Справа № 635/2222/16-а
Суддя: Березовська І. В.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/2222/16-а
Провадження № 2а/635/38/2016
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2016 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого-судді Березовської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Желізової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ПП УПП м. Харкова ОСОБА_2 про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора ПП УПП м. Харкова ОСОБА_2, в якому просила визнати дії відповідача щодо складання постанови серії ПЗС №089835 від 20 грудня 2015 року про адміністративне правопорушення про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляд штрафу у сумі 1275 гривень незаконними, визнати постанову серії ПЗС №089835 від 20 грудня 2015 року року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її,а провадження по справі закрити, поновити строк звернення до адміністративного суду з позовом.

В обґрунтування позову вказує, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення інспектор ПП УПП м. Харкова ОСОБА_2 дійшов до неправомірного висновку про порушення нею вимог діючого законодавства та відповідно безпідставно застосував до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1275 грн. Позивач зазначила, що постанова відносно неї була винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Так, 20 грудня 2015 року приблизно о 10 годині 10 хвилин вона, керуючи автомобілем OPEL ASTRA,рухалася в напрямку р-н ОСОБА_3. З перехрестя вул. Полтавський шлях,169, здійснила паркування біля узбіччя перехрестя, в звязку з раптовим погіршенням стану здоровя. Після чого до неї підїхали працівники поліції та повідомили про порушення нею вимог дорожнього знаку «напрямки руху по смугам». В подальшому, інспектором ПП УПП м. Харкова ОСОБА_2 було складено постанову серії ПСЗ №089835 від 20 грудня 2015 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КпАП України. Разом з тим, вона пояснила працівникам поліції, що через різке погіршення стану здоровя, вимушена була здійснити зупинку, просила викликати швидку, проте останні не відреагували на її прохання. Полюс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів працівникам поліції предявила, проте її було притягнуто до відповідальності за ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, та вказала, що вважає постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. При цьому пояснила, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором не було всебічно, повно й об'єктивно з'ясовано обставини справи, які б свідчили, що в її діях присутній склад адміністративних правопорушень. Так,інспектор Кобизєв В.Э. не врахував, що вона зупинилася через різке погіршення здоровя, на її прохання не викликав швидку, склав постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, попередньої не розяснивши її права.

Крім того, позивач просила визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, зазначивши, що 25 грудня 2015 року оскаржила постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності начальнику Управління патрульної поліції у м. Харкові. 30 грудня 2015 року її скарга була залишена без задоволення. Лист-відповідь за наслідками розгляду її скарги було направлено на її адресу простим листом. Вказану відповідь вона отримала тільки 02 березня 2016 року. При цьому зазначила, що раніше отримати відповідь з обєктивних причин не могла через перебування за межами Харківської області, на підтвердження чого надала відповідні проїзні документи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду письмові матеріали, приходить до наступного.

Судом встановлено, що інспектором ПП УПП у м. Харкові ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 089835 від 20 грудня 2015 року.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 20 грудня 2015 року, керуючи автомобілем ОСОБА_5, д.н. НОМЕР_1, по вул. Полтавський шлях,169 в м. Харкові, не виконала вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугам», крім того не мала при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п.п. 2.1ґ та п. 33.5 ПДР України, скоївши адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, в звязку з чим на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395) постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер.

Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушень та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність, що позивачем порушено ПДР України, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія. Наявна у справі постанова не дає підстав для висновку про скоєння позивачем правопорушень, передбачених ч. 1ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Тому суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, інспектором ПП УПП ОСОБА_2 не було вжито заходів для встановлення свідків, які б могли підтвердити обставини, викладені у постанові, а саме факту вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно положень ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача, та саме відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення.

Інспектор ПП УПП ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився та не надав суду будь-яких доказів, зокрема відеозапису, на якому зафіксований факт вчинення позивачем правопорушень, та пояснень з приводу підстав та мотивів притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем позивачу не були розясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови, про що свідчать як її пояснення в судовому засіданні, так і відсутність підпису в постанові у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини та докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності власних дій.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення, зокрема, надав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, суд прийшов до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, відповідач дійшов до неправомірного висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимога позивача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки справа про притягнення до адміністративної відповідальністю розглядалась уповноваженими органами Національної поліції, а не судом.

Підстави для закриття провадження у справі, встановлені ст.157 КАС України, вичерпні і розширеному провадженню не підлягають.

При цьому, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з огляду на наступне.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Суд вважає, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 71, 102, 158, 159, 160, 161, 162,163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.287,288,289,293 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ПП УПП м. Харкова ОСОБА_2 про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПЗС № 089835 від 20 грудня 2015 року, що винесена інспектором ПП УПП м. Харкова ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 425 (чотириста двадцять пять ) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

.

Суддя: І.В. Березовська