Справа № 336/82/16-а (2-а/336/42/2016)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2016 рокусправа № 336/82/16-а (2-а/336/42/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2016 року у справі № 336/82/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просила:

- визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на загальних умовах у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 14.11.2015 року;

- зобов'язати пенсійний орган призначити пенсію за віком з 14.11.2015 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя з 25.07.2003 року та їй призначено пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2) відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі зниженням пенсійного віку, як працівнику, який працював на роботах із шкідливими і важким умовами праці.

17.11.2015 року Позивач звернулась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 23.11.2015 року №236/К-1 управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя відмовило Позивачу у задоволенні її заяви.

Зазначене рішення було обґрунтовано тим, що Позивачу вже первинно призначено пенсію за віком довічно, та з 01.01.2014 року переведено на пенсію по нормам Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у зв'язку з чим переведення на один і той же вид пенсії чинним законодавством не передбачено.

Не погодившись з зазначеним рішенням пенсійного органу, Позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовним вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Позивачу вже була призначена пенсія за віком, але на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за Списком №2, то відповідно до норм діючого законодавства, вона не має права на ще одне призначення пенсії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Приписами ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що переведення з одного виду пенсій на іншу може бути здійснено в межах встановленого переліку пенсій.

Як свідчать встановлені обставини справи, ОСОБА_1 вже була призначена пенсія відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі зниженням пенсійного віку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а Закон України "Про пенсійне забезпечення" визначає лише право особи на пільгову пенсію.

Отже, виходячи з того, що Позивачу вже була призначена пенсія за віком, особливістю якої було наявність пільгових умов, а саме зменшення пенсійного віку, вимоги Позивача про обґрунтованість призначення її пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є безпідставними.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно необґрунтованості посилань Позивача на висновки Верховного суду України, відображеній у постанові від 31.03.2015 року, оскільки відображеній в ній правовідносини та їх аналіз відрізняються від спірних правовідносин, а саме розглянуті Верховним судом України правовідносини стосувалися переведення особи з одного виду пенсій за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на іншу.

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості відмови у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2016 року є обґрунтованою, у зв'язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2016 року у справі № 336/82/16-а - залишити без змін. .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко