Справа № 815/7225/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7225/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

за участю секретаря - Вітер А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом (т. 1 а.с. 25-29) до ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_3 в якому з урахування заяви про збільшення позовних вимог (т. 2 а.с. 80) остаточно просила суд зобов'язати ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області: скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, із внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель» від 09.06.2015 року № ОД 70, замовник ОСОБА_3; вилучити з відповідного Єдиного реєстру запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир № 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель» №ОД 70 від 09.06.2015 року, замовник ОСОБА_3; скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, із внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель» від 09.06.2015 року № ОД 70, замовник ОСОБА_3.

Свої вимоги Позивач обґрунтувала наступними доводами.

По вулиці Троїцькій в будинку №34, де мешкає Позивач проводяться будівельні роботи по реконструкції частини житлового комплексу з порушенням державних будівельних норм та без врахування прав мешканців цього будинку. Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради за зверненням гр. ОСОБА_3 30.04.2014 року були видані містобудівні умови та обмеження на проектування реконструкції нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10, 11, 12, 13, 14, розташованих у фасадному триповерховому лівоворотньому флігелі житлового будинку № 34 по вул. Троїцькій, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель. На підставі вищезазначеного, ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області була видана декларація про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10, II, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель» №ОД 70 від 09.06.2015 року (копія декларації додається). Мешканці будинку (у тому числі і Позивач) мали можливість ознайомитись з вищевказаною декларацією в липні місяці 2015 року, разом з проектом архітектора, та виявили грубі порушення, а саме: в план реконструкції була включена самочинна прибудова (веранда), що виходить за межі фундаменту, та замість цієї прибудови планується добудувати два зали для прийому їжі (в два поверхи) при кафе майбутнього готелю. Це розширить зовнішні розміри фундаменту, що не передбачено дозвільними документами управління архітектури та містобудування Одеської міської ради. Як зазначила Позивач, на її прохання надати замовником декларації та правовстановлюючі документи на самочинну прибудову та на земельну ділянку на якій розташована ця прибудова, вона отримала в усній формі відмову, у зв'язку з відсутністю цих документів. Таким чином, Позивач вважає, що вищезазначена самочинна прибудова дає можливість захопити частину землі двору, що є землею загального користування, та відповідно є перешкодою для всіх мешканців будинку, й зокрема для неї, в користуванні цією землею. Позивач зазначив, що незважаючи на вищевказані обставини та вимоги діючого законодавства у сфері містобудівної діяльності ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_3 була видана з грубими порушеннями декларація про початок виконання будівельних робіт №ОД 70 від 09.06.2015 року, з подальшим ігноруванням з боку ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області цих порушень. Окрім того, Позивач вказав, що самочинна прибудова була зведена з великою кількістю інших порушень: ні один з мешканців будинку не дав своєї згоди на зведення цієї прибудови; зменшена протипожежна відстань між житловими будинками; зменшена відстань між стінами будинків з вікнами, що виходять з житлових кімнат, кухонь, веранд; спотворена архітектура фасаду; обмежено доступ світла, сонця та повітря, що призвело до появи вогкості в житлових приміщеннях, порушені санітарно-технічні норми. Також, в додаткових обґрунтуваннях заявленого позову Позивач вказала, що нею була виявлена повна невідповідність як проектної документації так і безпосередньо декларації про початок виконання будівельних робіт від 09.06.2015 року № ОД 70 містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки від 30.04.2014 року (т.2 а.с.8-12).

В судовому засіданні Позивач та представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов з підстав, зазначених в адміністративному позові та додаткових письмових обґрунтувань до позовної заяви.

Представник Відповідача в судове засідання для розгляду справи по суті не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Судом визнано неявку представника Відповідача неповажною, та на підставі приписів ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності представника Відповідача.

Представником Відповідача були надані до суду заперечення на адміністративний позов (т. 2 а.с. 32-34), в яких останнім зазначено, що Відповідач заперечує проти позову у повному обсязі, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для у забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №294 та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, основними завданням Держархбудінспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Відповідно до ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 22 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.201 1 року, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до п. 10 Закону України «Про регулювання у сфері містобудівної діяльності» та п. 17 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п'яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру. Відповідач зазначив, що у позовній заяві Позивача не зазначено жодного пункту у декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир № 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних - розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель» від 09.06.2015 року № ОД 70, замовник ОСОБА_3, який не був заповнений у встановленому порядку. Також у позовній заяві не зазначено жодного пункту у декларації, в якому : були би зазначені недостовірні данні. Таким чином, неповнота та недостовірність даних, поданих у декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир № 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель», замовник ОСОБА_3, зареєстрованої ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 09.06.2015 року № ОД 70, не має жодного конкретного обґрунтування у позовній заяві.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в судове засідання для розгляду справи по суті не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, письмових пояснень по суті спору, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Судом визнано неявку третьої особи без самостійних вимог на предмет позову, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, неповажною та на підставі приписів ч. 4 ст. 128 КАС України ухвалено рішення про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, в судове засідання для розгляду справи по суті не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності (т.1 а.с.192).

Ухвалою суду від 12.05.2016 року, занесеною до журналу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, в судове засідання для розгляду справи по суті не з'явився, подав письмові пояснення в яких просив розглядати справу за його відсутності та прийняти по справі законне, обґрунтоване рішення відповідно до норм законодавства (т.4 а.с.87-89). В письмових поясненнях представник третьої особи зазначив, що Управлінням 30.04.2014 року замовнику ОСОБА_3 були надані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою м. Одеса, Приморський район, вул. Троїцька, 34 (вих. №01-07/118). Відповідно до п. 2. Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального

господарства України від 07.07.2011 р. № 109 (далі - Порядок), містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури за наявності переліку документів, необхідних для їх видачі, та являють собою документ, який дозволяє тільки проектування, а не будівництво, в якому зазначені умови та обмеження, яких повинні дотримуватися проектувальники при складі завдання на проектування та розробці проектної, робочої, проектно-кошторисної та науково-дослідницької документації. Відповідно до п.п. 2.2. Порядку згоди власників суміжних приміщень та інших мешканців будинку не входять до переліку документів, що надаються замовником для отримання містобудівних умов та обмежень. Згідно ч. 6 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво обєктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами. У звязку із чим, перевірити відповідність розробленої проектної документації вихідним даним на проектування, у тому числі містобудівним умовам та обмеженням, управління не має повноважень. У відповідності із Положенням про управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 16.04.2013 р. №3295-VІ, управління не наділено повноваженнями вести проектування. Такі роботи може проводити проектна або експертна організація, у якої є ліцензія або сертифікат на право виробництва такого виду робіт. Також управління не наділено повноваженнями вести контроль за проектними організаціями, проводити перевірки законності розробки проектної документації яких-небудь обєктів та перевіряти відповідність проектних робіт, які випускаються ними, діючим державним будівельним нормам. Крім того, відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» функції контролю за відповідністю виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації належать інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради, в судовому засіданні висловила незгоду ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради з адміністративним позовом з огляду на його необґрунтованість, а тому просила в його задоволенні відмовити.

В судовому засіданні представники третьої особи без самостійних вимог на предмет позову, ОСОБА_3, висловили свою незгоду з заявленими позовними вимогами, вважали позов таким що не підлягає задоволенню з підстав, зазначених у письмових поясненнях стосовно адміністративного позову (т.1 а.с.104-108, т.4 а.с.79-82). В судовому засіданні представники третьої особи зазначили, що ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 14.11.2013 року, який зареєстровано у реєстрі за № 6958. На підставі технічного паспорту від 15.02.2007 року та вищезазначеного договору веранда площею 12,8 кв.м. увійшла в загальну площу об'єкта і не є самочинно збудованою. Зазначені обставини, на думку третьої особи підтверджуються і «Пояснительной запиской» до проекту «Реконструкції нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення, магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10, 11, 12, 13, 14 без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель». Крім того, представники третьої особи вказали, що мешканцями будинку, окрім заявника ОСОБА_1 та її дочки, які проживають на другому поверсі внутрішнього дворового флігеля літ. Б на плані будівного кварталу буд. 34 по вул. Троїцька (вул. Ярославського), м. Одеса, було погоджено проект, про що свідчать їхні підписи, а існуюча веранда першого поверху ніяк не може впливати ні на обмеження доступу світла, сонця та повітря, а тим більш появи вогкості у житлових приміщеннях. Також, на думку третьої особи, у зв'язку з тим, що об'єкт реконструкції відноситься до об'єктів I-Ш категорії складності, неможливо застосовування ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тому копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою не відноситься до переліку документів, які потрібні для одержання декларації про початок будівельних робіт.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що за № ОД 70 09.06.2015 року Відповідачем була зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель», замовник ОСОБА_3.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як випливає зі змісту ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, якщо Позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, проте обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Тобто, за відсутності, зокрема, протиправної поведінки субєкта владних повноважень адміністративний суд не вправі зобовязати такого субєкта владних повноважень вчиняти певні дії на задоволення заявлених в адміністративному позові вимог.

Враховуючи покладені КАС України завдання адміністративного судочинства, що полягають, зокрема, у захисті порушених прав, свобод або інтересів особи, слід зазначити, що реалізація покладених завдань можлива лише за умови, що права, свободи та інтереси Позивача є порушеними на момент звернення до суду за їх захистом, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості захисту в адміністративному судочинстві прав у майбутньому без встановлення такого порушення, а лише допускаючи можливість подальшої неправомірної поведінки суб'єкта оскарження.

Право на захист є самостійним суб'єктивним правом, яке з'являється у власника прав лише в момент їх порушення або оспорювання та реалізується в межах охоронюваних правовідносин, які при цьому виникли.

При цьому, обґрунтованість вимог Позивача має ґрунтуватися на наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між Позивачем та контролюючим органом, протиправні дії якого, на суб'єктивну думку Позивача, порушили його право. Факт порушення права Позивача та, як наслідок, наявність спірних правовідносин потребують доведення та встановлення в ході судового розгляду справи.

Як вбачається зі змісту прохальної частини заявленого адміністративного позову, Позивачем не ставиться питання щодо визнання протиправності дій чи бездіяльності Відповідача, як субєкта владних повноважень.

Поряд з цим, Позивач просить зобовязати ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель» № ОД 70 від 09.06.2015 року, замовник ОСОБА_3, скасувати зазначену декларацію та вилучити з реєстру дозвільних документів запис про реєстрацію вказаної декларації.

За правилами п. 14 Порядку виконання підготовчих робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація декларації підлягає скасуванню Інспекцією у разі виявлення останньою недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Тобто, обов'язок скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт виникає у органу державного архітектурно-будівельного контролю лише після встановлення цим органом (а не іншою особою) за результатами здійснення контрольних заходів (проведення перевірки у визначених законодавством випадках), недостовірності даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належно затвердженого проекту.

В даному випадку, Позивачем не надано суду жодних доказів встановлення ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області недостовірності даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Більш того, згідно наявного в матеріалах справи листа ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №01/11-10154 від 08.09.2015 року (т.1 а.с.17), за заявою Позивача ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області була проведена перевірка дотримання вимог чинного містобудівного законодавства за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 34, у Приморському районі. Так, перевіркою з виїздом на місце та враховуючи надані та предявлені документи Відповідачем встановлено, що за вищевказаною адресою на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 70 від 09.06.2015 року виконуються будівельні роботи з реконструкції нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10, 11, 12, 13, 14, без змін геометричних розмірів фундаменту в плані, без змін висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням їх під кафе та міні-готель. Недостовірності даних, зазначених у наведеній декларації, які є підставою вважати вказаний об'єкт самочинним будівництвом Відповідачем встановлено не було.

За викладених обставин, враховуючи, що за правилами Порядку виконання підготовчих робіт у Відповідача виникає обовязок скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт лише після встановлення ним (а не іншою особою) за результатами здійснення контрольних заходів недостовірності даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, проте таких даних останнім встановлено не було, суд вважає, що підстави для зобовязання Відповідача скасувати реєстрацію оскаржуваної декларації про початок виконання будівельних робіт, скасувати саму декларацію та вилучення з реєстру дозвільних документів запис про реєстрацію вказаної декларації відсутні.

Що стосується посилань Позивача, які нею наведені в мотивувальній частині заявленого позову, як підстава для його задоволення та зобовязання Відповідача скасувати реєстрацію оскаржуваної декларації, на допущені грубі порушення з боку Відповідача при видачі декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 70 від 09.06.2015 року, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

При цьому, форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно вимог п.п. 8, 9, 11, 12 Порядку виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, другий залишається в Інспекції, яка її зареєструвала.

Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження до неї декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Отже, як передбачено вказаним Порядком, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю при прийнятті рішення про реєстрацію декларації керується лише даними, що зазначені у ній та наданих документах, проводить перевірку правильності заповнення декларації.

За змістом п.8 вказаного Порядку та ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» саме замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Тобто, виходячи із положень зазначеного нормативного акту, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області при вирішенні питання про реєстрацію спірної декларації повинна була перевірити повноту даних, зазначених у декларації. Відповідальність же щодо повноти та достовірності даних, зазначених у цій декларації, покладається на замовника.

З огляду на викладене, оскільки реєстрація декларації здійснюється за декларативною процедурою без перевірки викладених в ній даних та в її реєстрації може бути відмовлено тільки в разі її подання чи оформлення з порушенням встановлених вимог, за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій декларації відповідає замовник будівництва, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у Відповідача були відсутні підстави для відмови у реєстрації спірної декларації враховуючи, що остання була заповнена належним чином.

В свою чергу, як вже зазначалось вище, підстави для скасування реєстрації декларації визначені у ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, за приписами ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Аналогічні норми містять і Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року (у наведеній редакції).

Отже, чинним, на день реєстрації декларації про початок будівельних робіт, законодавством чітко передбачені підстави, за наявності яких реєстрація поданої декларації про початок виконання будівельних робіт підлягає скасуванню.

До таких підстав віднесено виявлення у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних, але не будь-яких, а лише, тих, які дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Об'єкт слід вважати самочинним будівництвом, зокрема, за наявності хоча б однієї з таких обставин: об'єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; об'єкт будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; об'єкт будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

В свою чергу, наслідком виявлення інших недостовірних відомостей не є скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

В ході розгляду справи судом встановлено, що у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 70 від 09.06.2015 року замовником будівництва ОСОБА_3 було вказано про наявність проектної документації на будівництва обєкта «Реконструкції нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10, 11, 12, 13, 14 без змін геометричних розмірів фундаменту в плані, без змін висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням їх під кафе та міні-готель», адреса: м. Одеса, вул. Троїцька, 34, категорія складності: ІІІ, яка розроблена ФОП ОСОБА_4, головний архітектор ОСОБА_5

Зазначені дані підтверджені в ході розгляду справи наданою третьою особою належним чином засвідченою копією робочого проекту реконструкції приміщень трьохповерхової будівлі під кафе та міні-готель без розширення за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 34 (т.4 а.с.1-71).

При цьому, суд враховує, що за правилами п.4 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року, передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт обєктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення може проводитися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

За таких обставин, враховуючи, що третьою особою здійснюється реконструкції нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10, 11, 12, 13, 14 без змін геометричних розмірів фундаменту в плані, то остання у поданій декларації про початок виконання вказаних робіт при зазначені інформації про земельну ділянку цілком правомірно послалась на наведений п.4 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466.

Також, в силу положень ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» при будівництві об'єктів, що належать до I-III категорій складності замовник має право виконувати будівельні роботи саме після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт.

Тобто, фактично подана третьою особою декларація про початок виконання будівельних робіт на обєкті ІІІ категорії складності від 09.06.2015 року № ОД 70 і є документом, який дає право виконувати будівельні роботи.

В даному випадку, звертаючись з даним позовом, Позивачем не вказано жодної обставини, яка б свідчила про внесення замовником - ОСОБА_3 до декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом та не надано жодних доказів у підтвердження таких обставин.

В свою чергу, судом також не було встановлено наявності підстав для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, передбачених ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, не встановлено фактів зазначення третьою особою недостовірних даних, які б були підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Наведені Позивачем в заявленому позові обставини, які на думку Позивача, свідчать про незаконність реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт жодним чином не свідчать про те, що об'єкт будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 34 є самочинним будівництвом, а тому не можуть бути підставою для скасування реєстрації зазначеної декларації.

В адміністративному Позиві посилається на те, що третьою особою в план реконструкції безпідставна була включена самочинна прибудова (веранда), що виходить за межі фундаменту.

Проте, зазначені доводи Позивача спростовуються наданим третьою особою та наявним в матеріалах справи технічним паспортом від 15.02.2007 року на квартиру № 10, вул. Троїцькій, 34, в м. Одесі, з якого вбачається, що станом на момент укладення між ПАТ КБ «Правекс банк» та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу від 14.11.2014 року, вказана прибудова (веранда) площею 12,6 вже була побудована та стала обєктом купівлі-продажу за цим договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_3 про зобовязання ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир № 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель від 09.06.2015 року № ОД 70, замовник ОСОБА_3, зобовязання ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області вилучити з відповідного Єдиного реєстру запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир № 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель від 09.06.2015 року № ОД 70, замовник ОСОБА_3, зобовязання ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир № 10,11,12,13,14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель» від 09.06.2015 року № ОД 70, замовник ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_3 про зобовязання ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир № 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель від 09.06.2015 року № ОД 70, замовник ОСОБА_3, зобовязання ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області вилучити з відповідного Єдиного реєстру запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир № 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель від 09.06.2015 року № ОД 70, замовник ОСОБА_3, зобовязання ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир № 10,11,12,13,14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель» від 09.06.2015 року № ОД 70, замовник ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

13 липня 2016 року.