Справа № 813/7493/13-а
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Київ К/800/42737/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Олендера І.Я.

за участю секретаря судового засідання: Савченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року

у справі № 813/7493/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Блюм Україна»

до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна податкова служба у Львівській області,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Блюм Україна» (далі - ТОВ «Блюм Україна»; позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області; відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 07 червня 2013 року та № від 07 червня 2013 року з урахуванням рішення, прийнятого за наслідками розгляду первинної скарги.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року апеляційну скаргу ТОВ «Блюм Україна» задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року скасовано та прийнято нову - про задоволення адміністративного позову. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № від 06 серпня 2013 року та № від 06 серпня 2013 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням у справі, відповідач оскаржив його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, ставиться питання про скасування постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року та залишення без змін постанови Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Блюм Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року, за результатами якої складено акт № 68/2270/35562871 від 24 травня 2013 року.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2013 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 5 209 570,00 грн., та податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2013 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 762 466,00 грн. (1 174 977,00 грн. - основний платіж, 587 489,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

За наслідками адміністративного оскарження, податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2013 року скасовано в частині зменшення товариству розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 1 162 567,00 грн., а податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2013 року - в частині збільшення товариству суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 290 880,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, що стало підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень № від 06 серпня 2013 року та № від 06 серпня 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Блюм Україна» пункту 87.7 статті 87, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України), пунктів 4.6.2, 4.6.3, 4.6.4 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 2011 року № 1492 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на безтоварність господарських операцій з реалізації меблевої фурнітури фізичним особам, що призвело до заниження податкових зобов'язань на суму податку на додану вартість із собівартості товару в розмірі 41 294,00 грн., а також необґрунтоване неврахування висновків акту перевірки № 687/2200/35562871 від 29 жовтня 2012 року та прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення № від 16 листопада 2012 року про зменшення позивачу розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 5 192 143,00 грн. при формуванні показників податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2012 року.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову повністю, суд першої інстанції підтримав доводи ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області та зазначив про недоведеність товариством реального характеру проведених операцій з реалізації меблевої фурнітури фізичним особам та безпідставність неврахування ним при формуванні показників податкової звітності податкового повідомлення-рішення № від 16 листопада 2012 року.

Суд апеляційної інстанції цілком об'єктивно не погодився з вказаними доводами Львівського окружного адміністративного суду, виходячи з таких підстав.

Згідно із статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує і з нормами ПК України.

Тобто, правоутворюючим фактом, з яким податкове законодавство пов'язує виникнення у платника права на формування даних податкового обліку, є фактичне здійснення операцій з реалізації товарів (робіт, послуг).

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту реалізації відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не може бути підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі товариства у зв'язку з його господарською діяльністю.

В даній ситуації судом апеляційної інстанції з'ясовано, що реальний характер господарських операцій з реалізації позивачем меблевої фурнітури фізичним особам підтверджується належним чином оформленими накладними, товарно-транспортними накладними, банківськими виписками про зарахування коштів на розрахунковий рахунок товариства. Відповідно до цих документів відвантаження товару здійснювалось з вул. Дорожня, 50, с. Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області, де знаходиться належний ТОВ «Блюм Україна» торгово-складський комплекс.

При дослідженні поданих товариством документів Львівським апеляційним адміністративним судом спростовано і доводи контролюючого органу, підтримані судом першої інстанції, про неможливість ідентифікації фізичних осіб, які придбавали в позивача товарно-матеріальні цінності, позаяк вказані документи містять особисті підписи покупців, а також їх прізвища та ініціали.

Вирішуючи питання про обґрунтованість неврахування ТОВ «Блюм Україна» при формуванні даних податкової звітності з податку на додану вартість податкового повідомлення-рішення № від 16 листопада 2012 року, суд апеляційної інстанції цілком об'єктивно врахував постанову постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у справі № 813/2305/13-а, якою названий акт індивідуальної дії визнано протиправним та скасовано.

Частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

При цьому за загальними правилами прийнятий податковим органом акт індивідуальної дії скасовується судом з моменту його прийняття, такий акт не створює для платника будь-яких правових наслідків.

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до її зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Олендер І.Я.