Справа № 820/581/16
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 р. Справа № 820/581/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І. ,

представника позивача Савві Л.Є.,

представника відповідача Троцко Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. по справі № 820/581/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод", звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - відповідач), у якому просив суд скасувати рішення № 3/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, та розглянути справу без участі його представника.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 21.08.2015 року керівництвом СДПІ ОВП у М.Харкові МГУ ДФС відносно позивача прийняте рішення № 3/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосований штраф у розмірі 486711,92 грн. та нарахована пеня за період з 21.01.2015 року по 30.04.2015 року у розмірі 197188,54 грн.

Не погодившись з вказаним рішення позивач оскаржив його до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби-Центральний офіс-скарга від 03.09.2015 року № 296/54-а.

Рішенням Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби-Центральний офіс від 05.10.2015 року № 22712/10/28-10-10-4-33 вказана скарга позивача залишена без розгляду на підставі п.1.2. Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 року за № 452.

19 жовтня 2015 року підприємством направлена скарга до Державної фіскальної служби України на рішення Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби-Центральний офіс від 05.10.2015 року № 22712/10/28-10-10-4-33, за результатами розгляду якої скарга направлена на повторний розгляд.

За результатами повторного розгляду скарги позивача від 05.10.2015 року № 296/54 рішенням Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби-Центральний офіс від 15.12.2015 року № 274138/10/28-10-10-4-33 у задоволенні скарги відмовлено. Не погодившись із вказаним рішенням позивач звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України та рішенням ДФС України від 29.01.2016 року № 1788/6/99-99-10-01-07-25 скарга позивача на рішення № 3/ від 21.08.2015 року залишена без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений діючим законодавством.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до абзацу 1,3,4 ч. 4 ст.25 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплаторгану доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення у єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно абзацу 5,6 ч.4 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Згідно ч.10, п.п.2 п. 11, 14 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а саме за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до ч.13 ст.25 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про те, що несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування утворилося внаслідок неправомірної бездіяльності Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові, з огляду на наступне.

Так, підприємство позивача, станом на 01.10.2014 р., мало переплату у розмірі 9 421 115 грн. по зобов'язанням зі сплати авансового внеску з податку на прибуток підприємств.

10 жовтня 2014 року позивач звернувся до СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів, з листом за № 218/83-2-11 в якому просив на підставі п.п.17.1.10 п.17 ст.17, п.87.1 ст.87, ст. 43 Податкового кодексу України повернути йому зайво сплачені внески з податку на прибуток підприємств в розмірі 4 175 883,00 грн. шляхом погашення заборгованості по єдиному соціальному внеску (код бюджетної класифікації 71010000).

Листом від 21.10.2014 р. за № 9800/10/28-09-46-31 СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів повідомила позивача про неможливість такого зарахування, оскільки згідно з Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Також, 10.10.2014 р. до СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів було надано лист за № 219/83-2-11 від 10.10.2014 р., в якому підприємство просило провести повернення зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 4 175 883,00 грн. на поточний рахунок, вказавши при цьому, що дані грошові кошти будуть перераховані в оплату боргу по ECB.

Листом СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 21.10.2014 за № 9801/10/28-09-46-31 повідомлено позивача про відправлення зазначеної інформації на адресу координаційно-моніторингового департаменту Межрегіонального головного управління - Центрального офісу з обслуговування великих платників МГУ Міндоходів і зборів України для прийняття рішення.

10 листопада 2014 року підприємством одержано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2014 р. № Ю 96-25, в якій СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів визначив суму недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 5 063 684,8 грн.

У листопаді 2014 р. підприємство звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання незаконними дії, скасування вимоги про сплату боргу та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/19164/14 від 22.01.2015 р. частково задоволені вимоги за вказаним позовом, стягнуто з Державного бюджету України суму зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 2 331 9.00 грн. на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", скасовано винесену Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2014 р. № Ю 96-25, в решті позовних вимог позивачу відмовлено. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 р. постанову Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/19164/14 від 22.01.2015 р. скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України 1843983,00 грн. Таким чином, загальна сума зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств, яка підлягає стягненню на рахунок підприємства складає 4 175 883,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що спірним рішенням № 3/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, до підприємства застосовані штрафні санкції за неправомірну бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників ум. Харкові Державної фіскальної служби.

Також, я вбачається з матеріалів справи, підприємством 17 березня 2015 р. до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників була направлена Скарга вих. № 50/54 від 17.03.2015 г. на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2015 р. №10-96-25.

До зазначеної вимоги СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів була включена заборгованість підприємства зі сплати єдиного внеску за грудень 2014 p.

Рішенням про результати розгляду скарги Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників вих. №14126/10/28-10-10-433 від 08.06.2015 Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2015 р. №Ю-96-25 була скасована.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення контролюючого органу є протиправним оскільки винесене з порушення норм абз.3 п.13 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - нарахування пені здійснено за період, по якому підприємство оскаржує вимоги про сплату недоїмки. Тобто, нарахування пені за період з 17 березня 2015 р. по 30 квітня 2015 р. є незаконним.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що дії відповідача, пов'язані з прийняттям оскаржуваного рішення № 3/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, не кореспондуються з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України.

Керуючись приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 69, 70, 71 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення № 3/, прийняте відповідачем підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо задоволення позовних вимог позивача стосовно скасування рішення неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, колегія суддів виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що Публічним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" згідно з платіжним дорученням № 187 від 09.02.2016 року сплачено судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 10258 грн. 51 коп (а.с. 3).

Також, матеріалами справи підтверджено, що Публічним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" згідно з платіжним дорученням № 864 від 02.06.2016 року сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 11284 грн. 36 коп. (а.с.64).

Отже, документально підтвердженими витратами, які підлягають стягненню на користь позивача є витрати у розмірі 21542 грн. 87 коп.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196з п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. по справі № 820/581/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати винесене 21.08.2015 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС рішення №3/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС судові витрати у розмірі 21542 (двадцять одна тисяча п'ятсот сорок дві) грн. 87 коп. на користь Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" ().

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст постанови виготовлений 18.07.2016 р.