Справа № 537/2134/16-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 р.Справа № 537/2134/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.05.2016р. по справі № 537/2134/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора патрульної поліції у м. Кременчуці Іщенко Ольга Олександрівна , Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

06.04.2016 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовною заявою, в якій просив суд:

- визнати дії інспектора патрульної поліції Іщенко О.О. від час розгляду справи про адміністративне правопорушення протиправними та винесення постанови серії ПС2 №669825 від 30.03.2016 року незаконним;

- скасувати постанову ПС2 №669825 від 30.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- закрити провадження по справі.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що постанова серії ПС2 №669825 від 30.03.2016 року не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній зазначена невірна адреса складання постанови та адреса за якою знаходився знак «Проїзд без зупинки заборонено». Місцем складання постанови фактично є адреса: АДРЕСА_1, в той час як в постанові зазначено: АДРЕСА_2 за якою взагалі відсутній вищевказаний дорожній знак. Крім того, під час розгляду справи інспектор патрульної поліції не ознайомила ОСОБА_1 з матеріалами справи, не дала змоги надати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, позбавила права користуватись юридичною допомогою, під час розгляду справи не з'ясувала обставини справи. Під тиском працівників патрульної служби Кеної частиною другою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", разом із документами, надання яких передбачено чинним законодавством України.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції у м. Кременчуці Іщенко Ольги Олександрівни, Управління патрульної поліції у м. Кременчуці про визнання протиправною та скасування постанови - задоволені.

Постанову поліцейського Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Іщенко Ольги Олександрівни серії ПС2 №669825 від 30 березня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 30 березня 2016 року поліцейським патрульної поліції роти №3 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Іщенко О.О. винесено постанову серії ПС №669825 у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 255 грн. штрафу.

Як вбачається із вказаної вище постанови у справі про адміністративне правопорушення, 30 березня 2016 року о 09 год. 15 хв. по вул. Кіровоградській 139 в м. Кременчуці, керуючи автомобілем НОМЕР_1, водій ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знаку «проїзд без зупинки заборонено», а саме здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п. 2.2.д.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів вчинення адміністративного правопорушення, таким чином недоведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відсутній склад адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки , відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів спраи, в поясненнях свідок ОСОБА_3 пояснив, що 30.03.2016 року перебував на пасажирському сидінні Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2, у зв'язку з чим був очевидцем події та підтвердив факт дотримання ОСОБА_1 п. 2.2.д.1 ПДР України.

З пояснень наданих свідком ОСОБА_4 в судовому засіданні суду першої інстанції вбачається, що 30.03.2016 року перебував у складі екіпажу патрульної поліції, під'їжджаючи до перехрестя вулиць Кіровоградської та Котлова, поліцейськими був виявлений факт порушення п. 2.2.д.1 ПДР України водієм Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_1 після чого автомобіль правопорушника був зупинений, водій спочатку заперечував факт вчинення правопорушення, однак згодом сказав, що зупинився там, де можна було бачити інші автомобілі, і не має сенсу зупинятись двічі. Після чого поліцейським патрульної поліції у м. Кременчуці Іщенко О.О. водію були роз'яснені права та складена постанова про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, зазначає, що на ньому не зафіксовано адміністративне правопорушення, яке ніби то вчинив ОСОБА_1, на даному відеозаписі зафіксовано лише спілкування патрульного з водієм з моменту зупинки автомобіля НОМЕР_1, а не факт події - вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність.

Проте, в порушення вимог ст.ст. 33, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, інспектором поліції Іщенко О.О. при винесенні постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу не з'ясовано характер вчиненого діяння, дані, характеризуючі ОСОБА_5, його майновий стан, ступінь вини, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, що є самостійною підставою для скасування постанови.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії інспектора патрульної поліції у м. Кременчуці Іщенко О.О. є неправомірними, а права ОСОБА_1 порушеними, що дає підстави відповідно до положень чинного законодавства для задоволення позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.05.2016р. по справі № 537/2134/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 15.07.2016 р.