Справа № 335/6238/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6238/16-а 2-а/335/187/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Василіаді Владислава Миколайовича, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «СТАРАВТО», про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Василіаді Владислава Миколайовича, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «СТАРАВТО», про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив, що постановою відповідача серії ПС2 № 562973 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень за те, що він 23 травня 2016 року о 16 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «РУТА», державний номер НОМЕР_1 у м. Запоріжжя порушив правила зупинки під час висадки пасажирів, що передбачено п. 15.1 Правил дорожнього руху України. Вказує, що він здійснив зупинку по вул. Воронезька на вимогу пасажирів з дотриманням правил дорожнього руху, а також п. 24 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176. Зазначає, що відповідач порушив його процесуальні права, неповно дослідив обставини справи, не надав належної оцінки його поясненням, не зазначив доказів порушення.

Просив визнати незаконними дії відповідача при винесенні постанови від 23 травня 2016 р. серії ПС2 № 562973, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 562973 від 23 травня 2016 р. скасувати, адміністративне провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Від позивача та представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причин неявки суду не повідомив. Через канцелярію суду відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких посилався на правомірність своїх дій та прийнятої постанови, просив у задоволенні позову відмовити.

Оскільки у судове засідання не прибули всі учасники процесу, суд з урахуванням приписів ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 121-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 15.1 Правил дорожнього руху України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення ПС2 №562973 від 23.05.2016 року, 23.05.2016 року о 16:15 год. в м. Запоріжжі по вулиці Воронезька, 30, ОСОБА_1 керуючи автомобілем РУТА 25, державний номер НОМЕР_1, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, порушив правила зупинки під час висадки пасажирів, чим порушив п. 15.1 Правил дорожнього руху України. До ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 255,00 грн.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши обставини справи, надані сторонами докази (у тому числі запис с відеореєстратора поліцейського), суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови з огляду на таке.

Так, у спірній постанові не зазначена об'єктивна сторона правопорушення (тобто, в чому саме воно полягає). Зокрема, в постанові вказується на порушення правил зупинки, але не зазначається, в чому таке порушення виразилося. Крім того, відповідачем не враховано, що відповідальність за ч. 2 ст. 121-2 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів. Постанова про адміністративне правопорушення взагалі не містить даних, що транспортний засіб використовувався як маршрутне таксі.

З'ясувавши, що висадка пасажирів мала місце на зупинці за вимогою пасажирів, суд дійшов висновку, що позивач діяв у відповідності до положень п. 24 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176, якими передбачено можливість висадки пасажирів в інших місцях з обов'язковим дотриманням Правил дорожнього руху.

З дослідженого судом відеозапису випливає, що зупинка здійснена на узбіччі дороги. При цьому, будь-яких порушень правил зупинки відповідачем встановлено не було, оскільки відповідач при розгляді справи наполягав на тому, що зупинка здійснена не у місці для зупинки, не спростовуючи можливості здійснення зупинки в інших місцях.

У письмових запереченнях проти позову відповідач посилається на п. 1.10, п.п. 5.41.1, 5.41.2 п. 33.5 розділу 33 Правил дорожнього руху України, на які відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не посилався та які у постанові не вказував. Крім того, посилання на зазначені пункти Правил дорожнього руху України не спростовують дотримання позивачем положення п. 24 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176.

Також суд звертає увагу, що відповідачем не дотримано процедури розгляду справи, не роз'яснено в повному обсязі прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не досліджено всіх обставин справи та не перевірено їх доказами, не надано доказам належної оцінки, не мотивовано застосування стягнення саме у наведеному в постанові розмірі, що у підсумку призвело до необґрунтованого притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, з огляду на що задовольняє їх.

Позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними при винесенні постанови про адміністративні правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова ПС2 № 562973 від 23.05.2016 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її винесення.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така позовна вимога не може бути задоволена судом, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд який перевіряє правомірність такої постанови.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 23.05.2016 року серії ПС2 № 562973, прийняту інспектором роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Василіаді Владиславом Миколайовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шалагінова