Справа № 803/977/16
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року Справа № 803/977/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної Міграційної служби України до Виконавчої дирекції Волинського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання нечинним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної Міграційної служби України (далі Волинський ПТПІ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Виконавчої дирекції Волинського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі Волинське обласне відділення ФСС ТВП) про визнання нечинним та скасування рішення від 10 травня 2016 року за №62/07000.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі акту перевірки від 22 квітня 2016 року Волинське обласне відділення ФСС ТВП прийняло рішення від 10 травня 2016 року №62/07000 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування, яким, зокрема, не прийнято до заліку витрати в сумі 5 726 грн. 70 коп. Позивач не погоджується із висновками акту перевірки та оскаржуваним рішенням в частині неприйняття до заліку вартості путівок на загальну суму 5 726 грн. 70 коп. з тих підстав, що кошти фактично були перераховані, а отже зазначене порушення не призвело до неправомірних витрат та реальних збитків Фонду завдано не було. Крім того, зазначає, що усі путівки використані за цільовим призначенням.

Представник відповідача в поданому письмовому запереченні від 7 липня 2016 року №07-4-892 предявленні позовні вимоги заперечив, посилаючись на правомірність висновків, зроблених при проведенні перевірки та вважає, що оскаржуване рішення сформоване у відповідності до норм діючого законодавства і підстав для визнання його нечинним та скасування немає. Просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача, підтримав доводи, наведені у запереченнях. Просив в задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що головним спеціалістом контрольно-ревізійного відділу Волинського обласного відділення ФСС ТВП ОСОБА_3 проведена планова перевірка правильності використання страхових коштів на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, про що складено акт від 22 квітня 2016 року.

Перевіркою встановлено, що страхувальником видані путівки до дитячих закладів оздоровлення за відсутності сплати їх часткової вартості, чим порушено пункт 3.6 Порядку фінансування оздоровлення дітей застрахованих осіб у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління ФСС ТВП №17 від 25 вересня 2009 року, а саме: путівка №000111 в Обласний дитячий санаторій «Згорани» з 23 червня 2014 року по 13 липня 2014 року вартістю 1 890 грн. (часткова вартість 189 грн.) видана ОСОБА_4 без квитанції про сплату часткової вартості (фактично сплачено 4 липня 2014 року); путівка №000112 в Обласний дитячий санаторій «Згорани» з 23 червня 2014 року по 13 липня 2014 року вартістю 1 890 грн. (часткова вартість 189 грн.) видана ОСОБА_5 без квитанції про сплату часткової вартості (фактично сплачено 4 липня 2014 року); путівка №00102в в ПДЗОВ «Веселка» з 4 серпня 2014 року по 24 серпня 2014 року вартістю 2 583 грн. (часткова вартість 258 грн. 30 коп.) видана ОСОБА_6 без квитанції про сплату часткової вартості (фактично сплачено 10 вересня 2014 року).

Згідно із актом перевірки від 22 квітня 2016 року всього не приймається до заліку вартість путівок, які видані та використані з порушенням законодавства, на загальну суму 5 726 грн. 70 коп.

На підставі акту перевірки від 22 квітня 2016 року Волинське обласне відділення ФСС ТВП прийняло рішення від 10 травня 2016 року №62/07000 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування, яким, зокрема, не прийнято до заліку витрати в сумі 5 726 грн. 70 коп.

Вказане рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку, проте, рішенням Волинського обласного відділення ФСС ТВП від 6 червня 2016 року №07-7-722 у задоволенні скарги було відмовлено.

На думку суду, відповідач як субєкт владних повноважень у спірних правовідносинах довів правомірність оскаржуваного в даній адміністративній справі рішення, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18 січня 2001 року №2240-ІІІ (з наступними змінами та доповненнями) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №2240-ІІІ) Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Пунктом 6 статті 34 Закону №2240-ІІІ визначено, що за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надаються, зокрема, такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: забезпечення оздоровчих заходів (оплата путівок на санаторно-курортне лікування застрахованим особам та членам їх сімей, до дитячих оздоровчих закладів, утримання санаторіїв-профілакторіїв, надання соціальних послуг у позашкільній роботі з дітьми, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків) (статті 47, 48 цього Закону).

Відповідно до частини першої статті 47 Закону №2240-ІІІ для забезпечення відновлення здоров'я застрахована особа та члени її сім'ї (а також особа, яка навчається у вищому навчальному закладі) мають право на отримання санаторно-курортного лікування, оздоровлення в спеціалізованих оздоровчих закладах (у тому числі дитячих) у межах асигнувань, установлених бюджетом Фонду на зазначені цілі, та в порядку і на умовах, визначених правлінням Фонду.

Згідно із статтею 48 Закону №2240-ІІІ за рахунок коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, у межах асигнувань, що визначаються щорічно при затвердженні бюджету Фонду на наступний фінансовий рік, здійснюється часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств, установ, навчальних закладів та організацій, утримання дитячо-юнацьких спортивних шкіл, дитячих оздоровчих таборів і позашкільного обслуговування, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків, в порядку, визначеному правлінням Фонду.

З цього слідує, що визначення порядку використання коштів на забезпечення оздоровчих заходів (оплата путівок на санаторно-курортне лікування застрахованим особам та членам їх сімей, до дитячих оздоровчих закладів) законодавством віднесено до повноважень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до пунктів 3.6, 4.5 Порядку фінансування оздоровлення дітей застрахованих осіб у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління ФСС ТВП від 25 лютого 2009 року №17 (з наступними змінами та доповненнями, далі Порядок №17), путівка до дитячого закладу оздоровлення, яка придбана за рахунок коштів Фонду за повну вартість, видається застрахованій особі з частковою оплатою у розмірі 10 відсотків її вартості. Часткова оплата вартості путівки до дитячого закладу оздоровлення вноситься застрахованою особою до каси страхувальника за основним місцем роботи, а за відсутності каси - через установу банку на рахунок органу Фонду за місцем обліку страхувальника. За відсутності квитанції до прибуткового касового ордера або квитанції про часткову оплату вартості путівки застрахованій особі путівка не видається. Сума витрат Фонду за путівки, які видані з порушенням цього Порядку, в тому числі невикористані, не приймаються до заліку та відшкодовуються за рахунок страхувальника.

Як передбачено частиною першою статті 30 Закону №2240-ІІІ, страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, штраф у розмірі 50 відсотків вартості наданих соціальних послуг не застосовувався до страхувальника, оскільки на момент винесення рішення від 10 травня 2016 року №62/07000 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування Закон №2240-ІІІ втратив чинність.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем були видані путівки до дитячих закладів оздоровлення №000111, №000112 та №00102в за відсутності сплати їх часткової вартості, тому відповідачем правомірно не було прийнято до заліку вартості путівок, які видані з порушенням встановленого порядку, на загальну суму 5 726 грн. 70 коп.

Доводи позивача про те, що усі путівки використані за цільовим призначенням, суд не бере до уваги, оскільки сам факт порушення порядку використання страхових коштів (в даному випадку видача путівок за відсутності фактичної сплати їх часткової вартості) є підставою для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої частиною першою статті 30 Закону №2240-ІІІ.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки відповідачем доведено факт порушення позивачем законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, тому суд дійшов висновку, що рішення від 10 травня 2016 року №62/07000 є правомірним, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова у повному обсязі складена 15 липня 2016 року.