Справа № 826/16541/15
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Безименної Н.В.,

Файдюка В.В.,

при секретарі судового засідання: Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року позовні вимоги ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест» задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 03.08.2015 р. № , № .

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які прибули в судове засідання, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Компанія «Рубіж» за серпень 2014 року, ПП «Пром-Тех-Снаб» за жовтень 2014 р., ПП «Гідро-Трейд» за листопад 2014 р., ТОВ «Пан Енерго» за листопад 2014 р., ПП «Євротерм-Львів» за січень 2015 р., ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» за січень 2015 р., ТОВ «Постач-М» за січень 2015 р., ТОВ ВКП «Еско» за січень 2015 р., ТОВ «Метал Холдінг Трейд» за лютий 2015 р., ТОВ «АЕК Інжиніринг» за лютий 2015 р., ТОВ «ТБ 1999» за лютий 2015 р., ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» за лютий 2015 р., ТОВ «Вікол» за лютий 2015 р.

За результатами перевірки складено акт від 13.07.2015 р. № 652/26-54-22-02/31175387 та винесено податкове повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 131 981,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 03.08.2015 р. № 004932202, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 148 747,50 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 99 165,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 49 582,50 грн. Вважаючи протиправними зазначені рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується колегія суддів.

Згідно пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду.

Відповідно до п.198.1, п.198.3. ст.198 Кодексу, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт і послуг), вартість яких відноситься до складу витрат виробництва (обігу). Право на нарахування податкового кредит виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до п.201.10. ст.201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, до складу валових витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, входять: витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інші витрати, визначені згідно з пунктами 138.5, 138.10 -138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, згідно з підпунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом 2 цього Кодексу.

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (надалі - Закон №996) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку (який основою будь-якого іншого обліку) господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження включення витрат на оплату виконаних робіт до складу валових витрат підприємства, а також для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за виконані роботи до складу податкового кредиту, необхідні первинні документи (платіжні доручення, податкові накладні, акти виконаних робіт тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст.1 зазначеного закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 Закону №996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, між ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест» (генпідрядник) та ТОВ «Компанія «Рубіж» (субпідрядник) укладено договори підряду № 25 від 19.05.2014 р., № 43 від 21.08.2014 р., відповідно до умов якого субпідрядник зобов'язується за завданням генпідрядника виконати за рахунок власних або залучених матеріалів, сил, засобів, техніки і устаткування, та здати генпідряднику в установлений даним договором строк комплекс робіт по монтажу та пусконалагодженню систем протипожежного захисту на об'єкті у відповідності до проектної документації та діючих нормативних актів. Субпідрядник здійснює постачання обладнання на умовах DDP-Київ (Інкотермс-2000) на адресу: вул. Семена Скляренка, 17. Всі витрати та ризики, пов'язані із доставкою обладнання за вказаною адресою несе субпідрядник.

На підтвердження виконання умов договору підряду № 25 від 19.05.2014 р. позивачем надано суду договірну ціну, локальний кошторис на будівельні роботи, графік виконання робіт (а.с. 167-192, а.с. 195-202, а.с. 219-231 том 1), додаткову угоду щодо зміни вартості робіт № 1 від 20.10.2014 р.; акт на додаткові роботи (а.с. 203 - 242 том 1), акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (а.с. 243-245 том 2).

На підтвердження відображення податкових зобов'язань сум нарахованих (сплачених) ПДВ за договором № 43 від 21.08.2014 р. позивачем надано виписану ТОВ «Компанія «Рубіж» податкову накладну від 21.08.2014 р. № 11, за договором № 25 від 19.05.2014 р. - податкову накладну від 29.08.2014 р. № 56.

На підтвердження розрахунків між сторонами позивачем надано картки рахунку за серпень 2014-вересень 2015 р., банківські виписки (а.с. 248-255 том 1).

На підтвердження господарських взаємовідносин з ПП «Пром-Тех-Снаб» позивачем надано суду податкові накладні (а.с.3-13 том 2), які свідчать про відображення податкових зобов'язань сум нарахованих (сплачених) ПДВ у зв'язку із виконанням договору; видаткові накладні (а.с. 14-24 том 2), які свідчать про передачу товарів; товарно-транспортні накладні (а.с. 25-35 том 2), які свідчать про перевезення товарів; картки рахунку, банківські виписки (а.с. 36-43 том 2), які свідчать про оплату за придбані товари; довідку про вартість виконаних будівельних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 44-80 том 2).

На підтвердження господарських взаємовідносин з ПП «Гідро-Трейд» позивачем надано суду: накладні (а.с. 83-92, а.с. 99-104 том 2), податкові накладні (а.с. 93-98 том 2), картки-рахунку, банківські виписки (а.с. 105-120 том 2), довідку про вартість виконаних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 121-150 том 2).

На підтвердження господарських взаємовідносин із ТОВ «Трансбуд 1999» позивачем надано суду договір поставки № 03-2014 від 01.04.2014 р., предметом якого є поставка ТОВ «БК «Міськбудінвест» цегли керамічної рядової, що відповідає вимогам ДСТУ Б В 27-61-2008. Як вбачається із специфікації № 1 до вказаного договору ТОВ «Трансбуд 1999» зобов'язується поставити покупцю цеглу керамічну М-125.

Розрахунки між сторонами здійснювалися шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог (протокол про припинення зобов'язань зарахуванням від 27.08.2015 р.), на підтвердження передачі товару сторонами було підписано видаткові накладні (а.с. 160- 178 том 2), товарно-транспортні накладні (а.с. 179-196 том 2), податкові накладні (а.с. 197-228 том 2), картку рахунку, банківські виписки (а.с. 229-234 том 2), довідку про вартість виконаних робіт, акт приймання-передачі виконаних робіт (а.с. 236-270 том 2).

На підтвердження реальності господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Вікол.» суду надано договір поставки № 36 від 27.02.2015 р., предметом якого є поставка товару за цінами, визначеними в рахунках-фактурах.

Згідно видаткової накладної № 36 від 27.02.2015 р. ТОВ «Вікол.» було поставлено позивачу праймер бітумний на суму 12 000,00 грн. та мастику гідроізоляційну бітумно-бутилкаучкову на суму 142 480,00 грн.

Згідно наявної в матеріалах справи товарно-транспортної накладної № Р84 від 26.02.2015 р. товар було поставлено за адресою, визначеною у договорі: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Жовтнева, буд. 31-а.

На виконання вказаного договору ТОВ «Вікол.» виписано позивачу податкову накладну від 27.02.2015 р. № 56. Оплата за отримані товари здійснена, згідно із карткою рахунку та банківських виписок, наявних в матеріалах справи (а.с.13-14 том 3).

Виконання робіт підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 16-22 том 3).

Разом з тим, висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства по взаємовідносинам із ТОВ «Компанія «Рубіж» за серпень 2014 р. зроблені з огляду на аналіз податкової звітності його контрагента ТОВ «Брокбудкепітал». Так, при проведенні аналізу бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» податкових накладних та номенклатури робіт, послуг по ланцюгу постачання за серпень 2014 року, встановлено, що ТОВ «Брокбудкепітал» придбавало фільтри для повітря, фільтр салону, ванну акрилову та інше. З урахуванням наведеного, відповідачем зроблено висновок про неможливість ТОВ «Компанія «Рубіж» виконання будівельно-монтажних та інших робіт на об'єкті будівництва ТОВ «БК «Міськбудінвест» по ланцюгу постачання від ТОВ «Брокбудкепітал».

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Компанія «Рубіж» за серпень 2014 р., ПП «Пром-тех-снаб» за жовтень 2014 р., ПП «Гідро-Трейд» за листопад 2014 р., ТОВ «Фірма «Авітехсервіс» за січень-лютий 2015 р., ТОВ «Трансбуд 1999» за лютий 2015 р., ТОВ «Вікол.» за лютий 2015 р., то судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі операції здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відповідачем не спростовано того факту, що на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Компанія «Рубіж», ПП «Пром-тех-снаб», ПП «Гідро-Трейд», ТОВ «Фірма «Авітехсервіс», ТОВ «Трансбуд 1999», ТОВ «Вікол.» не були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та як платники податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені з огляду аналіз бази «Єдиний реєстр податкових накладних», зареєстрованих податкових накладних із ТОВ «Компанія «Рубіж» за серпень 2014 р., ПП «Пром-тех-снаб» за жовтень 2014 р., ПП «Гідро-Трейд» за листопад 2014 р., ТОВ «Фірма «Авітехсервіс» за січень-лютий 2015 р., ТОВ «Трансбуд 1999» за лютий 2015 р., ТОВ «Вікол.» за лютий 2015 р.

Разом з тим, відповідачем не доведено факту, що податкові накладні, які, з його висновків не були зареєстровані у ЄРПП, підлягали обов'язковій реєстрації у ЄРПП, зокрема, ті що були виписані на суму до 10 000,00 грн. Крім того, відповідачем не було враховано, що придбання товарів могло бути здійснено і в інший період, окрім перевіряємого.

Відповідачем не доведено, що товари придбані контрагентами позивача, зокрема, сантехнічні, були придбані саме для реалізації позивачу та були використані для виконання робіт саме позивачем. Окрім того, відповідачем не перевірявся податковий статус таких контрагентів, зокрема, чи придбавалися товари цими контрагентами у неплатників ПДВ, оскільки в цьому випадку транзакція не відображається в базі даних «Єдиний реєстр податкових накладних».

При цьому, сам факт відсутності проведення перевірок ТОВ «Компанія «Рубіж», ПП «Пром-тех-снаб», ПП «Гідро-Трейд», ТОВ «Фірма «Авітехсервіс», ТОВ «Трансбуд 1999», ТОВ «Вікол.» свідчить про те, що висновки відповідача щодо неможливості поставки товару та виконання робіт цими контрагентами для позивача є необґрунтовані та документально не підтверджені.

Позивачем не надано доказів того, що податкові накладні, виписані ПП «Пром-тех-снаб» за жовтень 2014 р. є підробленими.

При цьому, посилання відповідача на відсутність у товарно-транспортних накладних автомобільного перевізника, замовника автотранспортних послуг, вантажовідправника, вантажоодержувача, пункту навантаження є безпідставними, оскільки останні не є первинними документами, які впливають на формування податкового кредиту платника податку, а тому відсутність певної інформації в останніх не може впливати на право позивача щодо формування податкового кредиту з ПДВ.

Також, необхідно зазначити, що проводячи перевірку ТОВ «БК «Міськбудінвест», відповідач фактично обмежився лише аналізом бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних», при цьому, питання фактичної наявності виконаних робіт відповідачем досліджено не було.

При цьому, в акті перевірки від 13.07.2015 р. № 652/26-54-22-02/31175387 відповідачем не наведено жодного доказу того, що укладені між позивачем і ТОВ «Компанія «Рубіж», ПП «Пром-тех-снаб», ПП «Гідро-Трейд», ТОВ «Фірма «Авітехсервіс», ТОВ «Трансбуд 1999», ТОВ «Вікол.» угоди суперечать актам цивільного законодавства чи свідчать про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання цих угод або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету тощо.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що податковий кредит був сформований позивачем на підставі належним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ТОВ «Компанія «Рубіж», ПП «Пром-тех-снаб», ПП «Гідро-Трейд», ТОВ «Трансбуд 1999», ТОВ «Вікол.».

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийнятих ним рішень.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Водночас, доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а отже, не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 94, 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві на користь спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві; код банку отримувача (МФО) - 820019; рахунок отримувача - 1007; код класифікації доходів бюджету - 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5359,20 грн. (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять грн. 20 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі 13.07.2016р.

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Безименна Н.В.

Файдюк В.В.