Справа № 821/595/16
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/595/16
08 год. 43 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Багненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, третя особа - ОСОБА_2 про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що вона наказом начальника Управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області від 29.03.2016 року № 11-О "Про звільнення працівників управління" звільнена 31.03.2016 року з посади головного спеціаліста сектору платежів до пенсійної системи та контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області у звязку з реорганізацією управління відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає звільнення незаконним з наступних підстав.

Жодного засідання профкому за участю працівників УПФ Нижньосірогозького району Херсонської області 25.02.2016 року не проводилось, з зазначеним протоколом вона не ознайомлена, протокол виданий за місяць до її звільнення.

Передувати її попередженню про звільнення повинен був виданий начальником управління відповідний наказ про скорочення чисельності або штату працівників, з яким її повинні були ознайомити, але з даним наказом її не ознайомили та про існування зазначеного документа їй невідомо.

Відповідачем не було виконано вимоги законодавства щодо її працевлаштування у новоствореному органі, оскільки Пенсійним фондом України Херсонської області одночасно з попередженням про звільнення зобов'язано було запропонувати позивачу всі наявні вакантні посади, які вона може обіймати відповідно до своєї кваліфікації, тобто відповідач повинен був вжити заходи до переведення ОСОБА_1 за її згодою на іншу роботу.

Приймаючи рішення про звільнення відповідач не врахував її переважного права залишення на роботі, не зважаючи на тривалий безперервний стаж в структурі Пенсійного фонду, відсутність будь-яких стягнень та зауважень щодо її відповідності кваліфікаційним вимогам, а також переважного права передбаченого п. 2 ст. 42 КЗпП України, оскільки вона без сторонньої допомоги утримує неповнолітню дитину.

Просить суд скасувати наказ начальника управління пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області від 29.03.2016 року №11-О "Про звільнення працівників управління" про звільнення ОСОБА_3 31.03.2016 року з посади головного спеціаліста сектору платежів до пенсійної системи та контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозьскому районі Херсонської області у звязку з реорганізацією управління відповідно до п.1. 40 КЗпП України;

поновити ОСОБА_3 на посаді головного спеціаліста сектору контрольно-перевірочної роботи Іванівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області з 01.04.2016 року;

стягнути з Іванівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року з відрахуванням обовязкових платежів;

допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення її на посаді головного спеціаліста сектору контрольно-перевірочної роботи Іванівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області і стягнення заробітної плати, не більше чим за один місяць;

стягнути з Іванівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонській області на користь ОСОБА_3 витрати повязані з оплатою правової допомоги у розмірі 2500 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань.

У судовому засіданні позивач та її представник наполягали на позовних вимогах, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.

Третя особа до суду не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" від 16.12.2015 № 1055, реорганізовані деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України. Зокрема, управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі, в Нижньосірогозькому районі, в Новотроїцькому районі реорганізовані в Іванівське об'єднане управління Пенсійного фонду України.

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 31.12.2015 № 161 "Про заходи у зв'язку з реорганізацією деяких підвідомчих управлінь Фонду області" передбачено, зокрема, забезпечити документальне оформлення попереджень про наступне вивільнення осіб, які працюють на посадах начальників управлінь Пенсійного фонду України, зокрема, в Іванівському, Нижньосірогозькому районах та їх заступників, а також повідомлень щодо зайняття інших посад в новостворених управліннях; затвердити голів комісій з припинення діяльності управлінь Пенсійного в Іванівському та Нижньосірогозькому районах. Головам комісій з припинення діяльності управлінь наказано забезпечити проведення реорганізації шляхом злиття в строк до 11 березня 2016 року.

Наказом управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області від 04.01.2016 року №1 "Про заходи щодо припинення діяльності управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області" передбачено, зокрема, забезпечити проведення реорганізації шляхом злиття в Іванівське об'єднане управління Пенсійного фонду України та здійснити передачу приймання майна з балансу управління на баланс новоствореного управління.

Наказом управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області від 05.01.2016 року №6 "Про попередження працівників управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області" передбачено, зокрема, підготувати працівникам управління попередженим про наступне вивільнення посад з 10 березня 2016 року; повідомити Центр зайнятості про майбутнє вивільнення працівників не пізніше 06 січня 2016 року; даний наказ довести до відома усіх працівників управління.

Відповідно до додатку до наказу від 05.01.2016 року №6 позивач була попереджена про наступне звільнення 05.01.2016 року.

Наказом управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області від 19.03.2016 року №30 "Про продовження терміну попередження" передбачено повідомити всіх працівників управління про продовження терміну попереджень про наступне вивільнення до дати внесення до Єдиного державного peєстру запису про припинення діяльності управління.

Відповідно до додатку до наказу від 19.03.2016 року № 30 позивач була попереджена про продовження терміну попередження 10.03.2016 року.

24.02.2016 року начальник управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області ОСОБА_4 звернулась з поданням до в.о. голови професійної спілки ОСОБА_5 розглянути питання щодо погодження звільнення працівників управління, членів професійної спілки працівників Пенсійного фонду України, посади яких підлягають скороченню згідно п.1 ст.40 КЗпП України, зокрема, ОСОБА_3 - головного спеціаліста сектору платежів до пенсійної системи та контрольно-перевірочної роботи.

25.02.2016 року загальними зборами профспілки працівників управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області ухвалено дату згоду на звільнення позивачки з посади головного спеціаліста сектору платежів до пенсійної системи та контрольно-перевірочної роботи.

23.03.2016 року позивачці було запропоновано зайняти посаду головного спеціаліста бюджетно-фінансового сектору Іванівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України. В той же день працівниками відповідача складено акт про відмову ОСОБА_3 від підпису в повідомленні про запропоновану посаду.

24.03.2016 року ОСОБА_3 О В. власноручно зробила запис на повідомленні про відмову від посади головного спеціаліста бюджетно-фінансового сектору Іванівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

Наказом начальника Управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області від 29.03.2016 року № 11-О "Про звільнення працівників управління" ОСОБА_3 звільнена 31.03.2016 року з посади головного спеціаліста сектору платежів до пенсійної системи та контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області у звязку з реорганізацією управління відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до п.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до статті 43 КЗпП власник або уповноважений ним орган має право отримати згоду на звільнення працівника від профспілкового органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Подання з цього питання профспілковим органом розглядається у пятнадцятиденний строк і про прийняття рішення власник або уповноважений ним орган інформується у письмовій формі в триденний строк після його прийняття.

Оцінивши в судовому засіданні надані докази, суд приходить до висновку що відповідач, в цілому, виконав вимоги трудового законодавства щодо порядку звільнення позивача.

Щодо твердження позивача про те, що збори членів профспілки управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонській області не проводилися, суд відноситься критично. Позивачем не надано доказів на підтвердження своєї позиції. Натомість представник відповідача надала подання від 24.02.2016 № 614/07 до первинної профспілкової організації працівників управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області про погодження звільнення працівників, протокол зборів членів профспілки, повідомлення профспілкової організації, про надання згоди на звільнення працівників.

Суд також не погоджується з твердженням ОСОБА_3 про те, що відповідач повинен був видати окремий наказ про скорочення чисельності та штату працівників.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів Україні під 16 грудня 2015 року №. 1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду Україні", на виконання наказу головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 31.12.2015 № 161 "Про заходи у зв'язку з реорганізацією деяких підвідомчих управлінь Фонду області" відповідач видав наказ від 04.01.2016 року №1 "Про заходи щодо припинення діяльності управління Пенсійного фонду України в Нижньосірогозькому районі Херсонської області", в якому передбачив заходи, пов'язані з реорганізацією управління відповідно до чинного законодавства України. Суд зазначає, що видання зазначених наказів, їх форма та зміст відноситься до дискреційних повноважень субєкта владних повноважень. Власник чи уповноважений ним орган має право самостійно визначати чисельність і штат працівників, структуру підприємства. Законодавством не забороняється здійснювати перегрупування працівників у межах однорідних посад і професій для залишення на роботі найбільш кваліфікованих спеціалістів.

Суд не оцінює відсутність наказу про який заявляє позивач, як порушення з боку відповідача .

Щодо врахування відповідачем переважного права залишення на роботі, суд виходить з такого.

Відповідач провів аналіз професійної діяльності працівників управління. На місце ОСОБА_3 було запропоновано іншого працівника ОСОБА_2, врахувавши переважне право на залишення на роботі працівника з фаховою повною вищою освітою, якої не має позивач, в якої кваліфікація товарознавця-комерсанта Львівської комерційної академії. Відповідач врахував, що в період роботи на посаді до позивача застосовувалися заходи дисциплінарного впливу, такі як позбавлення щомісячної премії. Позивач надала до суду грамоти отримані за період роботи в управлінні, але ці грамоти не за високі показники в роботі, а приурочені до свят.

В судовому засіданні позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що без сторонньої допомоги утримує неповнолітню дитину суду та надала документи з управління соціального захисту та РАЦС про те, що позивачка відноситься до категорії - одинока матір.

Наявність у сімї ОСОБА_2 інших осіб з самостійним джерелом доходів, які не належать до категорії заробітку (наприклад, пенсіонерів), при бук вальному і формальному тлумаченні п. 2 частини другої ст. 42 КЗпП не позбавляє працівника переваги на залишення на роботі, тому що в цьому випадку в сімї все одно відсутні інші працівники з само стійним заробітком.

Верховний Суд України у своїй постанові від 7 листопада 2011 р. у справі № 6-45цс11 дійшов висновку про те, що рівень кваліфікації працівника включає не тільки його освітній рівень і стаж роботи, але також здатність виконувати конкретні доручення.

Виходячи з цього, суд вважає поняття кваліфікації працівника оціночним і таким, що підлягає встановленню у кожній конкретній справі залежно від встановлених судом обставин.

Таким чином, роботодавець на свій розсуд може визначати, чи відповідає працівник певній кваліфікації, необхідній для тієї або іншої посади, що особливо важливо при звільненні на підставі частин 1 і 2 статті 40 КЗпП.

У судовому засіданні встановлено, що вакантна посада була запропонована позивачці не одночасно з повідомлення про наступне звільнення. З цього приводу суд зазначає.

Пленум Верховного Суду України не допускає можливості поновлення працівника на ро боті тільки тому, що він не був вчасно попереджений про наступ не вивільнення, і розяснює, що недотримання строку поперед ження працівника при звільненні, якщо він не підлягає понов ленню на роботі з інших підстав, тягне лише зміну судом дати звільнення з урахуванням строку попередження, протягом якого він працював (абзац шостий п. 19 постанови "Про практику роз гляду судами трудових спорів").

Відповідно до цього суд вважає, що невчасна пропозиція про зайняття вакантної посади, якщо працівник не підлягає понов ленню на роботі з інших підстав, автоматично не допускає можливості поновлення працівника на ро боті.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Відносно того, що повідомлення про зайняття вакантної посади підписане начальником Іванівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області ОСОБА_6, яка на той час не приступила до виконання своїх обовязків, суд зазначає таке.

Пропозиція про зайняття вакантної посади має бути зроблена в такій формі, щоб у працівника не виника ло сумнівів у тому, що пропозиція виходить саме від особи, яка має право на прийняття і звільнення працівників.

Як видно з матеріалів справи, зокрема з власноручної примітки, яку зробила позивачка на повідомленні про зайняття вакантної посади від 24.03.2016 року, ОСОБА_3 сприймала ОСОБА_6, як особу, яка має право на прийняття і звільнення працівників.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94, 128, 158 163, 167 КАС України, суд,

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 липня 2016 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 12.3