Справа № 2а/0470/13033/12
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Київ К/800/20882/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Лосєва А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року

у справі № 2а/0470/13033/12

за позовом Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

до Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго»,

Виконавчого комітету Павлоградської міської ради

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Західно-Донбаська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Західно-Донбаська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області; позивач) звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» (далі - КП «Павлоградтеплоенерго»; відповідач-1) та Виконавчого комітету Павлоградської міської ради (далі - ВК Павлоградської міської ради; відповідач-2), в якому просила стягнути з відповідача-2 податковий борг КП «Павлоградтеплоенерго» в загальному розмірі 6 704 731,01 грн.

Обґрунтовуючи заявлений позов, Західно-Донбаська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області зазначила, що за відповідачем-1 обліковується податковий борг з податку на прибуток та з податку на додану вартість, який виник внаслідок несплати ним узгоджених сум податкових зобов'язань, збільшених прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями та самостійно визначених підприємством у поданих податкових деклараціях, а також з пені, що виникла в зв'язку з несплатою наявного податкового боргу.

Листом № 4383/4/24 від 14 лютого 2011 року податковий орган звернувся до Павлоградської міської ради як засновника відповідача-1 з вимогою прийняття одного з рішень, передбачених пунктом 96.1 статті 96 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України).

З огляду на відсутність в отриманій відповіді інформації щодо прийнятого рішення, позивач, пославшись на положення пункту 96.3 статті 96 ПК України, звернувся до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти ВК Павлоградської міської ради як органу управління майном КП «Павлоградтеплоенерго».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, позивач оскаржив їх в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі Західно-Донбаська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

В зв'язку з цим, касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 96.1 статті 96 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно з пунктом 96.3 статті 96 ПК України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пункті 96.1 цієї статті рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

В той же час, наведені особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 ПК України.

Так, згідно з пунктом 95.1 цієї статті ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Для цього орган державної податкової служби звертається в порядку пункту 95.3 статті 95 ПК України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

За правилами пункту 95.7 статті 95 ПК України продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.

Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 ПК України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.

Однак, у розглядуваній ситуації, як з'ясовано судами, позивачем не подано доказів на підтвердження отримання недостатньої суми грошових коштів від продажу внесеного в податкову заставу майна КП «Павлоградтеплоенерго» або відсутності в нього майна, яке може бути внесено в податкову заставу та відчужено, а відтак висновок судових інстанцій про передчасність звернення Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області до адміністративного суду з даним позовом слід визнати правильним.

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року такими, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Лосєв А.М.