Справа № 826/4917/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 липня 2016 року № 826/4917/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «ПРОДМАРТ» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «ПРОДМАРТ» (далі - позивач та/або ПП «ПРОДМАРТ») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач та/або податковий орган, контролюючий орган), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 16.03.2016, прийняте Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підстави для нарахуванням відповідачем штрафних санкцій були відсутні, оскільки станом на час перевірки жодної несплати узгодженого грошового зобов'язання від 25.01.2016 не було.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

В судове засідання 17.05.2016 представник відповідача не прибув, про дату час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За таких обставин, з огляду на неявку відповідача в судове засіданні судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку приватного підприємства «ПРОДМАРТ» з питань своєчасності сплати орендної плати за земельні ділянки за 2015 рік.

За наслідком проведеної перевірки 26.02.2016, відповідачем складено акт №98/12-03-13 від 26.02.2016 про результати камеральної перевірки своєчасності сплати орендної плати за земельні ділянки (далі - акт перевірки).

Зі змісту акту перевірки слідує, що податковим органом встановлено порушення позивачем п. 57.21 ст. 57 та ст. 287 ПК України.

На підставі зазначених висновків, Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення - рішення № від 16.03.2015, яким приватне підприємство «ПРОДМАРТ» зобов'язано сплати штраф у розмірі 10% у сумі 48 398, 61 грн за затримку на 5 календарних днів сплати грошового зобов'язання у розмірі 483 986, 10 грн (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки узгоджене податкове зобов'язання ним було сплачено, а помилка в частині задвоєння податкового зобов'язання у уточнюючій декларації від 20.01.2016 була виправлена шляхом подання уточнюючої декларації від 25.01.2016.

Вирішуючи спір по суті, суд керується чинним законодавством на момент виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Пунктом 50.1 ст. 50 ПК України визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Згідно п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Водночас, платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним (п. 286.3 ст. 286 ПК України).

Пунктом 126.1 ст. 126 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Так, судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 по справі №910/23513/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015 внесено зміни до пункту 4.2. договору оренди земельної ділянки від 05.04.2007 укладеного між Київською міською радою та Приватним підприємством «Продмарт», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем'яненко Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1083, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис 16.04.2007 за № 78-6-00434, виклавши його у наступній редакції: «Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3 % (три відсотки) від її нормативної грошової оцінки».

Як стверджує позивач, на підставі вказаного рішення ним було сплачено суму, на яку збільшився податок (порівняно з 1,5 %) з урахуванням самостійно нарахованого штрафу 3% та пені у загальному розмірі 547 000, 00 грн. Вказані обставини підтверджуються платіжним дорученням №962 від 19.01.2016, копія якого долучена до матеріалів справи.

В подальшому, приватним підприємством «ПРОДМАРТ» 20.01.2016 подано уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за № щодо збільшення суми податку за період з 21.04.2015 по 31.12.2015 включно на суму 515 500, 36 грн, а також суми штрафу у розмірі 15 465, 00 грн та пені 15 046, 74.

Позивач у позовній заяві зазначає, що при поданні уточнюючої декларації в останній було допущено помилку, а саме помилково продубльовано показники у рядку 5 «Нараховано до збільшення податкового зобов'язання за 2015 рік на періоди, за якими не настав термін сплати», які вже були враховані та відображені в рядку 7 «Розмір заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів або поточного року, за який минув термін сплати».

Враховуючи вказані обставин, приватним підприємством «ПРОДМАРТ» 25.01.2016 було подано ще одну уточнюючу декларацію за № для коригування помилкового завищення, подвоєного зобов'язання позивача.

Проаналізувавши вказані обставини суд дійшов до висновку, що фактично сума податкового зобов'язання приватним підприємством «ПРОДМАРТ» не збільшувалася.

Разом з цим, судом встановлено, що камеральна перевірка була здійснена 26.02.2016, тобто після подання позивачем уточнюючої декларації 25.01.2016.

Таким чином, в контексті 54.1 ст. 54 ПК України саме сума грошового зобов'язання визначена в уточнюючій декларації від 25.01.2016 є узгодженою.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи наявне платіжне доручення від 19.01.2016 №962, що підтверджує сплату узгодженого грошового зобов'язання визначеного в уточнюючій декларації від 25.01.2016, а також, звертаючи увагу на те, що акт перевірки та оскаржуване рішення складені відповідачем після подання позивачем уточнюючої декларації від 25.01.2016 (реєстраційний номер ), доказів невідповідності якої вимогам законодавства відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що приватним підприємством «ПРОДМАРТ» не було допущено несплати узгодженої суми грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності протягом строків, визначених чинним законодавством, у зв'язку з чим оскаржуване рішення є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Разом з цим, суд відхиляє доводи Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо подання уточнюючої декларації від 25.01.2016 після граничного строку терміну подачі податкової декларації, оскільки матеріалами справи вказані доводи спростовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги, у той час коли, відповідачем на підставі ч. 2 ст. 71 КАС України доводи позивача не спростовано.

З урахуванням вищевказаного, адміністративний позов підлягає до задоволення.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що адміністративний позов підлягає до задоволення судові витрати слід присудити на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 71, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги приватного підприємства «ПРОДМАРТ» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 16.03.2016 року, прийняте Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Судові витрати в розмірі 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. присудити на користь приватного підприємства «ПРОДМАРТ» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов