Справа № 727/3366/16-а
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3366/16-а
Провадження № 2-а/727/97/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю сторін:

- позивача ОСОБА_2

- представників відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В суд звернувся з позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії. Мотивує заявлені позовні вимоги тим, що 04.09.2001 року їй була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону чинного станом на 04 вересня 2001 року) у розмірі 90 відсотків середнього заробітку старшого помічника прокурора прокуратури міста Чернівці Чернівецької області, обовязки якого вона на той час виконувала. При цьому, вказує, що з 14 червня 2012 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року відбулося підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, у тому числі за посадою, з якої вона вийшла на пенсію - старший помічник прокурора назву посади якої було змінено на старший прокурор прокуратури, у відповідності до ст.56 Закону України «Про прокуратуру» та після підвищення, середньомісячний заробіток за посадою, з якої їй було призначено пенсію, складав - 5889 грн. 50 коп. Зазначає, що з метою перерахунку пенсії вона звернулась до органу Пенсійного фонду України по місцю проживання, надавши відповідачу довідку прокуратури Чернівецької області № 18/558 від 26.10.2012 року про середньомісячний заробіток після його підвищення за посадою, яку вона займала при призначенні їй пенсії. Однак, ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в м. Чернівцях відповідно до її заяви від 30.10.2012 року було нараховано їй пенсію у розмірі 80 відсотків її середньомісячного заробітку; у зв»язку із чим, 09 грудня 2015 року вона звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку, а не призначення її пенсії на підставі прокуратури Чернівецької області № 18/558 від 26.10.2012 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону чинного станом на 04.09.2001 року) у розмірі 90 відсотків мого середньомісячного заробітку замість 80%. Разом з цим, у перерахунку пенсії, відповідно до її заяви, відповідачем їй було відмовлено посилаючись на п. 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року, які набули чинності після призначення вже їй пенсії і відповідно до яких пенсії прокурорським працівникам призначається (перераховується) у розмірі 80 % від суми їх місячної заробітної плати.

Крім цього, як підставу відмови у перерахунку їй пенсії вказує, що ОСОБА_5 Пенсійного фонду в м. Чернівцях було наведено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, Прикінцеві положеннями (п.5) якого передбачають, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру" та інших законів, якими передбачалися ці (спеціальні) пенсії. А, тому, вважає, що дії відповідача обмежують її право на перерахунок пенсії у звязку із підвищенням заробітної плати відповідно до чч. 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі, в якому вона була призначена, і є неправомірними, при цьому, посилається на те, що поширюючи дію нормативно-правових актів, які набули чинності після призначення мені пенсії, на період до введення їх в дію 04.09.2001 року (день призначення їй пенсії), відповідач надав їм зворотної сили, що для актів, які погіршують становище, є неприпустимим вказуючи на те, що акти чинного законодавства не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, що відноситься і запровадження обмеження та зменшення розміру пенсій, що призводить до звуження змісту та обсягу права на пенсійне забезпечення під час перерахунку пенсії.

Посилаючись на правові позиції Верховного Суду України в постанові від 10.12.2013 року, ч. 1 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення їй пенсії; Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, яким було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, зазначає, що з 1 жовтня 2011 року положення ч.1 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у звязку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ, а підстави і порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких питання перерахунку пенсії у звязку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали, а лише змінилася нумерація частини цієї статті. При цьому, також звертає увагу в обґрунтування заявлених вимог і на рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № N 8-рп/2005 яким визначено, що в Україні як соціальній, правовій державі, політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоровя, честь і гідність; утвердження і дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави; діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів. Зазначені конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене. А, тому, звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. Вказані норми повністю є спів мірними і з вимогами ст.ст.22, 64 Конституції України, зокрема якими закріплено право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Крім наведеного, вважає з посиланням на ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Вважає, що внаслідок порушення відповідачем норм чинного законодавства, які виразилися у перерахунку їй пенсії, відповідно до розпорядження ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у м. Чернівцях від 30.10.2012 року № 175941 в розмірі 80 відсотків від суми заробітку, замість 90 відсотків, вона незаконно та необгрунтовано не отримала різницю між фактично отриманою і належною їй до сплати суму пенсії, оскільки розмір пенсії при перерахунку був занижений. Просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях щодо обмеження під час перерахунку їй пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури; зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м. Чернівцях провести перерахунок її пенсії, починаючи з 01.07.2012 року з урахуванням поданої відповідачу довідки про заробітну плату від 26.10.2012 року № 18/558, у розмірі 90 відсотків місячного заробітку та виплатити їй різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за останні 12 місяців; стягнути з Державного бюджету України на її користь понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно зазначеним в позові, просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала суду пояснення в яких посилалася на те, що з 02.09.1998 позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в ОСОБА_5 як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Пенсія за вислугу років позивачу була призначена із розрахунку 56% від суми місячного (чинного) заробітку відповідно до Закону України «Про прокуратуру». 01.11.2001 року позивач ОСОБА_2 звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії і з 01.08.2001 року отримує пенсію за вислугу років із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку відповідно до Закону України «Про прокуратуру». 15.02.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_5 ПФУ.. із заявою про проведення перерахунку пенсії у розмірі 90% від місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Чернівецької області від 01.08.2012 року №18/272 та 18.02.2016 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, яке позивачем було оскаржено. 07.04.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_5 із заявою про проведення перерахунку пенсії у розмірі 90% від місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Чернівецької області від 16.03.2016 року №18/125 вих.16 та 15.04.2016 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, у звязку з відсутністю підстав для перерахування пенсії, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» норми п.4 Постанови №865 (про перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям) виключені. З 01.06.2015 року призначення пенсій в такому порядку та на таких умовах не здійснюється. 01.04.2015 року набрав чинності Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни в статтю 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Крім того відповідно до ч.29 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 №911-УІІІ, абз.6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» доповнено реченням такого змісту: «тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень». Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, відповідно заперечення, обєктивно дослідивши і оцінивши докази надані сторонами, в їх сукупності у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 КАС України встановлено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

У відповідності до ст.11 КАС України, розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно до частини третьої ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом відносно заявлених позовних вимог встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Зокрема, з 02.09.1998 позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Пенсійного фонду України в м. Чернівці як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (а.с.14).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Зважаючи на вказані обставини, які дають право на отримання пенсії в більшому розмірі, 07.04.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в м. Чернівці із заявою здійснити перерахунок його пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам (а.с.8-10), надавши довідку прокуратури Чернівецької області за вих. №18/125 вих.-16 від 16.03.2016 р. про розмір середньомісячного заробітку за посадою з 01.12.2015 року (а.с.13).

За розглядом звернення відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії про що надіслав письмову відповідь № 8/х-11 від 15.04.2016 р. на адресу позивача ОСОБА_2, якою повідомили, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема: відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У звязку з неприйняттям відповідного закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах, з 01.06.2015 року пенсії за нормами Закону України «Про прокуратуру» не призначаються та не перераховуються. Із набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII частина статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, яка стосується перерахунку пенсій працівникам прокуратури втратила чинність. Відповідно до ст. 86 п. 20 Закону країни «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На сьогодні Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок зазначеного перерахунку (а.с.11).

Сукупність досліджених судом доказів, при їх аналізі є співмірними з наступними правовідносинами.

Крім того судом також встановлено, що відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на Закон від 02.03.2015 № 213, який взагалі не стосується даних правовідносин, а саме повязаних з проведенням перерахунку раніше призначеної пенсії. Не взяв до уваги те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма закону, що визначає умови та порядок проведення перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення їм пенсії, а не на дату звернення з заявою про проведення такого перерахунку, тобто повинен був керуватися умовами та порядком пенсійного забезпечення прокурорів визначеного ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001, з наступними змінами і доповненнями), що діяла на час призначення пенсії позивачу.

Окремі норми ст.50-1 Закону України № 1789-ХІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001, зазнали змін та втратили чинність), зокрема, положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у звязку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13 та 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у звязку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до статті 50-1 ч.13 Закону № 1789-ХІІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно ст. 50-1 ч.18 Закону № 1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у звязку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 року у справі №К/800/6054/15.

За таких обставин відповідач, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії, безпідставно керувався п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, згідно якого, через неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213, законодавцем врегульовано питання щодо виникнення правовідносин, повязаних з призначенням пенсій за зверненням осіб, які набувають такого права вперше, після 1 червня 2015 року, для яких до цієї дати пенсійне забезпечення регулювалося перерахованими в пункті 5 спеціальними законами.

Положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Безпідставним є також посилання відповідача у відповіді про відмову в проведенні перерахунку пенсії на постанову Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» якою норми п.4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключені, оскільки норми п.4 названої постанови встановлювали механізм обчислення пенсії для її призначення, а не для перерахунку призначеної пенсії.

Не заслуговує на увагу посилання відповідача на п. 20 ст. 86 прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» №578-VIII від 02.07.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, стосовно того, що визначаються Кабінетом Міністрів України, оскільки на сьогоднішній день Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок зазначеного перерахунку.

Судом установлено, що позивачу ОСОБА_2 було призначено пенсію не на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, а на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001. І дане чітко вбачається з матеріалів дослідженої в судовому засідання пенсійної справи № 168351.

Умови та порядок проведення перерахунку був визначений частинами 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001.

Отже, викладення частини 18 статті 50-1 у новій редакції Закону №76-VIII від 28.12.2014 (умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом міністрів України) та відсутність такого порядку станом на час звернення за перерахунком не позбавляє прокурорів права на перерахунок раніше призначених пенсій у звязку зі звільненням із збереженням при цьому розміру того відсотку від заробітної плати, який було взято на час призначення пенсії.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Стаття 22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У ст. 64 закріплено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Щодо неприпустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і соціальних гарантій міститься в розясненнях Конституційного Суду України та зроблених висновках Верховного Суду України при розгляді справ з аналогічних спірних правовідносин.

Щодо правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, необхідно врахувувати висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 10.12.2013 (справа №21-348а13), від 06.10.2015 (справа №127/11720/14-а).

Так, відповідно до постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Згідно з викладеним у рішеннях Конституційного Суду України (від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги компенсацій і гарантій та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002), розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення, виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

А, отже, звернення до відповідача, як субєкта владних повноважень щодо здійснення перерахунку пенсії законодавчо грунтується саме відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), а не Закону, який діє на час звернення та значно звужує зміст та обсяг прав і свобод громадян.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні відповідати вимогам чинного законодавства і Конституції. Крім того, відповідно до ст. 8 ч. 1 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім наведеного, згідно з пунктом 2 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Наведене вище є спів мірним і з правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 року справа №21-348а13 та від 17.12.2013 року справа № 21-445а13, справи Вищого адміністративного Суду України за №№ К/800/305880/13 від 19.03.2014 року; К/800/27064/15 від 14.07.2015р; а відповідно до ст.244-2 ч.1 КАС України суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № N 8-рп/2005 визначено, що в Україні як соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоровя, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно до ст. 71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження своїх заперечень та не обгрунтованості позовних вимог позивача.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок пенсії грунтується на законі і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 22 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»; ст.ст.2, 6, 18, 19, 87, 94, 97, 99, 104-107, 162 КАС України, суд - ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_4 ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної заробітної плати, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами і доповненнями) та п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 р № 213, на підставі довідки прокуратури Чернівецької області №18/125-16 від 16.03.2016 року про заробітну плату для обчислення пенсії та зобовязати Головне ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами і доповненнями) із розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, згідно довідки прокуратури Чернівецької області №18/125-16 від 16.03.2016 року про заробітну плату для обчислення пенсії, починаючи з 15.04.2016 року, без обмеження її максимального розміру та здійснювати відповідні виплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень ОСОБА_4 ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн.21 коп., документально підтверджені квитанцією від 11.05. 2016 року № 318.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.