Справа № 826/15911/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представників позивачів Якушева С.І., Гуренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Приватного підприємства «Укрторгбудінвест» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2016 року у справі за позовом Приватного підприємства «Укрторгбудінвест» до Державної податкової інспекції в Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ в Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському ГУ ДФС у м. Києві від від 14.01.2015 № та .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

На зазначене судове рішення, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій він просив його скасувати, та ухвалити постанову про задоволення позову.

Представники позивача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених у скарзі мотивів.

Представник відповідача до суду не з'явився, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем було проведено позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства "УКРТОРГБУД ІНВЕСТ" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 15.12.2014 № 6499/26-58-22-01-17/33944795, у якому встановлено порушення платником податків положень Податкового кодексу України.

За результатом розгляду заперечень позивача, податковий орган Листом від 06.01.2015 №40/10/26-58-22-02-11 повідомив, що комісією щодо розгляду спірних питань, які виникли при розгляді матеріалів перевірки ПП «УКРТОРГБУД ІНВЕСТ», вирішено внести зміни до висновків акта та викласти їх у новій редакції.

Так, з урахуванням внесених змін, під час перевірки встановлено порушення позивачем:

пп.14.1.206 п.14.1 ст.14, пп.135.5.1 п.135.5 ст. 135, п. п.138.1 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.п.138.5.1 п.138.5 ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704 та ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХVІ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено податок на прибуток всього в сумі 108 224 грн. в тому числі: за три квартали 2012 року на суму 29 174 грн.; за 4 кв. 2012 року на суму 91275 грн., за 2013 рік на суму 16 949 грн.;

п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6. ст.198, п.201.6 ст.201 р. V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями) ПП "УКРТОРГБУД ІНВЕСТ" встановлено заниження податку на додану вартість всього у сумі 113 920 грн., в т. ч за періоди: липень 2012 року на суму 21620 грн., вересень 2012 року на суму 2 322 грн., жовтень 2012 року на суму 20 392 грн., листопад 2012 року на суму 22 803 грн., грудень 2012 року на суму 28 942 грн., червень 2013 року на суму 17 841 грн.

Обґрунтовуючи такі висновки, відповідач послався на те, що господарські операції ПП «УКРТОРГБУД ІНВЕСТ» із його контрагентами - ТОВ «БК» ГЕФЕСТ АЛЬЯНС», ТОВ «БК» БУДІНВЕСТ-ПРОЕКТ», ТОВ «ПАЙНЕР» не мали реального характеру.

На підставі акта контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення - рішення:

від 14.01.2015 № , яким збільшено суму податку на додану вартість в сумі 142 400,00 грн., з них за основним платежем 113 920 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 28 480 грн.

від 14.01.2015 № , яким збільшено податок на прибуток в сумі 135 218,00 грн., з них за основним платежем 108 224,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 27 056,00 грн.

Вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення незаконними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються достатніми доказами.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про таке.

Відповідно до підпункту 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.1 даної статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на основі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами, ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II даного Кодексу.

Законом України "Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до приписів підпункту 14.1.81 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог пункту 198.2 статті 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Водночас, згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість у відповідності до вимог ПК України є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Натомість, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або у разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Наведене кореспондує приписам пункту 198.6 статті 198 ПК України, відповідно до яких не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 ПК України (пункт 201.8 статті 208 ПК України).

Наразі встановленню підлягають обставини реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку.

При цьому, в силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень повинен довести відповідач як суб'єкт владних повноважень.

Водночас, обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, адже саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів установила, що між позивачем (замовник) та ТОВ «БК» «ГЕФЕСТ-АЛЬЯНС» (підрядник) було укладено договір від 19.12.2012 № 1912/01 на підготовчі роботи, згідно з умовами якого підрядник своїми силами та засобами, за завданнями замовника зобов'язаний організувати та виконати з використанням власного устаткування, підготовчі роботи по будівництву об'єкту «Реконструкція житлового будинку на пров. Шевченка, 8-6 в Шевченківському районі м. Києва» (п. 1.1 Договору). Загальна ціна даного Договору складає 28650,00 грн., в т.ч. ПДВ 4 775,00 грн., згідно Договірної ціни (Додаток № 1), що є невід'ємною частиною цього Договору (п. 2.1 Договору). Договірна ціна, визначена у п. 2.1 цього Договору, сплачується шляхом перерахування коштів Замовником на розрахунковий рахунок Підрядника. (п. 2.2 Договору). Згідно із п. 2.4 та 2.5 Договору після виконання робіт Підрядником, визначених п. 1.1. цього Договору, Сторонами підписується Акт прийому-передачі виконаних робіт. Фінансування і оплата Робіт, які здійснюються Підрядником, проводиться Замовником авансовими платежами та відповідно до фактично виконаних Робіт (на підставі підписаних сторонами Актів виконаних робіт).

Крім того, між ПП "УКРТОРГБУДІНВЕСТ" (замовник) та ТОВ «БК» «ГЕФЕСТ- АЛЬЯНС» (підрядник) було укладено договір від 17.04.2013 № 1704/7, умови якого аналогічні умовам договору від 19.12.2012 № 1912/01, окрім ціни договору, яка, згідно із його п. 2.1 складає 107 045 грн.

Також між ПП "УКРТОРГБУДІНВЕСТ" (замовник) та ТОВ «БК» «ГЕФЕСТ-АЛЬЯНС» (підрядник) укладено договір від 22.11.2012 № 2201 на демонтажні роботи, за умовами якого підрядник своїми силами і засобами, відповідно до умов цього договору, за завданням Замовника організувати та виконати з використанням своїм устаткуванням, виконати роботи з демонтажу по будівництву об'єкту «Реконструкція житлового будинку на пров. Шевченка, 8-6 в Шевченківському районі м. Києва». Замовник зобов'язується прийняти та оплатити роботи, виконані Підрядником, відповідно до умов цього Договору. (п. 1.1 та 1.2 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору загальна його ціна складає 281 820,00 грн., в т.ч. ПДВ 46 970,00 грн., згідно Договірної ціни (Додаток № 1), що є невід'ємною частиною цього Договору. При цьому у пунктах 2.1.1 та 2.1.2 Договору сторони узгодили, що демонтажні роботи складають 239 820 грн., в т.ч. ПДВ 39 970,00 грн. Послуги по вивозу сміття складають 42 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 7 000,00 грн. Договірна ціна, визначена у п. 2.1 цього Договору, сплачується шляхом перерахування коштів Замовником на розрахунковий рахунок Підрядника (п.2.2). В іншій частині, умови договору від 22.11.2012 № 2201 аналогічні умовам договору від 19.12.2012 № 1912/01.

На підтвердження реального руху активів у процесі та за результатами виконання умов цих Договорів, позивачем надано копії: актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року форми КБ-2в, у яких вказано види, обсяг та вартість виконаних контрагентом позивача робіт, а також витрати на експлуатацію техніки, якою ці роботи виконувалися; копію договірної ціни щодо здійснення реконструкції житлового будинку на пров. Шевченка, 8-б у Шевченківському районі міста Києва у 2012 році, у якій наведено відомості щодо заробітної плати, вартості матеріальних ресурсів, загально виробничі витрати, коштів на покриття адміністративних витрат; копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року; копії виписаних ТОВ «БК» «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» податкових накладних, а також копії банківських виписок на підтвердження здійснення оплати та руху коштів на особовому рахунку позивача.

Наведені договори та документи первинного бухгалтерського обліку від імені ТОВ «БК» «ГЕФЕСТ-АЛЬЯНС» підписані директором ОСОБА_5 та скріплені печаткою товариства.

Також, позивачем (замовник) було укладено договори підряду із ТОВ «БК» «БУДІНВЕСТ-ПРОЕКТ» (підрядник) від 05.10.2012 № 0510/1, від 14.09.2012 № 1409/01, від 04.06.2012 № 04/06-12, за умовами яких підрядник, власними та залученими силами і засобами виконує комплекс демонтажних робіт та підготовчі роботи відповідно до розробленої проектної документації та Розрахунку договірної ціни, що є Додатком №1 до Договору підряду (п. 1.1).

У п. 2.1 Договорів сторони погодили вартість робіт за кожним із них, визначивши натомість, що ціна є динамічною і може змінюватися. Оплата вартості виконаних робіт проводиться замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника (п. 4.2).

Відповідно до п. 4.3 цих договорів підрядник на основі перевірених, підписаних замовником фактичних обсягів робіт протягом 2-х робочих днів оформлює акти виконаних робіт по формі КБ-2в, КБ-3. Підрядник надає на підпис замовнику Акти приймання виконаних робіт з підтвердженням вартості матеріалів за видатковими накладними, виконавчу документацію (акти прихованих робіт, виконавча документація, виконавча геодезична, зйомка, паспорти обладнання та сертифікати якості матеріалів та ін). Замовник протягом 3-х робочих днів перевіряє відповідність актів і підписує їх в частині фактично виконаних обсягів робіт по розцінках, вказаних в Додатку №1 «Розрахунок договірної ціни». Оплата фактично виконаних робіт здійснюється протягом п'яти банківських днів після підписання акта виконаних робіт та довідки форми №КБ-2в та №КБ-3. Розмір оплати за виконані роботи зменшується на частину суми перерахованого до початку виконання робіт авансу.

Згідно із п. 5.2.3 підрядник зобов'язаний здійснити за власний рахунок придбання та постачання всіх необхідних для виконання робіт за даним Договором матеріалів, обладнання, конструкцій, комплектуючих виробів, та необхідну техніку й інструмент. Виконати за власний рахунок їх приймання, розвантаження, складування й подачу безпосередньо на місце виконання робіт.

На підтвердження реального руху активів у процесі виконання умов цих Договорів, позивачем надано копії: актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року форми КБ-2в, у яких вказано види, обсяг та вартість виконаних контрагентом позивача робіт, а також витрати на експлуатацію техніки, якою ці роботи виконувалися; копію договірної ціни щодо здійснення реконструкції житлового будинку на пров. Шевченка, 8-б у Шевченківському районі міста Києва у 2012 році, у якій наведено відомості щодо заробітної плати, вартості матеріальних ресурсів, загально виробничі витрати, коштів на покриття адміністративних витрат; копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт; копію акта про витрату давальницьких матеріалів; копії виписаних ТОВ «БК» «БУДІНВЕСТ-ПРОЕКТ» податкових накладних, а також копії банківських виписок на підтвердження здійснення оплати та руху коштів на особовому рахунку позивача.

Крім того, між ПП "УКРТОРГБУД ІНВЕСТ" (замовник) та ТОВ «ПАЙНЕР» було укладено договір підряду від 02.05.2012 № 02/05-12, згідно з умовами якого підрядник, власними та залученими силами і засобами виконує комплекс робіт з влаштування внутрішньої цементної стяжки та гідроізоляції підлоги, відповідно до розробленої проектної документації та Договірної ціни, а замовник приймає та оплачує виконані роботи (п. 1.1). «Об'єктом», за умовами договору, є «Будівництво готелю з закладом громадського харчування на вул. Б. Хмельницького, 34-а в Шевченківському районі м. Києва.

У п. 2.1 Договору сторони погодили вартість робіт за кожним із них, визначивши натомість, що ціна є динамічною і може змінюватися. Оплата вартості виконаних робіт проводиться замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника (п. 4.1). Поряд із цим, згідно із п. 4.2.1 підрядник перед закупівлею обладнання та матеріалів зобов'язаний погодити із замовником вартість обладнання.

Відповідно до п. 4.3 Договору підрядник на основі перевірених, підписаних замовником фактичних обсягів робіт протягом 2-х робочих днів оформлює акти виконаних робіт по формі КБ-2в, КБ-3. Підрядник надає на підпис замовнику Акти приймання виконаних робіт з підтвердженням вартості матеріалів за видатковими накладними, виконавчу документацію (акти прихованих робіт, виконавча документація, виконавча геодезична, зйомка, паспорти обладнання та сертифікати якості матеріалів та ін). Замовник протягом 3-х робочих днів перевіряє відповідність актів і підписує їх в частині фактично виконаних обсягів робіт по розцінках, вказаних в Додатку №1 «Розрахунок договірної ціни». Оплата фактично виконаних робіт здійснюється протягом п'яти банківських днів після підписання акта виконаних робіт та довідки форми №КБ-3. Розмір оплати за виконані роботи зменшується на частину суми перерахованого до початку виконання робіт авансу.

Згідно із п. 5.2.3 Договору підрядник зобов'язаний здійснити за власний рахунок придбання та постачання всіх необхідних для виконання робіт за даним Договором матеріалів, обладнання, конструкцій, комплектуючих виробів, та необхідну техніку й інструмент. Виконати за власний рахунок їх приймання, розвантаження, складування й подачу безпосередньо на місце виконання робіт.

На підтвердження реального виконання умов договору та зміни у зв'язку із цим майнового стану сторін, позивачем надано копії: договірної ціни; акту здачі прийняття-робіт, згідно із яким контрагентом позивача було виконано роботи із заливки внутрішньої цементної стяжки підлоги та гідроізоляції; копію виписаної ТОВ «ПАЙНЕР» податкової накладної, а також копії банківських виписок на підтвердження здійснення оплати та руху коштів на особовому рахунку позивача.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, згідно з п. 2.4 затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що сама по собі наявність належним чином оформлених первинних документів не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування валових витрат підприємства чи правомірність включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги) до складу податкового кредиту, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції.

Іншими словами, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Дослідивши надані позивачем на підтвердження реального здійснення господарських операцій із ТОВ «БК» ГЕФЕСТ АЛЬЯНС», ТОВ «БК» БУДІНВЕСТ-ПРОЕКТ», ТОВ «ПАЙНЕР» документи, копії яких містяться у матеріалах, колегія суддів вважає, що вони повністю відображають зміст та обсяги господарських операцій та складені і підписані сторонами у відповідності із Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, відповідачем не заперечується, що зміст господарських зобов'язань що виникають з наведених вище договорів не суперечить вимогам національного законодавства, а складені на його виконання фінансово-господарські документи містять необхідні дані, що підтверджують об'єкт і базу оподаткування ПДВ та відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". В свою чергу податкові накладні відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 ПК України.

Судова колегія відзначає, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Наразі, наданими позивачем документами у повній мірі підтверджуються обставини реального руху активів у процесі здійснення господарських операцій із названими контрагентами.

У зв'язку із наведеним, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем цих обставин.

Відповідно до чинного законодавства право платника податків на формування у податковому обліку витрат та податкового кредиту з ПДВ обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як реальність придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження необхідними первинними документами (у тому числі податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Жодних доказів, які б підтверджували порушення з боку позивача при укладанні договору публічного порядку, відповідачем не надано. На час укладання договору із позивачем, його контрагенти були платниками ПДВ згідно чинного законодавства та належним чином зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, тобто мали достатній об'єм правоздатності для укладення спірних угод.

Водночас, колегія суддів критично оцінює послання податкового органу на обставини недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни, як підставу прийняття спірних рішень, позаяк, встановлення факту взаємовідносин контрагента позивача або позивача з фіктивними суб'єктом господарювання не є безумовним доказом ознак фіктивності у діяльності ПП "УКРТОРГБУДІНВЕСТ", оскільки приписи чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства не ставили у залежність право формування позивачем податкового кредиту від добросовісності платника податку, з яким суб'єкт господарювання перебував у господарських правовідносинах. Тобто, невиконання такими особами податкових зобов'язань тягне за собою настання відповідальності лише для зазначених суб'єктів і не може бути підставою для притягнення до відповідальності іншого суб'єкта господарювання.

З цих же підстав судова колегія не приймає до уваги посилання контролюючого органу на обставини неможливості проведення зустрічних звірок контрагентів позивача, про що свідчать отримані відповідачем від інших ДПІ акти.

Стосовно посилання відповідача на те, що засновник ТОВ «БК» «ГЕФЕСТ-АЛЬЯНС» ОСОБА_6 повідомив про те, що не має жодного відношення до діяльності згадуваного товариства, колегія суддів звертає увагу на те, що дії вказаної особи як засновника обмежуються виключно моментом створення юридичної особи.

Крім того, згідно із копіями документів первинного бухгалтерського обліку, наданих позивачем, останні від імені ТОВ «БК» «ГЕФЕСТ-АЛЬЯНС» було підписано ОСОБА_5, а не ОСОБА_6 Водночас, відповідно до інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_6 є керівником цього підприємства лише з 26.12.2013, натомість документи по взаємовідносинах позивача із названим суб'єктом господарювання складені і підписані до цієї події.

Крім того, в силу приписів частин 4 та 5 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

За правилами ч. 2 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Оскільки, в порушення вимог ч. 4 та 5 ст. 11 КАС України, суд першої інстанції, констатувавши відсутність певних доказів, не запропонував сторонам їх надати, колегія суддів вважає за можливе прийняти до уваги надані позивачем під час апеляційного розгляду справи докази.

Оцінивши вказані докази за правилами статті 86 КАС України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що зазначені первинні та інші документи у повній мірі підтверджують реальність здійснення спірних господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «БК» ГЕФЕСТ АЛЬЯНС», ТОВ «БК» БУДІНВЕСТ-ПРОЕКТ», ТОВ «ПАЙНЕР».

Відповідач, у свою чергу, на спростування цих обставин належних і допустимих доказів не надав, обґрунтувань щодо наявності підстав для відхилення наданих позивачем доказів, також не навів і у суду такі відсутні і колегія суддів підстав для цього не вбачає.

Крім того, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності чи недотримання принципу належної обачності при виборі контрагентів, як і не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, хоча в силу вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України саме на суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача та скасування спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки висновки податкового органу, з якими погодився суд першої інстанції, не зайшли свого підтвердження та не були доведені контролюючим органом, водночас, надані позивачем докази свідчать про реальність спірних господарських операцій та правомірне формування платником сум податкового кредиту з ПДВ та формування витрат за наслідками їх здійснення.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції не було досліджено жодного документа первинного бухгалтерського обліку з метою надання правової оцінки обставин реальності господарських операцій позивача із його контрагентами, тому таке рішення не може бути визнане законним і обґрунтованим, як того вимагає ст.159 КАС України.

Підсумовуючи наведене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача, підтвердилися, оскаржувана постанова ухвалена за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та із порушенням норм матеріального права тому, на думку судової колегії наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції прийнята судом за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та із порушенням норм матеріального права, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрторгбудінвест" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2016 року у справі за позовом Приватного підприємства "Укрторгбудінвест" до Державної податкової інспекції в Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2016 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському ГУ ДФС у м. Києв від від 14.01.2015 № та .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 15 липня 2016 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.