Справа № 815/6242/15
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2016 р. м. Київ К/800/11141/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Заїки М.М., Кочана В.М.,

розглянувши в порядку письмового судового засідання касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року

у справі № 815/6242/15

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області

про скасування наказів, поновлення на роботі,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, в якому позивач просила:

- скасувати накази начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 22 грудня 2014 року №276-О та від 22 вересня 2015 року №26-О;

- поновити на роботі відповідно до її кваліфікаційного рівня;

- зобов'язати виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 жовтня 2014 року по 09 жовтня 2015 року та сплатити Єдиний соціальний внесок зі вказаної заробітної плати за вказаний період.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 22 грудня 2014 року №276-О та від 22 вересня 2015 року №26-О. Зобов'язано ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області поновити ОСОБА_1 на роботі в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на рівнозначній посаді, яка б відповідала її кваліфікаційному рівню та посаді, яку позивач обіймала на час її звільнення. Зобов'язано ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 січня 2015 року по 09 жовтня 2015 року та сплатити Єдиний соціальний внесок з проведених виплат за період з 12 січня 2015 року по 09 жовтня 2015 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правомірності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області №204-о від 11 червня 2014 року ОСОБА_1 переведено на посаду старшого державного інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, на період відсутності основного працівника ОСОБА_2, яка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до фактичного виходу її із відпустки.

Також встановлено, що відносно старшого державного інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 було порушено кримінальне провадження за частиною 1 статті 368 Кримінального кодексу України.

09 жовтня 2014 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/18823/14-к старший державний інспектор відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 була відсторонена від посади строком на 2 місяці.

Вказане рішення суду було реалізовано наказом по ДПІ у Малиновському районі м. Одеси №263-О «Про відсторонення ОСОБА_1.» від 12 листопада 2014 року.

10 грудня 2014 року надійшла службова записка від начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Дьоміної О.Л., про те, що ОСОБА_1 з 09 грудня 2014 року знаходиться на лікарняному.

22 грудня 2014 року основний працівник, який обіймав посаду старшого державного інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2 вийшла на роботу з декретної відпустки. У цей же час, ОСОБА_1, яка займала цю посаду на час декретної відпустки основного працівника ОСОБА_2 перебувала на лікарняному.

22 грудня 2014 року керівником ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області був виданий наказ №276-О, яким позивача з 22 грудня 2014 року було виведено поза штат ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області.

З 09 грудня 2014 року по 09 січня 2015 року старший державний інспектор відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 перебувала на лікарняному.

З 12 січня 2015 року по 22 вересня 2015 року позивач була відсутня на роботі з нез'ясованих причин.

З метою з'ясування причин відсутності на роботі старшому державному інспектору відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 05 серпня 2015 року було направлено лист з проханням надати пояснення та документи, що можуть свідчити про відсутність на роботі з поважних причин.

25 серпня 2015 року старшого державного інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 було запрошено до відділу персоналу ДПІ у Малиновському районі м. Одеси та повторно запропоновано надати пояснення та документи, що можуть свідчити про відсутність на роботі з поважних причин в термін до 09 вересня 2015 року.

Станом на 10 вересня 2015 року старшим державним інспектором відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 пояснення та її документальні підтвердження, що можуть свідчити про відсутність на роботі з поважних причин, не надані, про що складено відповідний акт.

09 вересня 2015 року щоденно складалися акти, що засвідчують факт відсутності старшого державного інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 на роботі.

Станом на 22 вересня 2015 року будь-яких рішень суду стосовно ОСОБА_1 до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не надходило.

Враховуючи наведене, головою комісії з реорганізації ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області Гриньком М.В. було видано наказ №26-О від 22 вересня 2015 року, яким позивача звільнено за прогули без поважних причин на підставі пункту 4 статті 40 Кодексу Законів про працю України.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що законодавством України не передбачено виведення державних службовців поза штат, у зв'язку з чим, спірний наказ яким позивача виведено поза штат підлягає скасуванню. Крім того, дійшли висновку, що є незаконним та підлягає скасуванню наказ про звільнення №26-О від 22 вересня 2015 року, оскільки в діях позивача відсутній склад трудового проступку, відповідальність за який передбачена пункту 4 статті 40 КЗпП України, отже зазначені обставини, є підставою для поновлення позивача на рівнозначній посаді, яка б відповідала її кваліфікаційному рівню та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, сплативши єдиний соціальний внесок.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість та безпідставність оскаржуваних наказів, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 22 грудня 2014 року керівником ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області виданий наказ № 276-О, яким виведено поза штат позивача - старшого державного інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області.

Підставою для прийняття спірного наказу зазначено вихід з 22 грудня 2014 року на робоче місце основного працівника ОСОБА_2 та перебування позивача з 09 грудня 2014 року на лікарняному.

Проте, як вірно встановлено судами чинним законодавством не передбачена можливість знаходження державних службовців поза штатом.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим висновки судів в частині скасування наказу про звільнення позивача з наступних підстав.

Правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Податковим Кодексом України, а в частині, що ним не регулюється Законом України «Про державну службу».

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Так, судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що звільнення позивача відбулось з порушенням процедури звільнення державного службовця, а тому оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вимоги наведеного законодавства, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині скасування наказів начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області 22 грудня 2014 року №276-О та від 22 вересня 2015 року №26-О.

Водночас, суди попередніх інстанцій зазначивши про зобов'язання стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу зі сплатою Єдиного соціального внеску зі вказаної заробітної плати за період з 12 січня 2015 року по 09 жовтня 2015 року не вказали розмір виплати, а також розрахунок розміру такої виплати.

Так, згідно пункту 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення. Розмір грошових коштів, що підлягають стягненню, зазначається цифрами та у дужках словами.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1 відбулося 22 вересня 2015, середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих нею за попередні два місяці роботи.

Необхідно зазначити, що матеріали справи мітять довідку ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №86/8/15-52-05 від 11 січня 2016 про заробітну плату позивача.

Колегія суддів зазначає, що вказаним обставинам суди попередніх інстанцій належної правової оцінки не надали.

Під час нового розгляду судам потрібно дослідити та встановити середню заробітну плату позивача, з урахуванням обчислення виплат отриманих нею за попередні два місяці роботи, а також з урахуванням одержаної допомоги за час тимчасової непрацездатності та компенсації за невикористану відпустку.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалені у даній справі судові рішення названим вимогам процесуального закону не відповідають.

Під час нового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до пункту 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, рішення у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді М.М. Заїка

В.М. Кочан