Справа № 804/13674/13-а
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м. Київ К/800/28019/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргуКриворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області
на постановуДніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2013 року
та ухвалуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року
у справі№804/13674/13-а
за позовомОСОБА_4
доКриворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області
проскасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_4) звернувся до суду з позовом до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, правонаступником якої є Криворізька центральна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач, Криворізька центральна ОДПІ), в якому просив скасувати податкове повідомлення - рішення від 11 червня 2013 року №.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року, позов задоволено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року і постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач письмових заперечень на касаційну скаргу не надав.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вирішила розглядати справу у порядку письмового провадження.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 грудня 2006 року між ОСОБА_4 та Криворізькою міською радою було укладено Договір оренди земельної ділянки для розміщення вбудованої адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1, нормативна грошова оцінка якої станом на 27 вересня 2006 року складала 1646340,72 грн.

Зазначений договір було зареєстровано в Криворізькому відділі ДРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 лютого 2007 року.

Так, протягом 2010 - 2013 років позивачу надсилались податкові повідомлення - рішення, в яких визначалась сума податкового зобов'язання з плати за землю з фізичних осіб. Згідно даних повідомлень сума податкового зобов'язання складала 61941,62 грн. У строки та у порядок встановлений чинним законодавством позивач сплачував визначену податковим органом суму.

Листом від 11 червня 2013 року за № 7671/10/173, Криворізька центральна МДПІ повідомила позивача, що згідно рішення Криворізької міської ради від 14 травня 2010 року №3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» з 01 червня 2010 року змінилась базова вартість 1 кв.м. земель міста. Відповідно до довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01 червня 2010 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення вбудованої адміністративної будівлі складає 2878398,12 грн., а загальна площа земельної ділянки 1398 кв.м.

Враховуючи вищенаведене, та на підставі підпункту 60.1.2 пункту статті 60 Податкового кодексу України, Криворізька центральна МДПІ скасувала податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 30 квітня 2013 року № та 11 червня 2013 року винесла податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу була нарахована плата за землю у розмірі 149484,38 грн.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що рішення Криворізької міської ради від 14 травня 2010 року №3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» на час винесення відповідачем спірного податкового повідомлення - рішення визнано судом нечинним, а тому визначення грошового зобов'язання з посиланням на зазначене рішення є протиправним.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Починаючи з 01 січня 2011 року, законодавець систематизував правила адміністрування земельного податку та орендної плати за землю, як обов'язкового платежу, в розділі ХІІІ Податкового кодексу України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 даного Кодексу).

Пунктом 288.1 статті 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 271.1 статті 271 ПК України базою оподаткування є:

нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Пунктом 271.2 названої статті також закріплено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

На обґрунтування визначеної суми грошового зобов'язання з орендної плати, відповідач посилається на рішення Криворізької міської ради від 14 травня 2010 року №3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», яким з 01 червня 2010 року змінилась базова вартість 1 кв.м. земель міста.

Тим часом, зазначене рішення, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2012 року, визнано нечинним.

Отже, станом на час складання відповідачем спірного податкового повідомлення - рішення, підстави для застосування рішення Криворізької міської ради від 14 травня 2010 року №3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» були відсутні.

З огляду на викладене, суди дійшли правильного висновку про задоволення позову, а доводи касаційної не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 214, 215, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 236, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року у справі №804/13674/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна