Справа № 2а-4699/11/2070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року м. Київ К/9991/12456/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Шевчук П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРОПИГ»

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року

у справі № 2-а-4699/11/2070

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРОПИГ»

до Нововодолазької міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВРОПИГ» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Нововодолазької міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 14 квітня 2011 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року у задоволені позову було відмовлено повністю.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ТОВ «ЕВРОПИГ», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Нововодолазька МДПІ у Харківській області провела камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2011 року ТОВ «ЕВРОПИГ», за результатами якої був складений акт № 412/07-0-12/36563284 від 24 березня 2011 року.

За висновками акта перевірки позивачем були порушені вимоги пункту 209.6 статті 209 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2011 року, розрахунки по якій проводяться з бюджетом, на суму 88268,00 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано, що ТОВ «ЕВРОПИГ» є сільськогосподарським підприємством, оскільки відповідає вимогам статті 81 Закону України «Про податок на додану вартість» та статті 209 Податкового кодексу України, що підтверджується розрахунком питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів (послуг) до вартості всіх товарів (послуг) за лютий 2011 року. Товари (послуги), придбані ТОВ «ЕВРОПИГ», використовуються виключно у господарській діяльності, пов'язаній з вирощуванням свиней. Іншої діяльності підприємство не здійснює, з огляду на що суму податкового кредиту, пов'язану з такою діяльністю, необхідно було формувати в податковій декларації з податку на додану вартість (спеціальній) відповідно до пункту 81.15 статті 81 Закону України «Про податок на додану вартість», пункту 209.6 статті 209 Податкового кодексу України, пункту 5.8 наказу ДПА України «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення та подання» від 30 травня 1997 року. Таким чином, ТОВ «ЕВРОПИГ» неправомірно сформувало значення рядка 26 податкової декларації з податку на додану вартість (спеціальної) за лютий 2011 року.

14 квітня 2011 року Нововодолазька МДПІ у Харківській області на підставі вказаного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, пунктом 76.1 статті 76 Податкового кодексу України зменшила ТОВ «ЕВРОПИГ» розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2011 року на 88269,00 грн. та застосувала штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимог, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ТОВ «ЕВРОПИГ» є сільськогосподарським підприємством, оскільки відповідає вимогам статті 81 Закону України «Про податок на додану вартість» (питома вага вартості сільськогосподарських товарів (послуг) становить 100% вартості всіх товарів (послуг), поставлених протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів сукупно), у зв'язку з чим суму податку на додану вартість, пов'язану з вирощуванням свиней, повинне було формувати у декларації з податку на додану вартість (спеціальній) відповідно до положень пункту 81.15 статті 81 Закону України «Про податок на додану вартість», пункту 209.6 статті 209 Податкового кодексу України, з урахуванням того, що іншої діяльності підприємство не здійснювало.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, видами діяльності ТОВ «ЕВРОПИГ» за КВЕД є: 01.23.0 - розведення свиней, 01.42.0 - надання послуг у тваринництві, 01.25.0 - розведення великої рогатої худоби, 01.22.0 - розведення овець, кіз, коней, 01.30.0 - змішане сільське господарство, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (т. 1 арк. справи 33).

Як встановлено судами попередніх інстанцій та знайшло своє відображення на 2 аркуші акту перевірки, у періоді, який перевірявся, позивач фактично здійснював тільки вирощування та продаж свиней (арк. справи 5).

Відповідно до пункту 2.15 статі 2 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сільськогосподарська продукція (сільськогосподарські товари) - це товари, зазначені у групах 1 - 24 УКТ ЗЕД згідно із Законом України «Про Митний тариф України», якщо при цьому такі товари (продукція) вирощуються, відгодовуються, виловлюються, збираються, виготовляються, виробляються, переробляються безпосередньо виробником цих товарів (продукції), а також продукти обробки та переробки цих товарів (продукції), якщо вони були придбані або вироблені на власних або орендованих потужностях (площах). До сільськогосподарської продукції (товарів) також належать відходи, отримані при виробництві сільськогосподарської продукції (товарів), визначених у групах 1 - 24 УКТ ЗЕД згідно із Законом України «Про Митний тариф України», а саме: органічні добрива (гній, перегній, пташиний послід, а також полова, бадилля тощо), суміші органічних та мінеральних добрив, у яких частка органічних добрив становить більше 50 відсотків від загальної ваги таких сумішей, а також усе біологічне паливо та енергія, отримані при переробці та утилізації сільськогосподарської продукції (товарів) та їх відходів (біогаз, біодизель, етанол, тверде біопаливо, у виробництві якого була використана сільськогосподарська продукція (її відходи) в розмірі більше 50 відсотків від усієї використаної продукції, електрична енергія, пар, гаряча вода тощо). Норми цього пункту не поширюються на виробників підакцизних товарів, крім підприємств первинного виноробства, які поставляють виноматеріали (код УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30).

У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що з червня 2010 року ТОВ «ЕВРОПИГ» користується спеціальним режимом оподаткування в сільському господарстві відповідно до пункту 11.21 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість», абзацом 4 якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності, які не обрали спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського, лісового господарства та рибальства, передбачений статтею 81 цього Закону, і на загальних підставах вважаються платником податку на додану вартість, за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції.

Наказом ДПА України від 12 травня 2010 року № 313 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до податкової звітності з податку на додану вартість було внесено такі зміни, зокрема: затверджено для платників податку - сільськогосподарських підприємств усіх форм власності, які відповідають вимогам статті 81 Закону України «Про податок на додану вартість», але які не обрали спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського, лісового господарства та рибальства та реалізують молоко, худобу, птицю, вовну власного виробництва, а також молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, форму податкової декларації з податку на додану вартість (спеціальну), що додається (пункт 1); внесено до Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, (у редакції наказу ДПА України від 15 червня 2005 року № 213, із змінами), такі зміни: Пункт 1.2 розділу 1 доповнити новим абзацом такого змісту: «Платники податку - сільськогосподарські підприємства усіх форм власності, які відповідають вимогам статті 81 Закону, але які не обрали спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського, лісового господарства і рибальства та реалізують молоко, худобу, птицю, вовну власного виробництва, а також молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, подають податкову декларацію з податку на додану вартість (спеціальну), яка є невід'ємною частиною звітності за відповідний звітний період. До такої податкової декларації включаються лише операції, визначені абзацом четвертим пункту 11.21 статті 11 Закону» (пункти 7, 7.1); пункт 5.7 доповнено підпунктом 5.7.3 такого змісту: «у податковій декларації (спеціальній) відповідно до абзацу четвертого пункту 11.21 статті 11 Закону відображаються: а) товари (послуги), які придбаваються сільськогосподарським підприємством для використання у виробництві молока, худоби, птиці, вовни, а також молочної продукції та м'ясопродуктів, вироблених у власних переробних цехах. У разі якщо товари (послуги), основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виробництва молока, худоби, птиці, вовни, а також молочної продукції та м'ясопродуктів у власних переробних цехах, а частково для інших товарів (послуг), то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з частки використання таких товарів (послуг), основних фондів в операціях такого виробництва та відповідно в інших операціях. Розподіл відбувається у тому періоді, в якому здійснювалось відповідне виготовлення та/або придбання, а розподілені суми включаються до значень рядків 10, 12, 13 та довідково відображаються у рядках 101, 121, 131 податкової декларації (спеціальної); б) послуги, супутні поставці молока, худоби, птиці, вовни, а також пов'язані з поставкою молочної продукції та м'ясопродуктів, вироблених у власних переробних цехах безпосередньо платником податку».

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «ЕВРОПИГ» з червня 2010 року подавало до Нововодолазької МДПІ у Харківській області податкову декларацію з податку на додану вартість (спеціальну) відповідно до наказу ДПА України «Про внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість» від 12 травня 2010 року № 313.

Згідно з пунктом 209.1 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Абзацом 1 пункту 209.6 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих виробничих потужностях, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно. Ця норма діє з урахуванням того, що: а) для новоутвореного сільськогосподарського підприємства, зареєстрованого як суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність менше ніж 12 календарних місяців, така питома вага сільськогосподарських товарів/послуг розраховується за наслідками кожного окремого звітного податкового періоду; б) з метою розрахунку такої питомої ваги до складу основної діяльності сільськогосподарського підприємства не включаються оподатковувані операції з постачання капітальних активів, що перебували у складі його основних фондів не менше ніж 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, якщо такі операції не були постійними і не становили окремої підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 209.7 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у групах 1 - 24, 4101, 4102, 4103, 4301 УКТ ЗЕД, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються) безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

З огляду на те, що товари (послуги), що придбавались позивачем, використовувались ним виключно у господарській діяльності, пов'язаній з вирощуванням свиней, а також зважаючи на те, що іншої діяльності підприємство не здійснювало, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що ТОВ «ЕВРОПИГ» є сільськогосподарським підприємством, оскільки відповідає вимогам статті 81 Закону України «Про податок на додану вартість», статті 209 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим суму податкового кредиту, пов'язану з вирощуванням свиней, зобов'язане було формувати в податковій декларації з податку на додану вартість (спеціальній) відповідно пункту 81.15 статті 81 Закону України «Про податок на додану вартість» Закону України «Про податок на додану вартість».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ТОВ «ЕВРОПИГ» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРОПИГ» залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна