Справа № 639/4282/16-а
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/4282/16-а
Провадження № 2-а/639/88/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, суд

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2016 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду, з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчини певні дії, в якому просив суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо обмеження розміру його пенсії та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії у відповідності до довідки прокуратури Харківської області від 18.02.2016 року, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку та здійснити відповідні виплати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з січня 1974 року по 02.07.2004 року працював в органах прокуратури Харківської області на різних посадах. З жовтня 2003 року він отримує пенсію, яка призначена на підставі вимог ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

Позивач вказує, що з 01.12.2015 року у нього виникло право на перерахунок пенсії у зв'язку із внесенням змін до ПКМУ №505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

11.04.2016 року позивач звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії та надав довідку прокуратури Харківської області від 18.02.2016 року, у чому йому було відмовлено рішенням УПФУ від 15.04.2016 року, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, у зв'язку з чим і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, а відповідач просив ухвалити рішення з урахуванням його письмових заперечень.

На підставі вимог ч.4 ст. 122 КАС України, суд вважає необхідним судовий розгляд справи здійснити в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнений з 02.07.2004 року із займаної посади та з органів прокуратури Харківської області за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». (а.с. 6)

ОСОБА_1 з жовтня 2003 року перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» довічно. ( а.с. 7)

18 лютого 2016 року прокуратурою Харківської області було видано Довідку №18-120 про те, що ОСОБА_1 працював в прокуратурі Харківської області на посаді прокурора району. Заробітна плата станом на 01.12.2015 року становить 19 052,76 грн. (а.с. 9)

11 квітня 2016 року позивач звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області 18.02.2016 року №18-120. ( а.с. 8)

Рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова від 15.04.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в здійсненні перерахунку, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Тому, з 01.06.2015 року пенсії, раніше призначені згідно з Законом України «Про прокуратуру» не перераховуються. (а.с. 10)

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що умов та порядок пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури регулюються відповідними положеннями Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, враховуючи положення Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, в спірних відносинах підлягають застосуванню положення Закону України «Про прокуратуру», які були чинні на момент виходу позивача на пенсію, тобто станом на жовтень 2003 року.

Згідно частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.10.2003 року), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.10.2003 року) розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.10.2003 року) обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.10.2003 року) передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Аналіз наведених положень Закону дає підстави вважати суду, що позивач має право на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників виходячи з розміру 90% від суми його місячної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України №763 від 09.12.2015 року установлено, що підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено постановою КМУ від 31 травня 2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 482 «Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету»).

Дана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року. (п. 6 ПКМУ №763 від 09.12.2015 року)

Таким чином, право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням посадових окладів фактично виникло у ОСОБА_1 з 01.12.2015 року.

Доводи Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова стосовного того, що починаючи з 01.06.2015 року і до законодавчого врегулювання спеціальні пенсії не призначаються, а вже призначені не перераховуються, суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. за № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Між тим, пенсія позивачу призначена ще у жовтні 2003 року, тобто, до набрання чинності вказаного Закону.

Вирішуючи питання про застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих акті України щодо пенсійного забезпечення» у часі, суд виходить з того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»).

Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України - не допускається.

Крім того, відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку пенсії позивача застосуванню підлягає розмір, встановлений згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого розмір пенсії позивача повинен становити 90% від суми місячного заробітку.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з неправомірності дій УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова щодо застосування до спірних правовідносин положень п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. за № 213-VIII, оскільки його положення стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Підсумовуючи викладене суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, у зв'язку з чим вважає за необхідне визнати дії УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова незаконними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача згідно довідки прокуратури Харківської області від 18.02.2016 року №18-120, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.10.2003 року), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку починаючи з 01.12.2015 року, та здійснити відповідні виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у звязку з тим, що було ухвалено постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, тобто на його користь, то витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 12, 17-19, 71, 72, 94, 99, 122, 128, 130, 158 КАС України, ст.ст. 19, 22, 64 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконним рішення Комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова від 15.04.2016 року протокол №12 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку відповідно до Довідки прокуратури Харківської області від 18.02.2016 року №18-120, та здійснити відповідні виплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Труханович

Повний текст постанови виготовлено 15.07.2016 року.