Справа № 826/27037/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 липня 2016 року письмове провадження № 826/27037/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О. розглянувши адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «СГ Україна»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СГ Україна» (надалі по тексту - позивач або ТОВ «СГ Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (надалі по тексту - відповідач або ДПІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.08.2015 № .

У судовому засіданні 31.03.2016 представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи приписи вказаної статті, судом ухвалено перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

За результатами проведеної відповідачем камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року складено акт про результати камеральної перевірки № 406/1505 від 06.08.2015, яким зафіксовано порушення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, що полягає у несвоєчасному поданні податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року.

На підставі акта перевірки відповідачем 06.08.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ «СГ Україна» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 170,00 грн.

Керуючись ст.56 Податкового кодексу України, ТОВ «СГ Україна» здійснило заходи адміністративного оскарження Податкового повідомлення, зокрема:

21.08.2015 до Головного управління ДФС України у м. Києві ТОВ «СГ Україна» була подана скарга на податкове повідомлення-рішення № від 06.08.2015 за вих.№02/01/96 від 21 серпня 2015 року.

За результатами розгляду первинної скарги на податкове повідомлення-рішення № від 06.08.2015 Головним управлінням ДФС у м. Києві було винесене рішення про результати розгляду первинної скарги за вих. №16048/10/26-15-10-06, датоване 23 жовтня 2015 року, отримане ТОВ «СГ Україна» 26 жовтня 2015 року, згідно якого податкове повідомлення залишено без змін, а скарга - без задоволення.

04.11.2015 ТОВ «СГ Україна» було подано до ДФС України повторну скаргу на податкове повідомлення-рішення № від 06.08.2015 за вих. №02/01/136 від 04 листопада 2015 року.

За результатами розгляду повторної скарги на податкове повідомлення-рішення № від 06.08.2015 ДФС України було винесене рішення про результати розгляду скарги за вих. №24424/6/99-99-10-01-02-25, датоване 17 листопада 2015 року, отримане ТОВ «СГ Україна» 19 листопада 2015 року, згідно якого податкове повідомлення залишено без змін, а повторну скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві позивач звернувся до суду.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством 16.07.2015 було подано до ДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року. Декларацію було доставлено та прийнято ДПІ 16.07.2015 року о 16:39:51, про що свідчить Квитанція №2 від 16.07.2015.

27.07.2015 позивачем було отримано лист відповідача про надання інформації, датований 22.07.2015 вих. № 12067/10/26-55-15-05 та повідомлено, що податкова декларація заповнена з порушенням вимог оформлення податкової звітності, визначених в наказі Державної податкової адміністрації України від 14.06.2012 №516 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників Податків в ОДПС України», ст. 46-48 Податкового кодексу України, а саме: невідповідність нормам та змісту податку. Враховуючи викладене, повідомлено, що податкова звітність складена з порушеннями не вважається податковою декларацією. Запропоновано надати нову податкову звітність з податку на додану вартість за відповідний звітний період, складену належним чином.

ТОВ «СГ Україна» вважає, дії працівників ДПІ щодо неприйняття податкової декларації неправомірними, а рішення щодо неприйняття податкової декларації таким, що не відповідає діючому законодавству та виходить за межі повноважень ДПІ.

27.07.2015 Товариством було повторно надіслано до ДПІ засобами електронного зв'язку податкову декларацію, яка прийнята ДПІ, про що свідчить квитанція № 2 від 27.07.2015.

Згідно з п.49.1 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Як вбачається з матеріалів справи, за наявності встановленого п. 49.1 Податкового кодексу України обов'язку подання звітності у строки, встановлені пп. 49.18.1 та п. 203.1 Податкового кодексу України, податкова декларація з ПДВ за червень 2015 року була подана позивачем з порушенням строку, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі, визначеному п. 120.1. Податкового кодексу України.

Так, оскаржуваним податковим-рішенням відповідачем за вищевикладені порушення строків подання податкової звітності до позивача було застосовано штрафні санкції у розмірі 170 грн, тобто у розмірі, визначеному Податкового кодексу України, для застосування за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази оскарження до суду протиправних дії працівників ДПІ щодо неприйняття податкової декларації та рішення щодо неприйняття податкової декларації таким, що не відповідає діючому законодавству та виходить за межі повноважень ДПІ.

Також суд звертає увагу, що предмет доказування в даній справі зводиться до дотримання позивачем строків подання податкової звітності, оскільки в матеріалах справи відсутні докази визнання податкової декларації від 16.07.2015 з податку на додатну вартість за червень 2015 року прийнятої як податкової звітності, то посилання позивача на лист ДФС України «Про надання відповіді» від 05.11.2015 № 23602/6/99-99-15-01-04-15, яким остання повідомила позивача про продовження терміну розгляду скарги, судом відхиляються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «СГ Україна» не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Україна» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій