Справа № 813/2011/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року № 813/2011/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Зубач С.А.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бориславського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Бориславського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить:

- зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 за № 44 від 23 січня 1969 року, де у графі „відомості про „батька" виправити національність батька з „українець" на „поляк";

- зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (після шлюбу - ОСОБА_2) № 36 від 09 лютого 1995 року, де у графі „відомості про нареченого" виправити національність нареченого з „українець" на „поляк".

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що просить внести зміни в актові записи для зміни національності, з підстав того що його батько та дід по батьковій лінії були поляками, тому просить відновити його національність. Зазначає, що відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та просив розглядати справу у його відсутності.

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це таким.

Згідно позовної заяви та матеріалів справи, позивач звернувся до Бориславського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження № 44, складеного 23 січня 1969 року по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, щодо зміни у графі „відомості про батька" національності батька з „українець" на „поляк" та до актового запису про шлюб № 36 від 09 лютого 1995 року, складеного по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, щодо зміни у графі „відомості про нареченого" національності нареченого з „українець" на „поляк".

Висновком від 30.06.2016 №20/02.1/05.06-04 Бориславський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області відмовлено у внесенні вищезазначених змін до актових записів цивільного стану, що обґрунтовано відсутністю документального підтвердження факту національності „поляк".

Судом встановлено, що у актовому записі про народження ОСОБА_1 за № 44, складеному 23 січня 1969 року по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області ім'я, національність батька значиться „українець", у свідоцтві про народження ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 25 січня 1969 року, виданому Бориславським міським бюро ЗАГС Львівської області, у графі „відомості про батьків" вказано, що батько, ОСОБА_3, є „поляк"; в актовому записі про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (до шлюбу - ОСОБА_2) за № 36 від 09 лютого 1995 року, складеному по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції, у графі „відомості про нареченого" національність нареченого значиться „українець"; в актовому записі про шлюб батьків ОСОБА_1: батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_5 (до шлюбу - ОСОБА_5) за № 91 від 01 березня 1968 року, складеному по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції, у графі „відомості про нареченого" національність нареченого значиться „українець".

Так, з копії свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого Бориславським міським бюро ЗАГС Львівської області 25.01.1969 року, вбачається, що батьками ОСОБА_1, народженого ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3, поляк, та ОСОБА_6, українка (актовий запис про народження № 42, складений 23 січня 1969 року Бориславським міським бюро ЗАГС Львівської області).

Водночас, архівною довідкою № В-116 від 26.01.2016 року, виданою Центральним державним історичним архівом України, м. Львів, стверджується, що у документах фонду № 618 „Римо-католицька митрополича консисторія, м. Львів" у метричній книзі римо-католицької парафії у м. Борислав Дрогобицького повіту Львівського воєводства з записами про народження за 1930-1935 рр. виявлено запис про народження ОСОБА_7 у 1930 р. під № 138, згідно з яким ОСОБА_7 народжений ІНФОРМАЦІЯ_2, хрещений 17 грудня 1930 року, м. Борислав, римо-католицьке віросповідання; батько - ОСОБА_8, народжений ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Тичин, польської національності, римо-католицького віросповідання; мати - ОСОБА_9, народжена ІНФОРМАЦІЯ_4, польської національності, римо- католицького віросповідання.

Таким чином позивач вважає, що його батько належить до польської національності, оскільки поляками були обоє його батьків.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 300 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з положеннями статей 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення.

Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах.

При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини.

До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до статті 4 даного Закону відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примус громадян хоч би в якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

У Постанові Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Відповідно до положень статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата у шлюбі, походить від батьків, які є подружжям.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх, формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 9 даного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно з частино 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

За приписами пунктів 1.7 та 1.16 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно з підпунктом 2.16.7 пункту 2.16 вищезазначених Правил - на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може, зокрема, прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Беручи до уваги той факт, що батько позивача - ОСОБА_7 був поляком, належав до польської етнічної групи, то суд дійшов висновку, що позивач вправі відновити свою польську національність.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідачем не подано до суду будь-яких доказів у спростування позовних вимог, а вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Бориславський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 за № 44 від 23 січня 1969 року, де у графі „відомості про „батька" виправити національність батька з „українець" на „поляк" та до актового запису про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (після шлюбу - ОСОБА_2) № 36 від 09 лютого 1995 року, де у графі „відомості про нареченого" виправити національність нареченого з „українець" на „поляк".

Стягнути з Бориславського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 102 (одна тисяча сто дві) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський