Справа № 804/6115/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2016 рокусправа № 804/6115/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову: Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі №804/6115/15

за позовом: Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до: Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт»

про: стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені ,

встановив:

В травні 2015 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» про стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1 470 157,50 грн. та пені у розмірі 1 470,16 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано посиланням на відсутність вини підприємства у невиконанні нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Суд зазначив, що відсутні правові підстави для застосування до відповідача економічних санкцій відповідно до ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач звернувся із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На думку позивача, аналіз ст. ст. 19, 20 Закону "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - закон № 875-XII) дає підстави вважати, що сплата адміністративно - господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів повинна здійснюватись суб'єктом господарювання незалежно від наявності або відсутності вини підприємства у невиконанні нормативу.

Відповідач надав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване.

Відповідач також зазначив, що у 2014 році надавалися звіти до відділення Фонду соціального захисту інвалідів, відомості про середню річну заробітну плату на підприємстві, середньооблікову численність штатних працівників облікового складу та про кількість інвалідів, що працюють на підприємстві.

На підприємстві постійно створюються робочі місця для інвалідів. Протягом 2014 року до Центрів зайнятості подавались звіти згідно чинного законодавства, що в свою чергу, свідчить про те, що в діях Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» відсутній склад правопорушення, оскільки було виконано всі вимоги, покладені на підприємство відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України»

Крім того, норми чинного законодавства України щодо соціальної захищеності інвалідів свідчать про те, що на підприємства покладено обов'язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не обов'язок їх безпосереднього працевлаштування.

Отже, якщо роботодавець вживав необхідних заходів для недопущення господарського правопорушення, то застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій у зв'язку з меншою, ніж установлено нормативом, середньообліковою численністю працюючих інвалідів, є безпідставним.

Представник позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, Міським комунальним підприємством «Дніпропетровський електротранспорт» подано до Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік, відповідно до змісту якого середньооблікова чисельність працюючих на підприємстві відповідача у 2014 році складала 2501 особу, фонд оплати праці за 2014 рік становив 89679,60 тис. грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника у 2014 році складала 35857,50 грн. В даному звіті відповідачем зазначено, що норматив створення робочих місць для інвалідів складає 100 робочих місць, середньооблікова кількість працюючих інвалідів склала 59 осіб.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ст. 20 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Таким чином, матеріали справи підтверджують факт невиконання відповідачем нормативу працевлаштування інвалідів та обґрунтованість розрахунку суми адміністративно-господарських санкцій, здійсненого позивачем.

Однак, загальні принципи застосування відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності визначені у Господарському кодексі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою названої статті встановлено, зокрема, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні"покладає на підприємство обов'язок створити (пристосувати), атестувати належним чином робочі місця для працевлаштування інвалідів та повідомити про це органи перелічені в ч.1 ст. 18 Закону, а ті в свою чергу зобов'язані направити підприємству на працевлаштування інвалідів, а тому суд вважає, що на підприємства покладено обов'язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не обов'язок їх безпосереднього працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено письмовими доказами, на протязі 2014 року відповідач подавав до Лівобережного районного центру зайнятості та Кіровського районного центру зайнятості звіти про наявність вільних робочих місць за формою 3-ПН, в яких були заявлені вакантні посади для осіб, яким встановлено інвалідність. Звіти за формою державної статистичної звітності № 3-ПН містять вичерпну інформацію про наявність на підприємстві вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів протягом звітного періоду.

Судом встановлено, що випадків відмови у працевлаштуванні інвалідів не було.

Крім того, підприємством вживались заходи щодо пошуку інвалідів, зокрема розміщувались оголошення про працевлаштування інвалідів на квитках, транспорті, тощо.

Виходячи з зазначених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача, стосовно того, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

На думку суду апеляційної інстанції, сукупність названих обставин свідчить, що Міське комунальне підприємство «Дніпропетровський електротранспорт» вживало належні заходи щодо пошуку та працевлаштування інвалідів, що виключає підстави для застосування санкцій, передбачених ст. 20 Закону №875-XII.

Отже, висновки суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні позову є законними та обґрунтованими.

Виходячи з викладеного, апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів слід залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року - без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року Дніпропетровському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. Згідно ч.1 ст.98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Таким чином слід стягнути з відповідача судовий збір у сумі 5359,20 грн.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі №804/6115/15 - без змін.

Стягнути з Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, 49101, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 11) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5359,20 грн. за реквізитами:

отримувач коштів УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274 Банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ Код банку отримувача (МФО)805012 Рахунок отримувача 1004 Код класифікації доходів бюджету 22030101.

призначення платежу: *; 101; судовий збір: за апеляційною скаргою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ().

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу суду в повному обсязі складно 13.07.2016 року

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун