Справа № 826/409/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 червня 2016 року № 826/409/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Данилишин В.М. розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Плюс" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, третя особа: ТОВ «О.М.С.» про визнання протиправними дій, визнання нечинним договору, скасування декларацій

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ ПЛЮС» (далі - ТОВ «ЕСТЕЙТ ПЛЮС) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища з наступними позовними вимогами:

- визнати недійсним свідоцтво про право власності від 01.12.2015 року на нежилі приміщення торговельного центру в літері «А» (група приміщень: 6,6а, 6б, 6в, 6г, 6д, 6к, 6м, 6н, 6о, 6п, 6р, 6е), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2449,5 кв.м, видане Товариству з обмеженою відповідальністю «О.М.С.» Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві;

- зобов'язати уповноважених осіб Головного територіального управління юстиції у м.Києві внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування свідоцтва про право власності на нежилі приміщення торговельного центру), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в літері «А» (група приміщень: 6,6а, 6б, 6в, 6г, 6д, 6к, 6м, 6н, 6о, 6п, 6р, 6е), загальною площею 2449,5 кв.м від 01.12.2015 року, виданого 01.12.2015 року Товариству з обмеженою відповідальністю «О.М.С.» Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві;

- визнати недійсним договір від 05.02.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «О.М.С.» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Кучеренко Н.П., відповідно до якого ОСОБА_1 набув право власності на окремий індивідуально розташований об'єкт нерухомості, площею 534 кв.м, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з наступних приміщень: нежилі приміщення гр.приміщень 6е (приміщення №1) пл.3,1 кв.м, гр. приміщень №6ж (приміщення №1) пл. 7,3 кв.м, гр..приміщень №6з (приміщення №1) пл.. 1,4 кв.м, гр..приміщень №6и (приміщення №1, №2, №3) пл. 98,6 кв.м, гр. приміщень №6к (приміщення №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, №24, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31, №32, №33) площею 424,4 кв.м, а ТОВ «О.М.С.» набуло право власності на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомості, площею 2489,50 кв.м, який складається з наступних приміщень: нежилі приміщення гр.приміщень №6 (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18), площею 1093,4 кв.м, приміщень 6а (приміщення №1), площею 9,1 кв.м, гр. приміщень 6б (приміщення №1) площею 9,2 кв.м, гр.приміщень №6в (приміщення №1) площею 34,3 кв.м, гр.приміщень 6г (приміщення №1) площею 13,7 кв.м, гр.приміщень №6д (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14), площею 265,7 кв.м, гр.приміщень 6к (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6), площею 152,1 кв.м, гр. Приміщень №6л (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23), площею 912,0 кв.м;

- скасувати декларацію №ІУ 50 про початок будівельних робіт, зареєстровану 17.06.2014 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією для проведення реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати декларацію №ІУ 83, зареєстровану Державною архітектурно-будівельною інспекцією від 31.07.2014 року про готовність об'єкта до експлуатації щодо проведення реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати декларацію №КВ 82, зареєстровану 20.10.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в м.Києві про початок виконання будівельних робіт (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури), а саме: реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати декларацію №КВ 04, зареєстровану 17.11.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в м.Києві про готовність об'єкта до експлуатації (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури), а саме: реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати контрольну картку на тимчасове порушення благоустрою №15080017-Св, видану Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища.

В обґрунтування позовних вимог до Державної архітектурно-будівельної інспекції (далі - ДАБІ), позивач зазначав про те, що 17.06.2014 року ДАБІ було зареєстровано декларацію №ІУ 50, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «О.М.С.» (далі - ТОВ «О.М.С.»), про початок будівельних робіт від 17.06.2014 року для проведення реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Загальна площа приміщень ТОВ «О.М.С.» відповідно до проектної документації повинна була становити 2411,56 кв.м.

31.07.2014 року ДАБІ було зареєстровано декларацію №ІУ 83, подану ТОВ «О.М.С.» про готовність об'єкта до експлуатації щодо проведення реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і загальна площа приміщень ТОВ «О.М.С.» відповідно до декларації вже становила 3024,30 кв.м., і таке збільшення площі, на думку позивача, не могло відбуватись без збільшення конфігурації та зовнішніх параметрів приміщення, оскільки проведення будівельних робіт призвело до появи окремої прибудови. Окрім того, як вважає позивач, проведення таких робіт вимагало отримання ТОВ «О.М.С.» містобудівних умов, сплати пайової участі на розвиток інфраструктури населеного пункту, а також згоди інших співвласників земельної ділянки, що свідчить про те, що ТОВ «О.М.С.» були зазначені недостовірні відомості в деклараціях.

05.02.2015 укладено договір між ТОВ «О.М.С.» та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.), відповідно до якого ОСОБА_1 набув право власності на окремий індивідуально розташований об'єкт нерухомості, площею 534 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з наступних приміщень: нежилі приміщення гр. приміщень 6е (приміщення №1) пл..3,1 кв.м, гр. приміщень №6ж (приміщення №1) пл.7,3 кв.м, гр..приміщень №6з (приміщення №1) пл. 1,4 кв.м, гр. приміщень №6и (приміщення №1, №2, №3) пл.. 98,6 кв.м, гр.приміщень №6к (приміщення №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, №24, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31, №32, №33) площею 424,4 кв.м.

В свою чергу ТОВ «О.М.С.» набуло право власності на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомості, площею 2489,50 кв.м, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з наступних приміщень: нежилі приміщення гр. приміщень №6 (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18), площею 1093,4 кв.м, приміщень 6а (приміщення №1), площею 9,1 кв.м, гр. приміщень 6б (приміщення №1) площею 9,2 кв.м, гр.приміщень №6в (приміщення №1) площею 34,3 кв.м, гр.приміщень 6г (приміщення №1) площею 13,7 кв.м, гр.приміщень №6д (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14), площею 265,7 кв.м, гр.приміщень 6к (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6), площею 152,1 кв.м, гр. Приміщень №6л (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23), площею 912,0 кв.м. Позивач вважає, що вказаний договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «О.М.С.» повинен бути визнаний судом недійсним, оскільки ТОВ «О.М.С.» набуло права власності на приміщення на підставі зареєстрованих ДАБІ декларацій, що містили недостовірні дані.

Позовні вимоги до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві мотивовано тим, що 01.12.2015, в порушення містобудівного законодавства, за відсутності документів, передбачених законом, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, видало ТОВ «О.М.С.» свідоцтво про право власності на нежилі приміщення торговельного центру, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в літері «А» (група приміщень: 6,6а, 6б, 6в, 6г, 6д, 6к, 6м, 6н, 6о, 6п, 6р, 6е), загальною площею 2449,5 кв.м.

Обґрунтовуючи позовні вимоги до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - інспекція), позивач вказував на те, що 20.10.2015 року інспекція зареєструвала декларацію №КВ 82, подану ТОВ «О.М.С.» про початок виконання будівельних робіт (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури), а саме: реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому, 17.11.2015 року, інспекція зареєструвала декларацію №КВ 04, подану ТОВ «О.М.С.» про готовність об'єкта до експлуатації (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури), а саме: реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. З урахуванням того, що при проведенні таких будівельних робіт ТОВ «О.М.С.» також не отримувало згоди співвласників земельної ділянки та містобудівних умов, позивач вважає незаконним отримання вказаних документів ТОВ «О.М.С.» та просив скасувати вказані декларації та контрольну картку на тимчасове порушення благоустрою №15080017-Св, видану Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища.

В своєму відзиві на адміністративний позов та письмових поясненнях, представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України зазначив про те, що зареєстрована 17.06.2014 року декларація №ІУ 50 про початок будівельних робіт для проведення реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована ДАБІ 31.07.2014 року декларація №ІУ 83 про готовність об'єкта до експлуатації щодо проведення реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, були зареєстровані в рамках повноважень, наданих ДАБІ на підставі законодавства, а всі будівельні роботи були проведені в суворій відповідності до будівельних норм і правил, на цих підставах просив у позові відмовити.

Проти позовних вимог заперечував і представник Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, який з'явився в судове засідання та вказав на те, що зареєстрована 20.10.2015 року інспекцією декларація №КВ 82 про початок виконання будівельних робіт (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури), а саме: реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована 17.11.2015 року декларація №КВ 04 про готовність об'єкта до експлуатації (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури), а саме: реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, були зареєстровані інспекцією з дотриманням норм діючого законодавства, просив у позові відмовити.

Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві також заперечив проти позовних вимог та у своїх поясненнях також посилався на те, що свідоцтво про право власності від 01.12.2015 року на нежилі приміщення торговельного центру, що знаходиться за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1, в літері «А» (група приміщень: 6,6а, 6б, 6в, 6г, 6д, 6к, 6м, 6н, 6о, 6п, 6р, 6е), загальною площею 2449,5 кв.м, було видане ТОВ «О.М.С.» на підставі договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «О.М.С.» та посвідченим нотаріально. Даний договір є дійсним, був зареєстрований у повній відповідності до закону, а отже, підстави для скасування свідоцтва, на його думку, відсутні, просив суд у позові відмовити.

У своєму відзиві Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища також заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначав про те, що для отримання контрольної картки №15080017-Св на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв'язку з встановленням тимчасової огорожі на період реконструкції нежитлової будівлі під торгівельний центр за адресою: АДРЕСА_1, ТОВ «О.М.С.» були надані всі необхідні документи, перелік яких передбачено Правилами благоустрою м.Києва від 25.12.2008 року, затвердженими рішенням Київської міської ради №35/6251 від 22.09.2011 року, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, просив у позові відмовити.

Представник ТОВ «О.М.С.», який в судовому засіданні також заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що адміністративний позов є безпідставним та таким, що не містить жодних належних доказів того, що ТОВ «О.М.С.» здійснювало будівельні роботи та набуло права власності на приміщення з порушенням законодавства, просив у позові відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.01.2015 укладено договір оренди №01/01-15 між ТОВ «О.М.С.», та ТОВ «ЕСТЕЙТ ПЛЮС», відповідно до якого ТОВ «О.М.С.» (Орендодавець) передало, а ТОВ «ЕСТЕЙТ ПЛЮС» (Орендар) прийняло в строкове платне користування частину площі нежитлового приміщення у торгівельному центрі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 57 кв.м, що підтверджується актом прийому-передачі приміщення.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 31.01.2014, укладеного між ТОВ «ЕСТЕЙТ ПЛЮС» та ОСОБА_4, ТОВ «ЕСТЕЙТ ПЛЮС» є власником будівлі «Г», яка розміщується на тій же земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

В лютому 2015 року ТОВ «О.М.С.» провело будівельні роботи, внаслідок яких споруджена трьох-поверхова прибудова до приміщення, власником якої є ТОВ «О.М.С». В цей же час, за даними позивача, у нього відбулось зменшення кількості покупців, які відвідували його торговельне приміщення в порівнянні з аналогічними періодами та звузився прохід, який забезпечує доступ позивача до належного йому на праві власності сусіднього приміщення. Саме тому позивач звернувся до ТОВ «О.М.С.» з вимогою надати копії документів, на підставі яких проводились вказані будівельні роботи. У відповідь на вказане звернення позивача ТОВ «О.М.С.» були надані наступні документи:

- копію декларації №ІУ 50 про початок будівельних робіт, зареєстровану 17.06.2014 року ДАБІ, для проведення реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- копію декларації №ІУ 83, зареєстровану 31.07.2014 року ДАБІ, про готовність об'єкта до експлуатації щодо проведення реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- копію договору від 05.02.2015 року, укладеного між ТОВ «О.М.С.» та ОСОБА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 набув право власності на окремий індивідуально розташований об'єкт нерухомості, площею 534 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з наступних приміщень: нежилі приміщення гр. приміщень 6е (приміщення №1) пл..3,1 кв.м, гр..приміщень №6ж (приміщення №1) пл.7,3 кв.м, гр..приміщень №6з (приміщення №1) пл.. 1,4 кв.м, гр.приміщень №6и (приміщення №1, №2, №3) пл.. 98,6 кв.м, гр..приміщень №6к (приміщення №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, №24, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31, №32, №33) площею 424,4 кв.м, а ТОВ «О.М.С.» набуло право власності на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомості, площею 2489,50 кв.м, який складається з наступних приміщень: нежилі приміщення гр.приміщень №6 (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18), площею 1093,4 кв.м, приміщень 6а (приміщення №1), площею 9,1 кв.м, гр. приміщень 6б (приміщення №1) площею 9,2 кв.м, гр.приміщень №6в (приміщення №1) площею 34,3 кв.м, гр.приміщень 6г (приміщення №1) площею 13,7 кв.м, гр.приміщень №6д (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14), площею 265,7 кв.м, гр.приміщень 6к (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6), площею 152,1 кв.м, гр. Приміщень №6л (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23), площею 912,0 кв.м;

- копію декларації №КВ 82, зареєстровану інспекцією 20.10.2015 року, про початок виконання будівельних робіт (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури), а саме: реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- копію декларації №КВ 04, зареєстровану інспекцією 17.11.2015 року, про готовність об'єкта до експлуатації (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури), а саме: реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

- копію контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою №15080017-Св, видану Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища.

В своєму позові позивач вказував на те, що в усіх деклараціях, поданих для реєстрації ТОВ «О.М.С.» до ДАБІ та інспекції, було зазначено, що містобудівні умови та обмеження для проведення реконструкції приміщень не вимагаються, проте внаслідок проведеної реконструкції, площа належного ТОВ «О.М.С.» приміщення збільшилась і таке збільшення призвело до появи окремої прибудови і тому ТОВ «О.М.С.» повинно було отримати містобудівні умови та обмеження до початку виконання будівельних робіт, проте суд не погоджується з таким твердженням позивача з огляду на наступне:

Відповідно до ч.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Як вбачається з акту приймання-передачі 02.01.2003 № 84-а, укладеного між ТОВ «О.М.С.» та ДГО «Житло-інвест» (забудовник) Третій особі 1 передано недобудовану частину будівлі (конструкції фундаментів), які прилягали до вказаного нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №109 від 07.07.2011 року, реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

В той же час, як вбачається з декларації №ІУ 50 про початок будівельних робіт від 17.06.2014 року для проведення реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та декларації №ІУ 83 від 31.07.2014 про готовність об'єкта до експлуатації щодо проведення реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованих ДАБІ, а також доданих документів, ТОВ «О.М.С.» проведено будівельні роботи, пов'язані саме з реконструкцією приміщення та не мали своїм результатом зміну зовнішньої конфігурації нежитлового приміщення, оскільки спорудження об'єкту відбувалось вже на існуючих фундаментах, а отже ТОВ «О.М.С.» не повинно було отримувати містобудівні умови для проведення такого роду робіт.

Саме тому суд робить висновок про те, що ДАБІ було правомірно зареєстровано 17.06.2014 року декларацію №ІУ 50 про початок будівельних робіт для проведення реконструкції приміщень та декларацію №ІУ 83, зареєстровану 31.07.2014 року ДАБІ про готовність об'єкта до експлуатації щодо проведення реконструкції приміщень, нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а позовні вимоги в цій частині безпідставними.

Крім того, як визначено Додатком Б до ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва», реконструкція - це перебудова існуючих об'єктів виробничого та цивільного призначення, пов'язана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри).

Відповідно до ч.2. ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатації до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Крім того декларація про початок виконання будівельних робіт №КВ 82, була зареєстрована 20.10.2015 року, тобто після пожежі, яка сталася у будівлі по АДРЕСА_1, що підтверджується звітом про причини виникнення пожежі складеного Головним інспектором відділу ДНК та ЦЗ Святошинського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві Руденком Р.В., а згідно п. 7 ч.4. ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва об'єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру.

Таким чином, обов'язок по сплаті пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту виникає лише у тієї особи, яка здійснює спорудження нового об'єкта будівництва на земельній ділянці до моменту прийняття такого об'єкта в експлуатацію. В свою чергу, виконання замовником будівельних робіт, пов'язаних, зокрема, з реконструкцією об'єктів, не призводить до появи у такої особи обов'язку щодо сплати вказаного внеску, тому суд вважає посилання позивача в цій частині безпідставними.

Таким чином, з огляду на те, що ТОВ «О.М.С.» було правомірно проведено будівельні роботи з реконструкції, внаслідок яких було збільшено площу приміщень, що підтверджується зареєстрованими ДАБІ деклараціями, суд робить висновок про те, що жодних порушень містобудівного законодавства в даному випадку не вбачається.

Щодо посилання позивача на нікчемність договору від 05.02.2015, укладеного між ТОВ «О.М.С.» та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Кучеренко Н.П., суд враховує наступне приписи норм Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини четвертої статті 202 ЦК України, дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в статті 203 ЦК України.

Згідно зі статтею 204 ЦК України, правочин вважається правомірним, якщо його недій сність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частиною третьою статті 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Тобто, Кодексом пов'язується момент державної реєстрації з моментом укладення договору, що в свою чергу впливає на виникнення прав та обов'язків сторін договору, виконання його умов.

Відповідно до пункту другого та четвертого частини першої статті 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу та інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до частини другої статті 209 ЦК України, нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦК України, договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином, на думку суду доводи позивача про договору від 05.02.2015 року між ТОВ «О.М.С.» та ОСОБА_1 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П. є сумнівними.

При розгляді позовних вимог щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежилі приміщення торговельного центру в літері «А» (група приміщень: 6,6а, 6б, 6в, 6г, 6д, 6к, 6м, 6н, 6о, 6п, 6р, 6е), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2449,5 кв.м від 01.12.2015 року, виданого ТОВ «О.М.С.» та зобов'язання уповноважених осіб Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування вказаного свідоцтва про право власності, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що документи, які встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна.

Водночас, як вбачається з декларації №ІУ 50 про початок будівельних робіт від 17.06.2014 року для проведення реконструкції та декларації №ІУ 83 від 31.07.2014 року про готовність об'єкта до експлуатації щодо проведення реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованих ДАБІ, загальна площа приміщень ТОВ «О.М.С.» відповідно до декларації становила 3024,30 кв. м.

05.02.2015 року ТОВ «О.М.С.» набуло право власності на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомості, площею 2489,50 кв.м на підставі договору, укладеного з ОСОБА_1 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Кучеренко Н.П.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.11 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Пунктом 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 визначено, що державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Статтею 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868.

Відповідно до ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкта необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Таким чином, внаслідок системного аналізу зазначених правових норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про відсутність порушень вимог законодавства при видачі свідоцтва про право власності Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві.

З огляду на це вимоги позивача щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності від 01.12.2015 року на нежилі приміщення торговельного центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в літері «А» (група приміщень: 6,6а, 6б, 6в, 6г, 6д, 6к, 6м, 6н, 6о, 6п, 6р, 6е), загальною площею 2449,5 кв.м. виданого Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві у зв'язку з тим, що ТОВ «О.М.С.» є необґрунтованою.

Що стосується позовних вимог ТОВ «ЕСТЕЙТ ПЛЮС» щодо скасування декларації №КВ 82, зареєстрованої 20.10.2015 року інспекцією про початок виконання будівельних робіт (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури), а саме: реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та декларації №КВ 04, зареєстрованої 17.11.2015 року інспекцією про готовність об'єкта до експлуатації (крім об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури), а саме: реконструкції приміщень нежитлової будівлі під торгівельний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд також приходить до висновку щодо їх необґрунтованості у зв'язку з тим, що проведена ТОВ «О.М.С.» реконструкція приміщень також не вимагала отримання містобудівних вимог на підставі п. 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №109 від 07.07.2011 року.

Враховуючи той факт, що ТОВ «О.М.С.» були надані всі необхідні документи, перелік яких передбачено Правилами благоустрою м.Києва від 25.12.2008 року, затвердженими рішенням Київської міської ради №35/6251 від 22.09.2011 року, а тому у задоволенні позовних вимог до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища також належить відмовити.

Щодо необхідності отримання ТОВ «О.М.С.» згоди власників інших приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з проведенням робіт на прибудинковій території будинку, суд зазначає наступне:

Відповідно до статті 38 ЗК України, земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування, належать до земель житлової та громадської забудови.

Частиною четвертою статті 120 ЗК України встановлено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі, споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Відповідно до частин першої та другої статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної частки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Таким чином, лише після одержання співвласниками приміщень, які знаходяться на земельній ділянці, державного акту на право власності на земельну ділянку або укладення договору її оренди і його державної реєстрації, такі особи набувають статусу власника, або, відповідно, орендаря земельної ділянки. На цій підставі суд приходить до висновку щодо відсутності необхідності отримання згоди власників інших приміщень, розташованих на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 на проведення будівельних робіт з реконструкції приміщення.

Все вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у адміністративному позові.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст. 69 та ч.ч.1,4 ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЕСТЕЙТ ПЛЮС» не є обґрунтованими, документально підтвердженими та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже у позові слід відмовити повністю.

Керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур