Справа № 826/13135/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
13 липня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сорочко Є.О.
суддів: Федотова І.В.
за участю секретаря Запорожченко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, Державної пенітенціарної служби України, Національного агентства України з питань державної служби про визнання протиправними та скасування розпорядження, наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів, визнання дій протиправними, -
ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, Державної пенітенціарної служби України, Національного агентства України з питань державної служби про визнання протиправними та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. №683-р "Про звільнення ОСОБА_3 з посади Голови Державної пенітенціарної служби України", наказу Державної пенітенціарної служби України від 14.08.2014 р. №118 о/с, поновлення на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 06.08.2014 р. до моменту винесення рішення у справі. Визнання незаконним та скасування наказу Національного агентства України з питань державної служби від 17.07.2014 р. №108 "Про проведення службового розслідування".
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2015 р. провадження у справі в частині вимог про визнання протиправним акту службового розслідування від 31.07.2014 р. - закрито.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. №683-р "Про звільнення ОСОБА_3 з посади Голови Державної пенітенціарної служби України", накази Державної пенітенціарної служби України від 14.08.2014 р. №118 о/с та від 15.08.2014 р. №119 о/с. Поновлено ОСОБА_3 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України та стягнуто з Державної пенітенціарної служби України на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.08.2014 р. В іншій частині позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 квітня 2016 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року залишено без змін.
До Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення по справі, яким позивач просить суд вирішити питання щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку.
У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, зокрема, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року вирішено позовні вимоги щодо стягнення з Державної пенітенціарної служби України на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100
Отже, розмір середнього заробітку ОСОБА_3 за час вимушеного прогулу підлягає вирішенню судом додатковою постановою.
Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.
Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100
Відповідно до пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.
За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.
Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Як було встановлено судом, позивача звільнено 06.08.2014 р. та поновлено на посаді постановою суду апеляційної інстанції 26.03.2015 р. Тобто період вимушеного прогулу позивача становить з 07.08.2014 р. по 26.03.2015 р., що складає 161 робочий день.
Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить (646,66 х 161) 104112,26 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, шляхом ухвалення додаткової постанови про визначення розміру середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу за період з 07.08.2014 р. по 26.03.2015 р., що становить 104112,26 грн. та підлягає стягненню з Державної пенітенціарної служби України.
Керуючись ст. 41, 160, 168, 196, 198, 205, 207 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, Державної пенітенціарної служби України, Національного агентства України з питань державної служби про визнання протиправними та скасування розпорядження, наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів, визнання дій протиправними, - задовольнити.
Ухвалити додаткову постанову, якою визначити розмір середнього заробітку ОСОБА_3 за час вимушеного прогулу за період з 07.08.2014 р. по 26.03.2015 р., що становить 104112,26 грн. та підлягає стягненню з Державної пенітенціарної служби України.
Дане рішення є невід'ємною частиною постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді: Федотов І.В.

Межевич М.В.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Межевич М.В.

Горбань Н.І.