Справа № 802/904/16-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 липня 2016 р. Справа № 802/904/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.,

представника позивача: ОСОБА_1В,

третьої особи: ОСОБА_2,

представника третьої особи: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРАВЕКС-БАНК до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТКБ ОСОБА_6 ОСОБА_4 про зняття арешту

в с т а н о в и в:

16.06.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРАВЕКС-БАНК звернулося до суду з адміністративним позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про зняття арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 липня 2011 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» (далі ОСОБА_6) та ОСОБА_5 укладено Кредитний договір № 5009-029/11 Р. З метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується за Договором № 614504/Y001 від 09 липня 2011 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно договорів страхування автомобіля, позивач надав позичальникові кредит в національній валюті на загальну суму 44880 грн., а ОСОБА_5 зобовязувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором. Кредит надавався ОСОБА_5П, строком з 11 липня 2011 року до 11 липня 2016 року зі сплатою 15,99 % річних. З метою належного виконання Кредитного договору, між Банком (заставодержателем) та позичальником (заставодавець), 11 липня 2011 року - укладено Договір застави транспортного засобу № 5009-029/11Р. Вподальшому позивачу стало відомо, що постановою головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького МУЮ від 17.08.2015 року за виконавчим провадженням №48448576 та постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 29.01.2016 року за виконавчим провадженням №49862286 накладено арешт на все майно ОСОБА_5 (стягувач ПАТ КБ «ОСОБА_6 ОСОБА_4»). На думку позивача, ПАТ КБ «Правекс-Банк» має переважний пріоритет на звернення стягнення на предмет застави перед іншими особами, у звязку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом про зняття арешту з автомобіля, що перебуває в заставі Банку.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача щодо вирішення адміністративного позову поклався на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_5 просила задовольнити адміністративний позов.

Представник третьої особи ПАТ КБ ОСОБА_6 ОСОБА_4 просила суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Правекс-Банк» (далі ОСОБА_6) та ОСОБА_5 укладено Кредитний договір № 5009-029/11 Р. З метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується за Договором № 614504/Y001 від 09 липня 2011 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно договорів страхування автомобіля, позивач надав позичальникові кредит в національній валюті на загальну суму 44880 грн., а ОСОБА_5 зобовязувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором. Кредит надавався ОСОБА_5П, строком з 11 липня 2011 року до 11 липня 2016 року зі сплатою 15,99 % річних.

З метою належного виконання Кредитного договору, між Банком (заставодержателем) та позичальником (заставодавець), 11 липня 2011 року - укладено Договір застави транспортного засобу № 5009-029/11Р.

За приписами п. 1.1 Договору застави, заставодавець для забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов'язань перед заставодержателем за Кредитним договором №5009-029/11Р від 11 липня 2011 року та можливих змін/доповнень до нього, передав в заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно - автомобіль марки ЗАЗ, модель ТF968К, рік випуску - 2011, колір чорний, шасі ( кузов, рама, коляска) - Y6DТF698КВ0278549, тип - ТЗ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_1.

06.06.2016 року на адресу відділення Банку звернулася ОСОБА_5 з повідомленням про те, що:

-постановою головного державного виконавця Ленінського відділу державної нсонавчої служби Вінницького МУЮ від 17.08.2015 року за виконавчим провадженням №48448576 - накладено арешт на все майно ОСОБА_5 (стягувач ПАТ КБ ОСОБА_6 ОСОБА_4»);

- постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 29.01.2016 року за виконавчим провадженням №49862286 накладено арешт на все майно ОСОБА_5П.(стягувач ПАТ КБ ОСОБА_6 ОСОБА_4»).

09 червня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції із заявою (вих. № 3119/11-05, в якій зазначив, що ПАТ КБ «Правекс-Банк» є заставодержателем першої черги та не має претензій безпосередньо до ОСОБА_5, як позичальника та заставодавця. У заяві вказано, що ПАТ КБ «Правекс-Банк», як заставодержатель не надає згоди на звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки ЗАЗ, модель ТF968R, чорного кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Визначаючись стосовно заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Частиною 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Згідно ч. 4 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Судом встановлено, що право звернення стягнення у позивача на автомобіль марки ЗАЗ, модель ТF968К, рік випуску - 2011, колір чорний, шасі ( кузов, рама, коляска) - Y6DTF698КВ0278549, тип - ТЗ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, виникло внаслідок укладення Договору застави транспортного засобу № 5009-029/11Р від 11 липня 2011 року, тоді як, арешт на все майно ОСОБА_5, в тому числі - на вказаний автомобіль накладений постановою Центрального ВДВС Вінницького МУЮ від 29.01.2016 року за виконавчим провадженням №49862286 та постановою Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ від 17.08.2015 року за виконавчим провадженням №48448576.

Таким чином, право звернення стягнення позивача на предмет застави виникло раніше, ніж накладено арешт на обєкт застави - постановами державних виконавців у ході виконавчих проваджень.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд при вирішенні справи керується частиною 3 статті 2 КАС України, згідно якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зняти арешт з автомобіля марки ЗАЗ, модель ТF968К, рік випуску - 2011, колір чорний, шасі ( кузов, рама, коляска) - Y6DTF698КВ0278549, тип - ТЗ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, що перебуває в заставі Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРАВЕКС-БАНК, накладений згідно із постановою Центрального ВДВС Вінницького МУЮ від 29.01.2016 року за виконавчим провадженням №49862286, та постановою Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ від 17.08.2015 року за виконавчим провадженням №48448576.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРАВЕКС-БАНК (Кловський узвіз, 9/2/ м. Київ, ) сплачений при зверненні до суду судовий збір солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції (вул. Соборна, 15А, м. Вінниця), Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції (вул. Грушевського, 17, м. Вінниця) у розмірі 1378,00 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович