Справа № 587/769/16-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 р.Справа № 587/769/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Курило Л.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської міської ради на постанову Сумського районного суду Сумської області від 29.04.2016р. по справі № 587/769/16-а

за позовом Незалежної професійної спілки Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

до Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича , Сумської міської ради третя особа Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради

про визнання протиправними рішень суб'єктів владних повноважень та їх скасування,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі, ОСОБА_3, ОСОБА_2, Незалежна професійна спілка департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради звернулись з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування рішень Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» та від 30.03.2016 року № 531-МР «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради», посилаючись на їх незаконність та порушення цими незаконними рішеннями їх прав, свобод та інтересів.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 29.04.2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» в частині, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, а саме: ч.1 рішення, щодо затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради згідно з додатком 1 до рішення та уведення її в дію з 05 травня 2016 року; п.п., п.п. 3.1.1, 3.1.2. п. 3.1. ч. 3 рішення; п.п. 3.2.1. п.3.2. ч. 3 рішення; ч. 4 рішення щодо утворення комісії з ліквідації виконавчих органів Сумської міської ради, зазначених у п.п. 3.2.1. п. 3.2. ч. 3 цього рішення у складі згідно з додатком 2 до даного рішення, здійснення комісією з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради організаційно - правових заходів щодо ліквідації даного департаменту; ч. 5 рішення; ч. 6 рішення що стосується проведення організаційно - правових заходів по переведенню, вивільненню працівників департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, внесення відповідних змін до положень, приведення штатної чисельності; ч. 7 рішення, щодо втратити чинності з 05 травня 2016 року рішення Сумської міської ради від 27 лютого 2013 року № 2176-МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції (зі змінами), що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради; ч.1 розділу «Виконавчі органи Сумської міської ради» додатку № 1 до рішення; ч.7 розділу «Виконавчі органи Сумської міської ради» додатку № 1 до рішення; Додаток № 2 «Склад комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради» до рішення.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 30.03.2016 року № 531-МР «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач - Сумська міська рада, не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідачів у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Представники позивачів в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували, просили відмовити в її задоволенні.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечень та пояснень, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскаржувані рішення відповідачів є неправомірними та такими, що порушують законні права та інтереси позивачів, а тому підлягають скасуванню.

У доводах апеляційної скарги Сумська міська рада зазначає, що під час прийняття оскаржуваних рішень відповідач діяв правомірно, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, процедуру прийняття рішень, а також права та інтереси позивачів не порушив, а тому оскаржувані рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно не підлягає скасуванню з таких підстав.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» колегія суддів встановила такі обставини.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проходять службу в департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, що підтверджується наказом по департаменту № 1-к від 08.02.2014 року, та мають статус учасників бойових дій, що підтверджується наданими ними до матеріалів справ посвідченням від 29.07.2015 року НОМЕР_1 та довідкою Державної прикордонної служби України від 13.01.2016 року (а.с. 51-53).

На час розгляду даної справи позивач ОСОБА_2 проходить службу на посаді головного спеціаліста архітектурно - планувального відділу управління архітектури та містобудування департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради і за ним, на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігається місце роботи, вказана посада і середній заробіток, оскільки він призваний на військову службу під час мобілізації, бере безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України, що безпосередньо гарантує норма ст. 119 КЗпП України (а.с. 58, 60).

Натомість, в порушення вказаних норм, ОСОБА_2 листом від 04.03.2016 року № 287/06.01-20 попереджено про звільнення 04 травня 2016 року з вищевказаної посади, яку він займає за місцем роботи в департаменті, з посиланням на оскаржуване ним рішення у зв'язку із скороченням його посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 17, 31-36, 67).

Позивач ОСОБА_3, який проходить службу на посаді головного спеціаліста відділу «Служба містобудівного кадастру» управління архітектури та містобудування департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради попереджений про звільнення аналогічним листом, який він отримав 04.03.2016 року (а.с. 16, 59, 68).

Колегією суддів встановлено, що підставою для цих попереджень про звільнення є оскаржуване рішення через те, що ним передбачено ліквідацію з 05.05.2016 року департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 посилаються в обґрунтування заявлених вимог на те, що під час проходження ними служби в органі місцевого самоврядування, яким є департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, вони залучені до виконання обов'язків, передбачених законами України "Про військовий обов'язок і військову службу" і "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Вони призвані на військову службу за призовом під час мобілізації та є учасниками бойових дій в антитерористичній операції в районі/районах її проведення, а Сумська міська рада прийняла оскаржуване рішення, яким, зокрема, передбачено ліквідацією департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та його виключення зі структури виконавчих органів ради без визначення його правонаступника. Дана ліквідація порушує їх право на проходження служби в зазначеному органі місцевого самоврядування через порушення гарантій для працівників на час виконання державних або громадських обов'язків, які передбачені ст. 39 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та ст. 119 КЗпП України щодо збереження за ними їх місця роботи, посади та середньої заробітної плати на весь час проходження ним військової служби під час мобілізації.

Незалежна професійна спілка департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради зазначає в обґрунтування заявленої вимоги про порушення відповідачами її права на здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки, які проходять службу в департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, зокрема позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та права на здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю. Ці права гарантовані Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України, а виходячи з доводів Незалежної професійної спілки департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, прийняття та реалізація оскаржуваного рішення зачіпає права, свободи та інтереси безпосередньо членів профспілки, які проходять службу в департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Незалежна професійна спілка департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради посилається на вимоги ст. 49-4 КЗпП України та вимоги ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», якою передбачено таке.

Ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Професійні спілки мають право вносити пропозиції відповідним органам про перенесення строків або тимчасове припинення чи відміну заходів, пов'язаних з вивільненням працівників.

У разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Профспілки мають право вносити пропозиції державним органам, органам місцевого самоврядування, роботодавцям, їх об'єднанням про перенесення термінів, тимчасове припинення або скасування заходів, пов'язаних з вивільненням працівників, які є обов'язковими для розгляду.

Позивачі зазначають, що відповідачі не виконали вказаних обов'язків.

Колегія суддів погоджується із доводами позивачів в цій частині, а також із висновком суду першої інстанції, що оскаржуваним рішенням порушується право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на проходження служби в органі місцевого самоврядування, яким є департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради в зв'язку з тим, що ним передбачено ліквідацію з 05.05.2016 року даного департаменту, а це суперечить ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та ч. 3 ст. 119 КЗпП України в частині збереження за даним позивачем його місця роботи, посади та середнього заробітку у вказаному департаменті.

Посилання відповідача на те, що позивачам пропонувались вакантні посади не підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідачі не надали доказів вручення позивачам пропозицій щодо збереження за ними їх місця проходження служби, збереження посади та середнього заробітку.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваного позивачами рішення, допущено порушення трудових прав позивачів, оскільки фактично припинення департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради відбувається у зв'язку з реорганізацією та поділу його на дві юридичні особи: департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської рада, яке набуло частину власних і делегованих повноважень, що належать вказаному департаменту у сфері земельних відносин, та управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, яке набуло частину власних і делегованих повноважень, що належать вказаному департаменту у сфері архітектури та містобудування.

За наведених обставин, оскаржуване позивачами рішення не може бути підставою для їх звільнення 04.05.2016 року у зв'язку з ліквідацією департаменту, оскільки згідно до ч. 4 ст.36 КЗпП України встановлено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

Обґрунтованими також є доводи Незалежної професійної спілки департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради щодо порушення з боку відповідачів норм ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України, оскільки відповідачами не вжито заходів, які передбачені цими нормами права.

Посилання відповідачів на те, що Незалежна професійна спілка департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради самостійно зобов'язана забезпечити додержання вказаної процедури спростовується безпосередньо вказаною нормою права, де передбачено взаємодію Профспілки та власника і роботодавця, яка полягає в обов'язку роботодавця надати Профспілці не пізніше, ніж за три місяці до намічуваних їх звільнень (тобто не пізніше, ніж до 04.02.2016 року) інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з Профспілкою про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Незалежна професійна спілка департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради позбавлена прав, гарантованих їй та її працівникам вказаними нормами права, а відповідно, оскаржуване позивачами рішення в частині, що стосується припинення департаменту, є протиправним і підлягає скасуванню.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що пунктом 6 ч. 3 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск, утворення інших виконавчих органів ради та затвердження їх структури в цілому, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання, обрання секретаря ради віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Проте ці питання вирішуються ними за поданням сільського, селищного, міського голови (пункти 3, 4, 5, 6 частини першої статті 26, пункти 4, 5, 6 частини третьої статті 42 Закону).

Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є її виконавчими органами галузевої та функціональної компетенції, підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, а також сільському, селищному, міському голові. Керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади сільським, селищним, міським головою одноособово (стаття 54 Закону).

Отже, з наведеного вище вбачається, що приймаючи оскаржуване рішення в частині припинення департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, створення департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради та управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, Сумська міська рада за поданням Сумського міського голови мала б, по - перше, обґрунтувати доцільність відмови від виконання завдань та функцій департаментом (тобто його припинення) та їх передачі іншим органам виконавчої влади - тобто новоствореним виконавчим органам, по - друге, встановити не тільки структуру, а й штат виконавчих органів ради, як це передбачено ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», чого зроблено не було, що свідчить про протиправність оскаржуваного позивачами рішення та є підставою для його скасування в частині, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Вирішуючи питання про віднесення оскаржуваного рішення до регуляторного акту, колегія суддів зазначає таке.

Визначення терміну «регуляторний акт» наведено в Законі України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно до статті 1 Закону регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Отже, законодавчо закріплено, що регуляторним актом може визнаватись як нормативно-правовий акт, так й інший офіційний письмовий документ, який відповідає певним ознакам.

Предметом регулювання такого акту є господарські відносини та адміністративні відносини. Адміністративні відносини - відносини між регуляторними органами та суб'єктами господарювання та/або між іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання.

Предметом регулювання оскаржуваного акту є адміністративні відносини між суб'єктами господарювання та департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради.

Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Сумської міської ради від 30.03.2016 року № 531-МР «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради» (а.с. 69-76, 79-80) колегія суддів встановила такі обставини.

Позивачі заявили вимогу про визнання протиправним та скасування рішення Сумської міської ради від 30.03.2016 року № 531-МР «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради» з тих підстав, що 30.03.2016 року міська рада не прийняла цього рішення на пленарному засіданні в зв'язку з тим, що за нього не проголосувала більшість депутатів міської ради від загального складу міської ради та було порушено процедуру прийняття цього рішення і підрахунку голосів.

Крім того, позивачі посилаються на те, що проект рішення Сумської міської ради «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради» є регуляторним актом, в розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а тому він повинен відповідати вимогам цього Закону, зокрема, принципам державної регуляторної політики та обґрунтування необхідності прийняття даного рішення, аналізу його впливу на ринкове середовище, забезпечення прав та інтересів суб'єктів господарювання, громадян та держави.

Позивач Незалежна професійна спілка департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради вважає, що оскаржуваним рішенням порушені права та гарантії її діяльності, як професійної спілки, а позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації та є учасниками бойових дій в антитерористичній операції в районі/районах її проведення, вважають, що оскаржуваним рішенням порушені їх права на проходження служби в органах місцевого самоврядування.

Колегією суддів встановлено, що 30.03.2016 року відбулось пленарне засідання Сумської міської ради, на розгляд якої було винесено проект рішення «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради». Цей проект рішення було включено до порядку денного, за що проголосувала більшість депутатів міської ради від її загального складу. В подальшому, під час розгляду питань порядку денного, Сумський міський голова Лисенко О.М., який головував на цьому пленарному засіданні, запропонував депутатам міської ради визначитись голосуванням щодо прийняття цього рішення «в цілому». Підсумки голосування: за - 21, утрималося - 2, проти - 0, не голосувало - 17, присутніх - 40, всього 43. Цей підрахунок голосів здійснено за допомогою електронної системи «РАДА-В». Дані результати співпадають з результатами голосування, які зазначені у витягу з протоколу ІХ сесії міської ради, наданому представником відповідача, та у протоколі, наданому представником позивачів. При цьому, у витягу з протоколу ІХ сесії міської ради, наданому представником відповідача, зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 голосували «за» рукою через непрацюючу картку, а також зазначено, що рішення прийнято (а.с. 61-66, 140).

Таким чином, між позивачами та відповідачами виник спір з приводу того, чи є оскаржуване рішення прийнятим з огляду на те, що за проект цього рішення за допомогою електронної системи проголосувало 21 депутат, що не складає більшість депутатів від її загального складу, а два депутати голосували «за» шляхом підняттям руки.

Колегія суддів зазначає, що порядок прийняття рішень Сумською міською радою регулюється Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламентом Сумської міської ради та іншими нормативними актами.

Рішення ради, відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» приймається більшістю депутатів із загального складу на її пленарному засіданні шляхом відкритого голосування і підрахунок їх голосів.

Статтею 51 Регламенту Сумської міської ради визначені види та способи голосування.

Відповідно до ч. 2 цієї статті Регламенту відкрите голосування здійснюється: 1) кожним депутатом особисто за допомогою електронної системи в такий спосіб, що унеможливлює голосування замість депутата іншою особою. Результати голосування фіксуються поіменно, в тому числі з можливим роздрукуванням результатів голосування кожного депутата. Результати голосування повинні висвітлюватися на інформаційному табло електронної системи в залі засідань по депутатських фракціях (депутатських групах). Депутат голосує особисто та виключно персональною електронною карткою. Забороняється передавати картку для голосування іншим особам і відповідно голосувати декількома картками. У разі виявлення на пленарному засіданні депутатом, головуючим або іншими особами факту порушення вимог щодо особистого голосування шляхом голосування за іншого депутата розгляд питання порядку денного зупиняється. Головуючий на пленарному засіданні встановлює присутність відповідного депутата у залі засідань, а у разі його відсутності доручає лічильній комісії вилучити картку такого депутата та передати її головуючому на пленарному засіданні і проводить повторне голосування щодо рішення, яке ставилось на голосування останнім; 2) шляхом підняття руки (у разі відсутності технічної можливості голосування за допомогою електронної системи).

Частиною 3 статті 51 Регламенту визначено, що після закінчення кожного голосування за допомогою електронної системи його результати висвітлюються на інформаційному табло електронної системи в залі засідань та оголошуються головуючим на пленарному засіданні.

Крім того, Регламентом Сумської міської ради врегульовано питання, пов'язані з підрахунком голосів та роботою лічильної комісії. Статтею 51 цього Регламенту передбачено таке: 1. Підрахунок голосів здійснюється за допомогою електронної системи. У разі не використання електронної системи підрахунок голосів при проведенні голосування здійснює лічильна комісія. Лічильна комісія обирається для організації голосувань міської ради і визначення їх результатів на кожному пленарному засіданні. 2. Міська рада затверджує склад лічильної комісії з визначенням голови і секретаря комісії. Кандидатури до складу лічильної комісії вносяться представниками депутатських груп і фракцій по одному представнику від кожної депутатської групи і фракції. 3. У разі невикористання електронної системи до обрання лічильної комісії, підрахунок голосів при голосуванні здійснюється відділом з організації діяльності ради.

Також Регламентом Сумської міської ради врегульовано питання, пов'язані з поіменним голосуванням. Статтею 52 цього Регламенту передбачено наступне: 1. У разі невикористання електронної системи поіменне голосування проводиться за пропозицією будь-кого з депутатів чи депутатських груп або фракцій, якщо воно підтримане 1/3 голосів від присутніх депутатів на пленарному засіданні депутатів міської ради. 2. Поіменне голосування проводиться шляхом опитування депутатів міської ради головою лічильної комісії на пленарному засіданні з трибуни в порядку, визначеному алфавітним списком, після чого підписаний листок опитування передається головуючому на сесії для оголошення результатів. 3. Результати поіменного голосування зберігаються в протоколах сесії та оприлюднюються відповідно до чинного законодавства. 4. У разі використання електронної системи результати всіх голосувань протоколюються в поіменному режимі.

Таким чином, на підставі наведених вище норм, колегія суддів приходить до висновку, що здійснення відкритого голосування шляхом підняття руки можливе у разі відсутності технічної можливості голосування за допомогою електронної системи, а підрахунок голосів при проведенні голосування у разі не використання електронної системи повинна здійснювати лічильна комісія.

Витяг з протоколу ІХ сесії міської ради містить дані про те, що депутат ОСОБА_7 мав змогу голосувати за допомогою електронної системи. Його прізвище зазначено серед прізвищ інших депутатів, які голосували за допомогою цієї системи. Навпроти його прізвища зазначено, що він не голосував за проект рішення «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради», як і не голосували з ним інші 16 депутатів. Таким чином, депутат ОСОБА_7 голосував за цей проект рішення як за допомогою електронної системи, так і шляхом підняття руки, тобто, двічі, що не відповідає вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Сумської міської ради (а.с. 139).

Щодо депутата ОСОБА_6 та його голосування шляхом підняттям руки за даний проект рішення, то відповідачі не надали докази відсутності технічної можливості голосувати за допомогою електронної системи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вказаний витяг з протоколу містить дані, що депутат ОСОБА_6 був зареєстрований серед депутатів присутніх на сесії за допомогою електронної системи та не містить будь-яких даних на підтвердження відсутності технічної можливості голосування за допомогою електронної системи.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачі, які є суб'єктами владних повноважень, не довели належними та допустимими доказами, що депутати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не мали технічної можливості голосувати за проект рішення «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради» за допомогою електронної системи, а підрахунок їх голосів при проведенні голосування шляхом підняття руки здійснювала лічильна комісія. Це не дає можливості встановити дійсне волевиявлення депутатів міської ради при їх голосуванні та встановленні результатів голосування за проект вказаного рішення ради, а дотримання законності при прийняття рішень є необхідним для визнання їх законними.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачами не надано доказів того, що оскаржуване рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, добросовісно, розсудливо, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права позивачів на участь у процесі прийняття рішення.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради» спрямоване на регулювання адміністративних відносин між регуляторним органом, яким є департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, як виконавчий орган місцевого самоврядування, та суб'єктами господарювання. Такий критерій, як регулювання адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, свідчить про те, що оскаржуване рішення є регуляторним актом, а тому воно повинно відповідати принципам державної регуляторної політики, визначеним вказаним Законом.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 29.04.2016р. по справі № 587/769/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Курило Л.В. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 15.07.2016 р.