Справа № 521/7335/16-а
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/7335/16-а
Провадження № 2а/521/201/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2016 р. Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ у м. Одесі про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ у м. Одесі про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 11.04.2016 року відносно неї винесено постанову та накладено штраф в розмірі 510 грн., за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, однак з даною постановою вона погодитися не може, оскільки з тексту зазначеної постанови вбачається, що суттю адміністративного правопорушення з її боку було те, що вона здійснила зупинку в третьому ряді проїжджої частини на Тираспольській площі, 1 в м. Одесі, чим заважала руху транспортних засобів і порушила п. 8.4 8.5 Правил дорожнього руху. З даним твердження погодитися не може оскільки виходячи зі змісту п. 8.4 -8.5 Правил дорожнього руху, стосуються видів дорожніх знаків та дорожньої розмітки, крім того на місці скоєння адміністративного правопорушення взагалі відсутні будь-які знаки дорожнього руху та дорожня розмітка, та враховуючи суть адміністративного правопорушення, яка зазначена в постанові, залишається незрозумілим застосування правової кваліфікації, а саме ч. 3 ст. 122 КУпАП. За даних обставин постанова про адміністративне правопорушення повинна бути скасована.

Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та просила задовольнити її адміністративний позов.

Представник Управління патрульної служби МВС у м. Одесі надав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, у звязку з правомірністю складеного співробітниками Патрульної служби протоколом. Зазначивши також, що 11.04.2016р. о 15.00 год. на Тираспольській площі 1 в м. Одесі, позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснила зупинку транспортного засобу на проїзній частині в два і більше ряди, чим порушила п. 15.4 ПДР, а саме транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди, а також суттєво заважала руху іншим транспортним засобам, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП. У звязку з чим була винесена постанова про адміністративне правопорушення ПС2 № 690564 від 11.04.2016р., відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу у розмірі 510 грн.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, докази на підтвердження обставин справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№490564 від 11.04.2016р., 11.04.2016р. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Hyundai Santa Fe, д/н НОМЕР_2 в м. Одесі по Тираспольському шосе 1, здійснила зупинку у третьому ряді проїзної частини, чим суттєво заважала руху транспортних засобів, чим порушила п. 8.4 і 8.5 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

З фотографій, наданих позивачем, які здійсненні з ракурсу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, дорожніх знаків не має та дорожньої розмітки також не має, однак як вбачається з фотографій, позивачем було здійснено зупинку на проїжджій частині, а саме порушено п. 15.4 ПДР.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 8.4 - 8.5 ПДР, дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіївпро наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені. Дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Як чітко зобовязує ст. 71 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідні висновки відповідача щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними, оскільки представник відповідача в своїх запереченнях посилається на те, що позивачем було порушено п. 15.4 ПДР, а не п. 8.4 - 8.5 Правил дорожнього руху, як зазначено в постанові у справі про адміністративне правопорушення ПС2№690564 від 11.04.2016р.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, міліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про помилковість висновків інспектора Вилкова В.С., що в подальшому і явились підставою для ухвалення оскаржуваної позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 287 ч.1 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Як передбачає ст. 288 ч.1 п.3 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та скасування оскаржуваної постанови.

При цьому, згідно ст. 293 ч.1 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

У звязку з тим, що в процесі розгляду справи суд прийшов до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушеня п. 8.4 8.5 ПДР та ч. 3 ст. 122 КУпАП, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідній справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 105 КАС України визначені можливі вимоги, що може містити адміністративний позов, даний перелік не є вичерпним. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 122, 293 КпАП України, ст.ст. 69, 71, 86, 159-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ у м. Одесі про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №690564 від 11.04.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КпАП України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., за ч.3 ст.122 КпАП України - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги із дня отримання копії постанови.

Головуючий І.А.Мазун