Справа № 816/5074/14
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 р. Справа № 816/5074/14

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Мельнікової Л.В., Донець Л.О.

при секретарі Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 р. по справі № 816/5074/14

за позовом Приватного багатопрофільного підприємства «Технікс»

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

за участю Прокуратури Полтавської області

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПБП «Технікс», звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.12.2014 р. № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 3745070,00 грн., № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток всього в розмірі 5495676,00 грн. та № НОМЕР_3 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510,00 грн.; визнати протиправними дії ДПІ у м. Полтаві, вчинені під час проведення перевірки та оформлення акту перевірки № 6098/16-01-22-07-12/31174870 від 03.11.2014 р.; визнати протиправними дії ДПІ у м. Полтаві, що виразились у внесенні до АІС «Податковий блок» підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів коригування показників податкового кредиту ПБП «Технікс» з ПДВ на підставі акту перевірки № 6098/16-01-22-07-12/31174870 від 03.11.2014 р.; зобов'язати ДПІ у м. Полтаві поновити в автоматизованій системі «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» показники податкової звітності ПБП «Технікс», які були відкориговані за актом перевірки № 6098/16-01-22-07-12/31174870 від 03.11.2014 р.; зобов'язати ДПІ у м. Полтаві вилучити з АІС «Податковий блок» підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів інформацію про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПБП «Технікс» за актом перевірки № 6098/16-01-22-07-12/31174870 від 03.11.2014 р.; зобов'язати ДПІ у м. Полтаві відновити в АІС «Податковий блок» підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів дані податкової звітності ПБП «Технікс» шляхом внесення до них даних, визначених у податкових деклараціях з податку на прибуток та ПДВ за період 01.01.2010 р. по 31.08.2014 р.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2015 р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 18.11.2015 р. у справі № К/800/34785/15 замінено ДПІ у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області її правонаступником - ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області та скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2015 р. і ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 р.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.12.2014 р. № НОМЕР_2 в частині збільшення ПБП «Технікс» грошового зобовязання з податку на прибуток на 660612,00 грн. за основним платежем та на 165163,00 грн. за штрафними санкціями.

Визнано протиправними дії ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області з внесення до автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» змін на підставі акта № 6098/16-01-22-07-12/31174870 від 03.11.2014 р. «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки Підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2013 р., з податку на додану вартість за період з 01.01.2010 р. по 31.08.2014 р., інших податків, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 р. по 31.08.2014 р.» та зобовязано відповідача поновити відповідні показники податкової звітності ПБП «Технікс».

В частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, вчинених під час проведення перевірки та оформлення акта № 6098/16-01-22-07-12/31174870 від 03.11.2014 р. «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки Підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2013 р., з податку на додану вартість за період з 01.01.2010 р. по 31.08.2014 р., інших податків, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 р. по 31.08.2014 р.», а також в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 12.12.2014 р. відмовлено.

В решті справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи (в частині позовних вимог, щодо яких справу направлено на новий розгляд), постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 р. по справі № 816/5074/14 позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області № НОМЕР_2 від 12.12.2014 р., в частині нарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем в розмірі 3735929,00 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 933972,00 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області № НОМЕР_1 від 12.12.2014 р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 2496713,00 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 1248357,00 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 р. по справі № 816/5074/14 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПБП «Технікс» (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Жовтнева, 54, офіс 407; ідентифікаційний код 331174870) зареєстроване як юридична особа 12.10.2000 р. виконавчим комітетом Полтавської міської ради. Позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві та зареєстрований платником ПДВ з 27.11.2012 р. відповідно до свідоцтва № 200085046 (т. 2 а.с. 16). За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до основного виду діяльності ПБП «Технікс» відноситься надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу (т. 2 а.с. 13).

Також судом першої інстанції було встановлено, що наказом начальника ДПІ у м. Полтаві № 2196 від 07.10.2014 р. на виконання постанови старшого слідчого з ОВС Генеральної прокуратури України від 17.09.2014 р. (т. 1 а.с. 223) у відповідності до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України призначено проведення позапланової виїзної документальної податкової перевірки ПБП «Технікс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на прибуток за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2013 р., по податку на додану вартість за період з 01.01.2010 р. по 31.08.2014 р., інших податків, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 р. по 31.08.2014 р. (т. 1 а.с. 224).

Підставою для прийняття оспорюваних позивачем податкових повідомлень-рішень слугував акт № 6098/16-01-22-07-12/31174870 від 03.11.2014 р. (т. 1 а.с. 86-157), в якому перевіряючими були зафіксовані порушення підприємством позивача вимог податкового законодавства, а саме: п. 138.2, пп. 138.8.1, 138.8.5 п. 138.8, пп. 138.10.6 п. 138.10 ст. 138 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємств, що підлягає сплаті до бюджету за 2013 рік, в загальній сумі 4396541,00 грн.; п. 198.1, 198.3 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту за період з 01.01.2013 р. по 31.08.2014 р. при здійсненні господарських взаємовідносин із ТОВ «Фінанс ресурс» та ТОВ «Укрспецхолдинг» на загальну суму 2496713,00 грн., у т.ч. в липні 2014 року на суму 2496713,00 грн.; абз. 1 п. 119.2 ст. 119, п. 176.2 ст. 176 ПК України, Порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку (за формою 1ДФ), затвердженого наказом ДПА України № 102 від 24.12.2010 р., в результаті подання не у повному обсязі, з помилками податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників і сум утриманого з них податку за формою 1ДФ за період, що перевірявся, в томі числі по звітних I, II кварталах 2013 року.

У звязку з виявленими контролюючим органом порушеннями вимог податкового законодавства, податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 12.12.2014 р. підприємству позивача збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів у розмірі 374 070,00 грн., у тому числі 2496713,00 грн. - за основним платежем та 1248357,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), а податковим повідомлення-рішенням № НОМЕР_2 від 12.12.2014 р. підприємству позивача збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 4669901,00 грн., у тому числі 3735929,00 грн. - за основним платежем та 933972,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т. 1 а.с. 82-83).

Не погодившись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги (в частині вимог, щодо яких справу направлено на новий розгляд), суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем не надано доказів та не зазначено обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення спірних господарських операцій, зокрема, не надано доказів, що підтверджували б невідповідність змісту угод дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчили про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об'єкта оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що протягом перевіряємого періоду позивач формував податковий кредит та валові витрати на підставі документів первинного бухгалтерського обліку, що відображають факт здійснення господарських операцій з оренди виробничого обладнання, придбаних позивачем у ТОВ «Фінанс ресурс плюс» та ТОВ «Укрспецхолдинг» у липні 2014 року, а також у ТОВ «Сістем Енерджі Нью» протягом 2013 року.

Порушення підприємством позивача вимог податкового законодавства відповідач повязує з безпідставністю віднесення позивачем суми ПДВ до складу податкового кредиту на загальну суму 3745070,00 грн., в тому числі по господарським операціям із ТОВ «Фінанс ресурс плюс» у липні 2014 року на суму 957600,00 грн. та по господарським операціям із ТОВ «Укрспецхолдинг» у липні 2014 року на суму 1539113,00 грн., пов'язаних з придбанням послуг оренди виробничого обладнання та завищення валових витрат у сумі 19662785,00 грн. по господарським взаємовідносинам із ТОВ «Сістем Енерджі Нью» з приводу придбання послуг оренди виробничого обладнання у 2013 році, у звязку з тим, що на перевірку не надано договорів та ТТН щодо переміщення орендованого виробничого обладнання, які підтверджують факт відвантаження та повернення бурового обладнання. Крім того, згідно інформаційної бази даних ДПІ у м. Полтаві обліковується розбіжність по задекларованих позивачем показниках у липні 2014 року з ТОВ «Фінанс ресурс плюс» на суму 957600,00 грн. та ТОВ «Укрспецхолдинг» на суму 1539112,53 грн.; зареєстровані податкові накладні на надання послуг з оренди обладнання відсутні; зареєстровані податкові накладні на отримання ТОВ «Фінанс ресурс плюс» та ТОВ «Укрспецхолдинг» бурильного обладнання від підприємств постачальників відсутні; декларація по ПДВ за липень 2014 року подана із запізненням - 04.09.2014 р. та прийнята «До відома»; іншої податкової звітності за будь-які періоди ТОВ «Фінанс ресурс плюс» та ТОВ «Укрспецхолдинг» з моменту реєстрації не подавалось.

Судовим розглядом також встановлено, що протягом 2013-2014 років між ПБП «Технікс» (в якості орендаря) були укладені однотипні договори оренди обладнання із орендодавцями, зокрема: з ТОВ «Фінанс ресурс плюс» № 1-07/14 від 01.07.2014 р. (т. 1 а.с. 207-209); ТОВ «Укрспецхолдинг» № 30/04/02-2014 від 30.04.2014 р. (т. 1 а.с. 199-200); ТОВ «Сістем Енерджі Нью» № 01/01-2013 від 01.01.2013 р. (т. 1 а.с. 170-173).

За умовами зазначених договорів орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар - прийняти в строкове платне користування виробниче обладнання (далі - обладнання) та зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату. Найменування і кількість переданого в оренду обладнання, включаючи його вартість вказані в Переліку переданого обладнання, що є невід'ємною частиною цього договору. Обладнання передається орендарю протягом 10 днів, що обчислюється з моменту підписання цього договору. Документом, що свідчить про передачу (прийом) в оренду обладнання, є відповідний акт прийому-передачі, який підписується після передачі обладнання в оренду і є додатком до цього договору. Орендодавець надає, а орендар приймає на правах оренди виробниче обладнання, яке буде використовуватися останнім відповідно до статутної діяльності підприємства і за призначенням обладнання. Обладнання, що орендується, вважається переданим орендареві з дати підписання акта передання-приймання обладнання. Розмір орендної плати за даним договором визначається на договірній основі і вказаний в додатку № 1 даного договору.

На підтвердження реальності вчинених правочинів та правомірності включення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених ПБП «Технікс» у липні 2014 року в ціні придбаних у ТОВ «Фінанс ресурс плюс» та ТОВ «Укрспецхолдинг» послуг з оренди виробничого обладнання, позивач надав копії податкових накладних від 31.07.2014 р. № 15023 на суму 1240000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 206666,67 грн. (т. 1 а.с. 206); від 31.07.2014 р. № 15108 на суму 1209600,00 грн., в т.ч. ПДВ - 201600,00 грн. (т. 1 а.с. 213), а на підтвердження обставин формування валових витрат 2013 року, понесених на оренду виробничого обладнання за договором, укладеним із ТОВ «Сістем Енерджі Нью», позивач надав копії податкових накладних від 16.05.2013 р. № 22 на суму 3333680,00 грн., в т.ч ПДВ 555613,33 грн., від 20.03.2013 р. № 61 на суму 1208000,00 грн., в т.ч ПДВ 201333,33 грн., від 20.03.2013 р. № 62 на суму 2792000,00 грн., в т.ч ПДВ 465333,33 грн., від 14.03.2013 р. № 60 на суму 1000000,00 грн., в т.ч ПДВ 166666,67 грн., від 19.07.2013 р. № 101 на суму 2000000,00 грн., в т.ч ПДВ 333333,33 грн., від 15.07.2013 р. № 100 на суму 3000000,00 грн., в т.ч ПДВ 500000,00 грн., від 15.07.2013 р. № 83 на суму 2880000,00 грн., в т.ч. ПДВ 480000,00 грн., від 15.07.2013 р. № 82 на суму 2496162,00 грн., в т.ч ПДВ 416027,00 грн., від 17.05.2013 р. № 24 на суму 3168000,00 грн., в т.ч ПДВ 528000,00 грн., від 17.05.2013 р. № 23 на суму 1717500,00 грн., в т.ч ПДВ 286250,00 грн. (т. 1 а.с. 186-196).

Також на підтвердження реальності вчиненого правочину позивачем надані акти приймання-передавання обладнання та наданих послуг (т. 1 а.с. 201-205, 209-212, 175-185).

В свою чергу, обсяг отриманого ПБП «Технікс» виробничого обладнання відображено, зокрема:

1) від ТОВ «Укрспецхолдинг» - додатком № 1/1 до договору № 30/04/02-2014 від 30.04.2014 р. «Специфікація № 1. Комплект технологічного обладнання для буріння свердловини типу ZJ40», додатком № 1/2 до договору № 30/04/02-2014 від 30.04.2014 р. «Перелік виробничого обладнання та розмір орендної плати за його користування». За актом № 1 приймання-передавання обладнання від 01.07.2014 р. обєкт оренди був переданий позивачу для експлуатації на свердловині № 99 Котляревського НГКР (смт. Котельва, Котелевського району, Полтавської області) у вигляді бурової самохідної установки для обертального буріння свердловин типу ZJ-40 в кількості 1 шт., а також для експлуатації на свердловині № 106 Яблунівського НГКР (с. Сенча Лохвицького району Полтавської області) у вигляді бурової самохідної установки для обертального буріння свердловин типу ZJ-40 в кількості 1 шт.;

2) від ТОВ «Фінанс ресурс плюс» - додатками № 1 та № 2 до договору № 1-07/14 від 01.07.2014 р. «Перелік виробничого обладнання та розмір орендної плати за його користування». За актом № 1 приймання-передавання обладнання від 01.07.2014 р. обєкт оренди був переданий позивачу для експлуатації на свердловині № 82 Розпашнівського НГКР (с. Володимирівка, Чутівського району, Полтавської області) у вигляді ловильного ясу СSJ42C, Овершоту 150 Series LT-T105, Овершоту 150 Series LT-T114, Овершоту DLT-T73, труболовки DLM-T73, Bladed Junk Mill (фрез) d=112 мм, Ekonomil (фрез) d=112 мм;

3) від ТОВ «Сістем Енерджі Нью» - додатком № 1 до договору № 01/01-2013 від 01.01.2013 р. «Перелік виробничого обладнання та розмір орендної плати за його користування». За актом № 1 приймання-передавання обладнання від 01.01.2013 р. обєкт оренди був переданий позивачу для експлуатації на свердловині № 3 Родниківського НГКР (смт. Котельва, Котелевського району, Полтавської області) у вигляді ловильного ясу СSJ42C, Овершоту 150 Series LT-T105, Овершоту 150 Series LT-T114, Овершоту DLT-T73, труболовки DLM-T73, Bladed Junk Mill (фрез) d=112 мм. Таке ж саме обладнання було передане позивачу за актом № 2 приймання-передавання обладнання від 01.01.2013 р. для експлуатації на свердловині № 79 Валюхівського НГКР (смт. Котельва, Котелевського району, Полтавської області), а також за актом № 3 приймання-передавання обладнання від 01.01.2013 р. для експлуатації на свердловині № 90 Тимофіївського НГКР (с. Жовтневе, Решетилівського району, Полтавської області).

В своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що копії вищевказаних податкових накладних за своїм змістом та реквізитами формально відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 ПК України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Також суд першої інстанції зазначив, що доцільність оренди виробничого обладнання у ТОВ «Укрспецхолдинг», ТОВ «Фінанс ресурс плюс» та ТОВ «Сістем Енерджі Нью» обґрунтована договірними відносинами ПБП «Технікс» із ТОВ «Карпатигаз» за договорами з капітального ремонту свердловин, укладеними раніше, що підтверджується планами робіт на капітальний ремонт свердловин, зокрема: № 3 Родниківського родовища, № 97 Котелевського ГКР, № 99 Котелевського ГКР, № 106 Яблунівського родовища (т. 9 а.с. 185-203) та актами передачі свердловин після проведення робіт з капітального ремонту (т. 8 а.с. 212-250, т. 9, а.с. 1-33).

На підтвердження факту оприбуткування орендованого обладнання у вказаних вище контрагентів, позивачем надано витяги з оборотно-сальдової відомості по позабалансовому рахунку 01, на якому обліковується орендоване обладнання (т. 2, а.с. 31-43), а вартість оренди обладнання визначена у додатках до договорів з ТОВ «Фінанс ресурс плюс» 01.07.2014 р. за № 1-07/14, із ТОВ «Укрспецхолдинг» 30.04.2014 за № 30/04/02-2014 та з ТОВ «Сістем Енерджі Нью» 01.01.2013 за № 01/01-2013 за одну годину або добу за кожну одиницю обладнання, шляхом множення фактичного часу оренди на вартість оренди за одиницю часу.

Розрахунок за орендоване обладнання здійснювався позивачем у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Укрспецхолдинг», ТОВ «Фінанс ресурс плюс» та ТОВ «Сістем Енерджі Нью», що підтверджується копіями виписок з банку (т. 10 а.с. 5-11).

На підставі наведеного судом першої інстанції був зроблений висновок, що реальність проведених господарських операцій підтверджується наявними у матеріалах справи, вище зазначеними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, а внаслідок здійснення господарських операцій позивачем із контрагентами, відбулися фактичні та реальні зміни в майновому стані обох сторін, тобто позивач отримав дохід у сумі вартості реалізованого товару та збільшив власні витрати на суму собівартості реалізованих товарів, а контрагенти понесли витрати на придбання товару та отримали право власності на відповідний товар.

Колегія суддів зазначає, що згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Положеннями п. 198.2 ст. 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 цього Кодексу.

Положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З аналізу наведених вище норм права вбачається, що обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Зазначений висновок відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній, зокрема, у постанові від 27.10.2015 р. у справі № 826/661/14 (№ 21-1539а15).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України є обовязковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди повинні привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до листа Управління Держпраці у Полтавській області № 2104/08-14 від 28.12.2015 р., в якому надано інформацію щодо відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів в Управлінні, за ПБП «Технікс» зареєстроване наступне обладнання: 1) мобільна бурильна установка ZJ 30 (знята з обліку 16.01.2015 р.); 2) бурова установка ZJ 40 (знята з обліку 24.11.2014 р.); 3) бурова установка ZJ 40 (знята з обліку 24.11.2014 р.).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що на момент укладення та виконання умов перелічених вище договорів з ТОВ «Укрспецхолдинг», ТОВ «Фінанс ресурс плюс» та ТОВ «Сістем Енерджі Нью», за підприємством позивача були зареєстроване обладнання, яке є аналогічним тому обладнання, що було предметом договорів оренди обладнання із вказаними контрагентами.

В свою чергу, позивачем до суду першої інстанції були надані докази того, що зазначене вище обладнання не перебуває у власності підприємства позивача, оскільки відповідально до договорів купівлі-продажу № 02-07-1 та № 02-07-2 від 02.07.2012 р., укладених з ТОВ ВБ «Левадник», зазначене обладнання було продане позивачем зазначеній особі. Таким чином, позивач наполягає на тому, що у ПБП «Технікс» з 2012 року власних бурових установок ZJ 40 (заводський номер 12145 та заводський номер 11127) та мобільної бурильної установки ZJ 30 (заводський номер 10099) немає.

Колегія суддів зазначає, що листом Полтавської філії ДП «Східний експертно- технічний центр Держпраці» № 2/149 від 25.03.2016 р. повідомлено, що протягом 2013-2014 років даним підприємством (слід розуміти ПБП «Технікс») проводились державні технічні огляди мобільних бурових установок на підставі договорів з їх власником - ПБП «Технікс» та підтверджується актами від 24.07.2013 р. та від 29.07.2014 р.

Відповідно до вимог п. 12 «Порядку проведення державного технічного огляду великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів», затвердженого наказом Державного комітету України з промислової безпеки; охорони праці та гірничого нагляду, № 9 від 27.01.2010 р. (далі - Порядок № 9), за результатами державного технічного огляду ETIД складається акт державного технічного огляду технологічних транспортних засобів за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку (при проведенні щорічного державного технічного огляду технологічного транспортного засобу). Зазначені акти підписуються експертами ЕТЦ та власником технологічного транспортного засобу, у присутності якого було проведено державний технічний огляд, та завіряються особистим штампом експерта ЕТЦ, підписом власника зазначеного транспортного засобу або штампом чи печаткою власника технологічного транспортного засобу (для юридичних осіб)

Колегія суддів зазначає, що наявність підпису директора ПБП «Технікс» в акті державного технічного огляду технологічних транспортних засобів від 24.07.2013 р. свідчить про те, що бурові установка ZJ40 заводський номер № 11127 та № 12145 перебували у власності позивача.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що на момент експлуатації обладнання на вказаних вище свердловинах, яке було орендоване у контрагентів, позивач мав власне (аналогічне) обладнання для виконання робіт по капітальному ремонту свердловин.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в листі Головного управління Держпраці у Київській області № 11/518 від 19.01.2016 р. вказано, що дозволи на виконання робіт та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковування підвищеної небезпеки в періоди, що зазначені у запиті, ТОВ «Фінанси ресурс плюс», ТОВ «Укрспецхолдинг» не видавалися. Ідентифікація, облік та декларування об'єктів підвищеної небезпеки за ТОВ «Систем Енерджи Нью», ТОВ «Фінанси ресурс плюс» та ТОВ «Укрспецхолдинг» Головним управлінням Держпраці, Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Київській області та м. Києві не здійснювалась. За ТОВ «Фінанси ресурс плюс», ТОВ «Укрспецхолдинг», ТОВ «Систем Енерджи Нью» великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, в Головному управлінні Держпраці не зареєстровано.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів зазначає, що за контрагентами позивача не зареєстровані на правах власності об'єкти підвищеної небезпеки (бурове обладнання), а ПБП «Технікс» мало можливість власною (не орендованою) технікою виконати роботи в заявлених обсягах. При цьому, наявність у позивача власних ресурсів для виконання договірних зобов'язань з буріння (ремонту) свердловин перед третіми особами свідчать про нереальність операцій з оренди обладнання у контрагентів, а самі операції з оренди не мають по своїй суті економічного змісту (економічного ефекту) та господарської мети.

Що стосується посилання позивача на те, що орендоване обладнання використовувалось при виконанні робіт з капітального ремонту свердловин за договорами підряду, укладеними з ТОВ «Карпатигаз», колегія суддів зазначає наступне.

На підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, діяльність яких пов'язана з проектуванням, спорудженням, експлуатацією, ремонтом та реконструкцією об'єктів нафтогазодобувних виробництв, а також на спеціалізовані організації, що здійснюють геофізичні, науково-дослідні, проектно-конструкторські, будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні і діагностичні роботи, а також ліквідацію аварій на нафтогазодобувних виробництвах, поширюється дія Правил безпеки в нафтогазобудівній промисловості України, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 95 від 06.05.2008 р. (далі - Наказ № 95).

Відповідно п. 1.6 Наказу № 95 ліквідація аварій при бурінні, експлуатації та капітальному ремонті нафтових і газових свердловин здійснюється згідно з вимогами нормативно-технічних документів, п. 5.2 цього наказу визначено, що експлуатація машин, механізмів та обладнання підвищеної небезпеки здійснюється після отримання дозволу Держгірпромнагляду.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи, дозволи на виконання робіт та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковування підвищеної небезпеки ТОВ «Фінанси ресурс плюс» та ТОВ «Укрспецхолдинг» не видавалися, у ТОВ «Систем Енерджи Нью» взагалі відсутні великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування.

Також колегія суддів зазначає, що згідно з вимогами п. 8.2 Наказу № 95 та Правил проведення технічного огляду технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України № 200 від 10.09.2004 р. (далі - Наказ № 200), технологічний транспорт, що не підлягає експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, реєструється та підлягає технічному огляду в територіальному органі Держнаглядохоронпраці.

Положеннями п. 2 Наказу № 200, передбачено, що технологічні транспортні засоби - це великотоннажні та інші технологічні (автомобілі, гусеничні та колісні трактори, у тому числі з навісним обладнанням, інші машини і механізми на їхньому шасі, автотракторні причепи і напівпричепи, причіпні механізми, скрепери самохідні і причіпні, вантажопідйомні га інші машини на спеціальному самохідному шасі, самохідна дорожньо-будівельна техніка, навантажувачі всіх типів, авто- і електрокари, електровізки та інші, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування.

Згідно п. 11 Наказу № 200, технологічні транспортні засоби, що не пройшли технічний огляд, не допускаються територіальним органом Держнаглядохоронпраці до подальшої експлуатації. В акті технічного огляду ставиться позначка «Несправно». Після усунення виявлених дефектів, пошкоджень і несправностей проводиться повторний технічний огляд.

Відповідно до п. 15 Наказу № 200. за результатами технічного огляду видасться талон про проходження технічного огляду.

Щорічний технічний огляд технологічного транспортного засобу в територіальному органі Держнаглядохоронпраці забезпечується власником транспортного засобу, проводиться в терміни, встановлені ЕТЦ для кожного підприємства (п. 5.6 Правил).

Технологічні транспортні засоби, передані в оренду іншому підприємству, проходять технічний огляд за датою, встановленою для підприємства-орендодавця (п. 12 Правил).

Таким чином, територіальні органи Держнаглядохоронпраці не уповноважені самостійно, без відома власника технологічного транспортного засобу, здійснювати дії, пов'язані з реєстрацією, перереєстрацією, зняттям з облік) такого транспортного засобу, а тому контрагенти ПБП «Технікс», що здійснюють діяльність, пов'язану з наданням послуг оренди технологічних транспортних засобів, повинні маги докази перебування у власності таких транспортних засобів та спеціальні дозволи для експлуатації (використання) їх на об'єктах нафтогазодобувних виробництв.

Проте позивачем ані до перевірки, ані під час судового розгляду справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту перебування у власності таких транспортних засобів та наявності спеціальних дозволи для експлуатації (використання) їх на об'єктах нафтогазодобувних виробництв не надано.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів дійшла до висновку, що прийняті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2014 р. та № НОМЕР_2 від 12.12.2014 р. є правомірними.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи те, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 р. по справі № 816/5074/14 прийнята з порушенням норм матеріального права, вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 р. по справі № 816/5074/14 задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 р. по справі № 816/5074/14 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Приватного багатопрофільного підприємства «Технікс» відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Фрунзе, 155, м. Полтава, 36008, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 5359,20 грн. (пять тисяч триста пятдесят девять гривень) 20 коп.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 12.07.2016 року.