час як до суду звернувся 01.03.2016 року.

Суд, враховуючи позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Наявними по справі доказами встановлено, що також не заперечувалось відповідачем, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, якому з 05.01.1995 року було призначено пенсію по інвалідності як інвалідові праці ІІІ групи (а.с.6), а з 23.02.2015 року переведено на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.7,34).

30.03.2016 року Управління ПФУ в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області реорганізовано шляхом злиття в Криворізьке північне об'єднане управління ПФУ Дніпропетровської області, яке є його універсальним правонаступником, у зв'язку з чим ухвалою суду від 04.05.2016 року замінено первісного відповідача на Криворізьке північне об'єднане управління ПФУ Дніпропетровської області.

З копії трудової книжки на ім'я ОСОБА_2 слідує, що з 17.04.2004 року відповідно до постанови Верховної Ради України його обрано безстроково на посаду судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де працює дотепер (а.с.33).

З 01.04.2015 року виплату ОСОБА_2 пенсії за віком припинено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIIІ.

В лютому 2016 року позивач звернувся до відповідача з проханням поновити з 01 червня 2015 року виплати йому пенсії за віком.

Однак, відповідно до відповіді УПФУ в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 18/В від 24.02.2016 року в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 на його відповідне звернення від 16.02.2016 року відмовлено з посиланням на те, що відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VII, тимчасово, в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, у тому числі, Законом України «Про судоустрій та статус суддів», призначені пенсії та довічне грошове утримання не виплачуються.

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки судом встановлено, що фактично про порушення своїх прав позивач дізнався з відповіді Управління ПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 24.02.2016 року на подане ним 16.02.2016 року звернення стосовно поновлення виплати пенсії, в той час як до суду він звернувся 01.03.2016 року, тобто в межах визначеного ч.2 ст.99 КАС України строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

У рішенні Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, у справі про гарантії незалежності суддів, а також у низці інших попередніх рішень, зокрема від 24 червня 1999 року №6-рп/99 (справа про фінансування судів), від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004 (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій),від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), наголошується, що ч.3 ст.22 Конституції України установилено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Так, Конституційний Суд України в п. 7 Рішення від 01 грудня 2004 року №20-рп/2004 акцентує увагу на тому, що норми про матеріальне і побутове забезпечення суддів, їх соціальний захист, встановлені Законом України "Про судоустрій та статус суддів", не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації. Надання суддям передбачених законом пільг, компенсацій і гарантій не може ставитися у залежність від грошових доходів суддів та від бюджетного фінансування, у зв'язку з чим при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Складовою цих гарантій відповідно до ч.1 ст.130 Конституції України є обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови функціонування судів і діяльності суддів.

Гарантії незалежності суддів встановлено у статтях 48, 52 розділу III, статті 117 розділу VII, розділах IX, X Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453 в редакції Закону № 192, зі змісту яких вбачається, що однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Отже, особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

02.03.2015 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 -VIII від 02.03.2015 року, який набрав чинності з 01.04.2015 року. Вказаним Законом (п.п.2 п.12 розділу 1) внесено зміни до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно яких тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Разом з тим, пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Оскільки вказаний у пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» зазначеного Закону №213-VІІІ закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими Законами не призначаються.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що правові підстави для припинення позивачеві виплат призначеної йому пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перестали існувати, а тому з 01.06.2015 року пенсія повинна виплачуватися позивачеві відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду надано не було.

Таким чином, наведені відповідачем заперечення по суті даного позову суд вважає немотивованими, не обґрунтованими жодними доказами, а відмову у поновленні виплати пенсії розцінює як неправомірне припинення ним виплати позивачеві пенсії.

З огляду на викладене, суд вважає, що виплата пенсії, призначеної позивачеві відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати, тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом визнання неправомірними дій відповідача відносно відмови у виплаті позивачеві пенсії з 01.06.2015 року із зобов'язанням відновити виплату вказаної пенсії, призначеної ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.06.2015 року.

Вирішуючи питання стосовно виконання ухваленого судового рішення, керуючись вимогами п.1 ч.2 ст.256 КАС України, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання постанову суду в частині присудження сум не виплаченої ОСОБА_2 пенсії за віком з Державного бюджету України в межах суми виплат за 1 (один) місяць з огляду на не заявлення позивачем вимог щодо стягнення суми боргу присудженої пенсії та не встановлення конкретного розміру таких сум.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, в силу ст.94 КАС України з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9-11, 71, 86, 94, 159-163, 186, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління ПФУ в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, правонаступником якого є Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.06.2015 року - протиправними.

Зобов'язати Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновити виплату ОСОБА_2 пенсії за віком, призначеної йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.06.2015 року.

Допустити до негайного виконання стягнення на користь ОСОБА_2 пенсії за віком в межах суми щомісячних виплат за 1 (один) місяць.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання її копії через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.186 КАС України.

Суддя О.І. Євтушенко