Справа № 754/5878/16-а
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/300/16
Справа №754/5878/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 липня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Галась І.А.

за участю секретаря Яремус-Байсанової А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з серпня 2014 року вона отримувала в УПФУ в Деснянському районі м. Києва пенсію за віком, як мати дитини інваліда з дитинства відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 1 квітня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва їй було припинено нарахування та виплату призначеної пенсії.

Позивач зазначає, що 02.03.2015 року Верховна Рада України прийняла за основу проект ЗУ № 2212 від 23.02.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено певні зміни до окремих положень цілого ряду законів України, зокрема в тих частинах, які стосуються порядку виплати пенсій працюючим пенсіонерам, виплат пенсій за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Так, абзац 2 частини 1 статті 47 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV доповнено наступним змістом: «У період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії/щомісячне довічне грошове утримання, призначені відповідно до законодавства, не виплачуються. Після звільнення з роботи пенсії/щомісячне довічне грошове утримання виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до законодавства».

Водночас, пунктом 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України» тощо.

Вказуючи на наведені правові норми, позивач вважає, що з 01.06.2015 року для неї, як державного службовця, скасовано норми, що передбачають призначення їй спеціальної пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», а тому у відповідача відсутні правові підстави щодо припинення їй виплат пенсії. В зв»язку з цим вона звернулась до відповідача щодо поновлення виплати пенсії і на своє звернення отримала листа-відмову, в якому зазначено, що згідно вимог чинного законодавства виплати пенсії припинено особам, які працюють на посадах державних службовців.

Посилаючись на викладені обставини, позивач вважає, що на момент призупинення виплати їй пенсії УПФУ в Деснянському районі м.Києва, правонаступником якого є Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, порушило її права на отримання пенсії з 01.06.2015 року, а саме з моменту відсутності нормативного акту, яким би було зазначено механізм обчислення чи виплати пенсії, а тому просить задовольнити її позовні вимоги, визнати протиправними дії Лівобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м.Києві щодо припинення виплати їй пенсії по інвалідності та зобов»язати Лівобережне об»єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві поновити їй виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 29.09.2015 року.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд про їх задоволення з підстав викладених в адміністративній позовній заяві.

Не визнаючи позовні вимоги ОСОБА_1, відповідач надав письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначає про те, що 02.03.2015 року Верховна Рада України прийняла за основу проект ЗУ № 2212 від 23.02.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Даним нормативно-правовим актом внесено певні зміни до окремих положень цілого ряду законів України, зокрема в тих частинах, які стосуються порядку виплати пенсій працюючим пенсіонерам, виплат пенсій за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Зокрема, абзац 2 частини 1 статті 47 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IУ доповнено наступним змістом: «У період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії/щомісячне довічне грошове утримання, призначені відповідно до законодавства, не виплачуються. Після звільнення з роботи пенсії/щомісячне довічне грошове утримання виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до законодавства». ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 набрав чинності 01.04.2015 року та станом на час звернення позивача до управління і суду не визнаний у встановленому порядку таким, що не відповідає Конституції України та не скасований. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, «Положення про помічника-консультанта народного депутата України». У зв»язку з викладеним, відповідач вважає, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Оскільки позивач на даний час працює на посаді державного службовця, то згідно вимог чинного законодавства їй припинено виплату пенсії за віком. При звільненні з роботи виплата пенсії буде поновлена згідно чинного законодавства.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач на даний час працює на посаді державного службовця, яка дає право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу».

З 01 квітня 2015 року набули чинності норми «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються.

На підставі вищезазначеного Закону № 213-VIII з 01.04.2015 р. відповідач припинив нарахування позивачу пенсії за віком.

29.03.2016 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про поновлення виплати пенсії, на що отримала відповідь, що в зв'язку з тим, що вона працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Закону України «Про державну службу», виплата пенсії з квітня 2015 року припинена.

Як встановлено абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вказане, суд вважає, що порушенні права позивачки підлягають захисту, з 29.09.2015 р. виплата пенсії, призначеної позивачу підлягає відновленню у зв»язку з відсутністю підстав для її невиплати. Поновити права та інтереси позивача іншим шляхом, ніж відновлення виплати пенсії, неможливо.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 71, 72, 86, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком на дитину інваліда -неправомірними.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 з 29.09.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: