Справа № 822/1115/14
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року м. Київ К/800/39496/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Чалого С.Я.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-російське спільне підприємство "Антей" ЛТД до Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, третя особа на стороні відповідача - Хмельницька митниця Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю українсько-російське спільне підприємство "Антей" ЛТД звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень №000020/22-01-22-04 і №000021/22-01-22-04 від 20 лютого 2014 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року, позов задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення №000020/22-01-22-04 і №000021/22-01-22-04 від 20 лютого 2014 року.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000052 від 14.10.2013 року, було зареєстровано підозру щодо Баран Г.В. - директора ТОВ УРСП "Антей" ЛТД, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.212 КК України.

Листом №25 від 16.12.2013 року позивач проінформував Хмельницьку митницю про самостійне нарахування і сплату податкових зобов'язань за ввезене обладнання і надав платіжні доручення №№17, 18, 19, 20, 21, 22 від 16.12.2013 року, які стверджують перерахування платником ТОВ "Антей" ЛТД до бюджету коштів відповідно у сумах 677979,71 гривень, 20339,39 гривень, 122054,4 гривень, 135595,94 гривень, 4067,88 гривень, 24410,88 гривень.

Відповідно до наказу №23 від 10.01.2014 року, у зв'язку з надходженням від уповноважених органів Російської Федерації даних про недостовірність відомостей, що містяться в документах, які надавались ТОВ УРСП "Антей" ЛТД до митного оформлення, проведенням досудового кримінального провадження та на виконання постанови слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Хмельницькій області від 10.01.2014 року про призначення документальної позапланової перевірки від 17.12.2013 року, наказано провести з 11.01.2014 року по 17.01.2014 року документальну невиїзну перевірку позивача.

Відповідач провів документальну невиїзну перевірку позивача, про що склав Акт №Н/0005/4/22-01-22-04/ від 25.01.2014 року, відповідно до висновків якого встановив порушення вимог ч.2 ст.287 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, що у свою чергу спричинило сплату до Державного бюджету України належних податків не в повному обсязі. Занижена сума податкового зобов'язання Товариства за інспектований період складає 813575,64 гривень (у тому числі ввізне мито 677979,71 гривень, ПДВ - 135595,93 гривень). Кошти у сумі 813575,64 гривень підлягають сплаті до Державно бюджету України.

Згідно ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №988/524/14-к від 11.02.2014 року, Баран Г.К. звільнена від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.212 КК України, на підставі ч.4 ст.212 КК України. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2013 року за №0000052, закрито.

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що підставою для проведення перевірки стало досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо директора ТОВ УРСП "Антей" ЛТД Баран Г.В. за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.212 КК України, яке на підставі ухвали суду від 11.02.2014 року, яка 19.02.2014 року набрала законної сили - закрито. Цією ухвалою суду встановлено, що податкові зобов'язання по ПДВ і ввізному миту та завдана Державі шкода, внаслідок несплати податків (фінансові санкції, пеня), які донараховані згідно акту №Н/0005/4/22-01-22-04/ від 25.01.2014 року, позивачем сплачені.

Згідно податкового повідомлення-рішення №000020/22-01-22-04 від 20.02.2014 року, на підставі акту перевірки, встановлено порушення вимог частини другої ст.287 МК України, у зв'язку з чим визначено суму грошового зобов'язання за платежем "ввізне мито" та "штраф" у розмірі 847474,64 гривень, у тому числі за основним платежем 677979,71 гривень та за штрафними санкціями 169494,93 гривень.

Податковим повідомленням-рішенням №000021/22-01-22-04 від 20.02.2014 року, на підставі акту перевірки, встановлено порушення вимог частини другої ст.287 МК України, у зв'язку з чим визначено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" та "штраф" у розмірі 169494,91 гривень, у тому числі за основним платежем 135595,93 гривень та за штрафними санкціями 33898,98 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.287 МК України, товари (крім товарів для реалізації або використання з метою, безпосередньо не пов'язаною з провадженням підприємницької діяльності), що ввозяться на митну територію України на строк не менше трьох років іноземними інвесторами відповідно до Закону України "Про режим іноземного інвестування" з метою інвестування на підставі зареєстрованих договорів (контрактів) або як внесок іноземного інвестора до статутного капіталу підприємства з іноземними інвестиціями, звільняються від сплати ввізного мита. При відчуженні таких товарів раніше трьох років з часу зарахування їх на баланс ввізне мито сплачується на загальних підставах.

Згідно ст.303 МК України, у разі несплати або неповної сплати митних платежів у встановлений строк такі платежі стягуються в порядку та строки, визначені Податковим кодексом України. Належні до сплати суми митних платежів стягуються з осіб, відповідальних за їх сплату.

Відповідно до ч.13 ст.354 МК України, у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом доходів і зборів за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінального процесуального закону, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не виноситься до дня набрання законної сили відповідним вироком суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу доходів і зборів передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку, для використання матеріалів відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Статус матеріалів перевірки та висновків органу доходів і зборів визначається кримінальним процесуальним законом.

Підпунктом 54.3.4 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків.

Згідно п.56.21 ст.56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. Згідно п.58.4 цієї ж статті, у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється в тому числі за наявності такої обставини, як: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Згідно з п. 86.9 ст. 86 ПК України, у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Враховуючи вищезазначене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що сторони не оспорюють факти порушення позивачем при ввезенні обладнання з Російської Федерації наслідком чого стало кримінальне провадження (ухвала Шепетівського міськрайонного суду по справі №688/524/14-к).

Крім того, позивач сплатив розмір ПДВ і ввізного мита за імпортоване обладнання. Застереження відповідача про необхідність відображення цих операцій за іншим кодом - 351 (позивач вказав 161 код), не знайшло свого підтвердження.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що митницею не доведено, що вона діяла у межах наданих їй повноважень та на підставі закону, прийнявши оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на момент проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (з 11.01.2014 року по 17.01.2014 року) призначеної на підставі постанови слідчого ГУ Міндоходів у Хмельницькій області від 10.01.2014 року, яка повинна була бути призначена в тому числі на підставі п.п. 78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, позивач самостійно 16.12.2013 року (до перевірки, яка почалась 11.01.2014 року) сплатив: ввізне мито - 677979,71 гривень; ПДВ - 135595,93 гривень; штрафні (фінансові) санкції і пеню на загальну суму 170872,55 гривень, що повинен був знати та встановити і відобразити у акті перевірки орган доходів і зборів, але цього не зробив.

З огляду на зазначене, судами попередніх інстанцій зроблено вірний висновок, що відповідач фактично повторно визначив податкові зобов'язання по ввізному миту і ПДВ, які позивач самостійно погасив з урахуванням штрафів і пені за невчасну сплату, чим порушив права платника податків, при цьому не враховуючи принцип презумпції правомірності рішень платника, який має право самостійно сплатити податковий борг до початку проведення перевірки, яка призначається у тому числі у кримінальному провадженні.

Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та не вказують на допущені судами порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до закону можуть бути підставою для їх скасування.

Відповідно до частини третьої статті 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Керуючись 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав, передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

С.Я. Чалий

О.Є Донець