Справа № 804/1091/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2016 р.Справа №804/1091/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Литвин Ю.Ю.
за участю представників: позивача відповідача Голубєва А.О. Новицький А.С., Гагарський А.П., Баласанян К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоік» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки прийнято за результатами фактичної перевірки, якою встановлені порушення, з якими позивач не погоджується, вважає їх помилковими, висновки є необ'єктивними, наявність порушення не підтверджена належними та допустимими доказами;
- наказу на проведення перевірки пред'явлено не було, ані акт, ані рішення не мають посилання на наказ про проведення перевірки;
- в акті перевірки не зазначено факту продажу роздрібної торгівлі алкогольними напоями, не вказано хто реалізував, які саме напої/напій (алкогольний/безалкогольний), на яку суму;
- в кафе за адресою: м. Дніпропетровськ, Криворізьке шосе, будинок 33, продаж алкогольних напоїв не здійснюється, на території закладу були спиртні напої для особистого бенкету працівника позивача, в коробці із написом для яких цілей зберігається.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю.
Представники відповідача в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи їх правомірністю прийнятого рішення, оскільки позивачем здійснюється реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Наказ на проведення перевірки отримано барменом кафе, що належить ТОВ «Стоік», 19.11.2015 року, що підтверджується підписом на наказі.
За результатами перевірки складено акт від 02.12.2015 року №1229/17-02-19/20193432.
В ході проведення перевірки встановлено (пункт 2.2.15 акту), що в кафе за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Криворізьке шосе, 33, здійснює діяльність ТОВ «Стоік», де реалізуються алкогольні напої без наявної ліцензії, що порушує вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481/95).
Під час перевірки встановлено (пункт 3.1 акту) порушення статті 15 Закону України №481/95.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон №481/95.
Відповідно частини першої статті 15 Закону №481/95 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
На підставі абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону №481/95 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95 визначається «Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790.
Відповідно до пункту 5 вищевказаного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:
- акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;
- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Відповідно пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Відповідно пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України; від банків, інших фінансових установ інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за результатами податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.
Податковий кодекс України надає чіткий перелік відомостей, інформація про які повинна надаватись до податкової служби в обов'язковому порядку та інформація на підставі, якої формуються висновки акту перевірки.
Передбачається, що для здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби може бути також використана й інша інформація, яка не зазначена в переліку, але надійшла до податкових органів з ініціативи джерела інформації або за запитом податкового органу.
Відповідно, не може бути джерелом податкової інформації інформація, що є суб'єктивною або поширюється з метою дискредитації того чи іншого платника податків. Тому в Податковому кодексі України акцентовано увагу на тому, що податковою інформацією можна вважати виключно ту інформацію, яка офіційно визнана як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства, а тому має містити вид, характеристики, індивідуальні ознаки об'єкта оподаткування (в разі наявності), за якими його можна ідентифікувати, та суб'єктів надання інформації.
Враховуючи вищенаведене, надання інформації та формування на її підставі висновків перевірки є можливим за умови дотримання порядку, встановленого чинним законодавством України.
З аналізу наведених норм вбачається, що для встановлення в акті перевірки висновків про наявні порушення, на підставі яких в подальшому приймається рішення про застосування фінансових санкцій, у контролюючого органу мають бути належні та допустимі докази такого порушення.
В акті перевірки від 02.12.2015 року №1229/17-02-19/20193432 не наведено жодного доказу допущеного позивачем порушення, а саме, не наведено, коли, ким, з наведенням прізвища та ім'я винних осіб, кому, ідентифікація особи, якій було реалізовано алкогольний напій, який саме алкогольний напій та на яку суму було реалізовано.
Отже, для визнання висновків перевірки законними необхідно встановити правомірність походження джерела встановлених порушень, тобто воно має містити конкретику в часі, має бути підкріплено письмовими доказами та має містити в собі ідентифікацію особи, від якої стало відомо про ті чи інші факти, та ідентифікацію особи, якою здійснено порушення.
Акт перевірки від 02.12.2015 року №1229/17-02-19/20193432 містить лише припущення щодо встановленого порушення, не можливо підтвердити та дослідити наявність або відсутність такого порушення в судовому засіданні.
З матеріалів справи вбачається, що на території кафе 19.12.2015 року поваром ОСОБА_7 зберігались спиртні напої, придбані для власного використання на бенкеті із святкування свого дня народження, про що свідчить пояснювальна записка від 20.12.2015 року повара ОСОБА_7, фотокопія спиртних напоїв, та наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_7.» від 20.12.2015 року №07-П.
Зазначена обставина не може вважатись підтвердженням факту реалізації алкогольних напоїв, оскільки санкція статті 17 Закону №481/95 передбачає відповідальність за торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, а не за зберігання.
Відповідно до частини 3 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.
Приймаючи оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій лише на підставі документально непідтверджених висновків перевіряючих, контролюючий орган діє всупереч повноважень, наданих йому Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.
При перевірці процедури прийняття оскаржуваного рішення встановлено порушення статті 19 Конституції України контролюючим органом, оскільки ДПІ у Красногвардійському районі діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про скасування рішення від 15 січня 2016 року №431/04-66-22-01 з огляду на формальний підхід контролюючим органом до його прийняття, недоведеність викладених в акті перевірки порушень для прийняття оскаржуваного рішення та неправомірність застосування фінансових санкцій.
У відповідності до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.
Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоік» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення від 15 січня 2016 року №431/04-66-22-01, винесене Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоік» судовий збір у розмірі 1378 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 10 травня 2016 року.

Суддя І.О. Верба