Справа № 812/698/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/698/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ в особі Ліквідаційної комісії Рубіжанського міського відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ в особі Ліквідаційної комісії Рубіжанського міського відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (далі - Відповідач) про стягнення грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

В обґрунтування вимог Позивач зазначив, що з 2011 року по 04.09.2015 він проходив службу в органах внутрішніх справ. Згідно наказу ГУ МВС України у Луганській області з 06.09.2014 був звільнений з органів внутрішніх справі.

Згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 08.07.2015 року № ВДЗ/7202/А в період з 06.09.2014 по теперішній час Позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції.

Позивач звернувся із заявою за №К-34 від 29.01.2016 на імя начальника Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області, в якій просив надати інформацію щодо підстав та причин не виплати грошової винагороди на участь в АТО.

03 лютого 2016 року листом №1781Відповідачем надана відповідь про неможливість виплати винагороди за участь в АТО.

У звязку з викладеним просив стягнути з Рубіжанського МВ ГУМВС України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії на його користь за період з 06.09 2014 року по 31.12.2014 року винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, у розрахунку на місяць, а саме: за вересень 2014 року 3755,86 грн., за жовтень 2014 року 3844,18 грн., за листопад 2014 року 4502,43 грн., за грудень 4396,55 грн., загальна сума складає 16499,02 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності.

Представник ліквідаційної комісії Рубіжанського МВ ГУМВС України в Луганській області в судове засідання не прибув, просив розглянути справу без його участі, щодо заявлених позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивач був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення у період часу з 09.06.2014.

Виплата винагороди здійснена за період з 01.01.2015-07.11.2015 протягом 2015 року.

Наказом АТЦ при СБУ від 29.10.2015 № 302 позивач був виключений зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення, з 04.09.2015.

В свою чергу, виплати винагороди за участь в АТО у 2014 році була передбачена постановою КМУ від 4 червня 2014 р. № 158 Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету.

Відповідно до якої установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання цієї постанови МВС України було розроблено наказ від 23.07.2014 № 719 Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно- технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України (зареєстрований в МЮУ 08.08.2014 № 939/25716).

Відповідно до цього наказу зазначається, виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.

Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

Таким чином, для виплати винагороди були виділенні кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат.

Тобто, кошти були наданні за окремою бюджетною програмою.

Наказ АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 був виданий вже по закінченню бюджетного періоду, а тому ГУМВСУ було позбавлене можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за період з червня по серпень 2014 року.

Зазначив, що компенсаційні виплати не входять до складу грошового забезпечення, також вони не мають постійного характеру, а тому не повинні входити до складу винагороди яка нараховується та сплачується за участь в АТО.

У звязку з викладеним вважав, що винагорода за участь в АТО повинна розраховуватись наступним чином:

- вересень 2014 року - 3000,00 грн. (мінімальна сума для розрахунку винагороди за АТО)/30 (кількість днів у вересні) * 25(кількість днів участі в АТО) = 2500,00 грн.

- жовтень 2014 - 3391,35 грн. (грошове забезпечення за жовтень)/31 кількість днів у жовтні 2014)* 31( кількість днів участі в АТО) = 3391,35 грн.

- листопад 2014 - 3538,80 (грошове забезпечення за листопад 2014)/30 (кількість днів у листопаді 2014)* 2( кількість днів участі в АТО) = 235,92 грн.).

- грудень 2014 - 4054,88 (грошове забезпечення за грудень 2014)/31 (кількість днів у грудні 2014)* 29( кількість днів участі в АТО) = 3792,45 грн.).

У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 2011 по 04.09.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ. 04.09.2015 Позивача звільнено з органів внутрішніх справ.

Відповідно до довідки ГУ МВС України у Луганській області від 08.07.2015 №ВДЗ/7202/А Позивач з 06.09.2014 по теперішній час безпосередньо брав участь в антитерористичній операції (а.с.11).

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України "Про міліцію" форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

У відповідності до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року № 1294 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації.

Відповідно до ст.1 Закону України від 20.03.2003 № 638-IV "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція (далі - АТО) - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Так, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" військовослужбовцям у 2014 році виплачувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Вказана постанова регулює розмір та порядок перерозподілу видатків державного бюджету для виплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Відповідно до п. 2 вказаної постанови (діючої на момент виникнення спірних правовідносин) за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Відповідно до п. 3 наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 р. № 499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачу за період з вересня по грудень 2014 року не нараховувалась та не перераховувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції.

З викладеної норми п.2. постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158, довідки Рубіжанського МВ ГУМВС України №10/т/36-16 від 05.07.2016 (а.с.22) Позивачеві не нарахована та не виплачена винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати у розрахунку на місяць.

Відповідно до довідки Рубіжанського МВ ГУМВС України №9876/т/36-16 від 06.07.2016 ОСОБА_1В в період з 03.11.2014 по 02.12.2014 перебував у черговій відпустці (а.с.21).

З урахуванням фактичної участі в антитерористичній операції Позивачу не нарахували та не виплатили наступні суми: за 25 днів вересня 2014 року 2500,00 грн., за жовтень 2014 року 3391,35 грн., за 2 дні листопада 2014 року 235,92 грн., за 29 днів грудня 2014 року 3792,45 грн., загальна сума складає 9919,72 грн.

В своїх заперечення відповідач зазначає, що наказ АТЦ при СБУ від 07.06.2015 №158 був виданий по закінченню бюджетного періоду, а тому відповідач по справі був позбавлений можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за спірний період. Для виплати винагороди були виділені кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат, тобто кошти були надані за окремою бюджетною програмою.

Суд не приймає посилання представника відповідача на відсутність у ліквідаційної комісії видатків на виплату Позивачеві винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, оскільки Європейський Суд з прав людини у справі Кечко проти України зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Відповідно до пункту 1 Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.2 наказу від 23.07.2014 №719 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України".

Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників), начальників органів внутрішніх справ.

Згідно до вимог ст.2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входять: Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

На підставі викладеного, сума винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях, встановлених п.2. постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету", входить до структури заробітної плати.

Таким чином, вимоги Позивача щодо стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з вересня по грудень 2014 року є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи те, що однією із заявлених Позивачем вимог є саме стягнення з Відповідача за період з червня 2014 року по серпень 2014 року винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, то суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення на користь Позивача суми грошового забезпечення за один місяць, а саме: за грудень 2014 року у розмірі 3792,45 грн.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ в особі Ліквідаційної комісії Рубіжанського міського відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції - задовольнити частково.

Стягнути з Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (код) на користь ОСОБА_1 ( іден. код НОМЕР_1) за період з 06.09.2014 по 31.12.2014 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, а саме: за вересень 2014 року 2500,00 грн., за жовтень 2014 року 3391,35 грн., за листопад 2014 року 235,92 грн., за грудень 2014 року 3792,45 грн., загальна сума складає 9919,72 грн. (девять тисяч девятсот девятнадцять грн. 72 коп.)

Допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць, а саме: за грудень 2014 року у розмірі 3792,45 грн. (три тисячі сімсот девяносто дві грн. 45 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 18 липня 2016 року.

Суддя ОСОБА_2