Справа № 2а-1002/11/1206
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2011-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соловей Р.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2011 року справа №2а-1002/11/1206

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Ханової Р.Ф.

суддів Гайдара А.В. , Яковенка М.М.

при секретарі судового засідання:

за участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2

не зявився

не зявився

Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області

ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4

на постанову Брянківського міського суду Луганської області

від 4 травня 2011 року

по адміністративній справі № 2а-1002/11/1206 (суддя Соловей Р.С.)

за позовом

ОСОБА_4

до

Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області

про визнання дій протиправними, зобовязання зробити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

29 березня 2011 року ОСОБА_4 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області (надалі управління, відповідач) про визнання протиправними дій управління щодо перерахунку пенсії позивачу з 1 листопада 2010 року виходячи із коефіцієнтів заробітної плати, розрахованих із середньої заробітної плати робітників та службовців в Україні за 1960-1965 роки в розмірах 78 крб., 81 крб., 84 крб., 85 крб., 88 крб. та 94 крб.; проведення з 1 листопада 2010 року перерахунку пенсії позивачу із застосуванням показнику середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, в розмірі 1197,91 грн., зобовязання Управління здійснити перерахунок пенсії позивачу з 1 листопада 2010 року виходячи із коефіцієнтів заробітної плати, розрахованих із середньої заробітної плати робітників та службовців в Україні за 1960-1965 роки в розмірах 57,82 крб., 63,80 крб., 66,79 крб., 68,37 крб., 73,45 крб. та 80,15 крб., показнику середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік, в розмірі 1650,43 грн., та заробітної плати за період з 1 липня 1960 року по 30 червня 1965 року, з 1 липня 2000 року по 31 січня 2001 року та з 1 лютого 2006 року по 30 червня 2008 року, з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 2,08258 та виплатити позивачу донараховані в результаті цих перерахунків суми пенсії, помножені на індекси інфляції в періоди між місяцями, за які ці суми пенсії до нараховуються, та місяцем, в якому ці донараховані суми будуть фактично виплачені (без прийняття до уваги інфляції місяців, за які виплачуються ці донараховані суми пенсії), (арк. справи 1-4).

Постановою суду першої інстанції від 4 травня 2011 року позовні вимоги позивача задоволено частково, визначено протиправними дії управління щодо здійснення з 1 листопада 2010 року перерахунку позивачу пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн., зобовязати управління здійснити позивачу перерахунок пенсії з 1 листопада 2010 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2009 рік в розмірі 1650 грн. 43 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено, без наведення підстав як задоволення так і відмови у позовних вимогах, тобто мотивувальна частина рішення відсутня (арк. справи 34).

Представник позивача в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог і винести нову постанову про повне задоволення позовних вимог позивача (арк. справи 38-39).

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову в задоволені позовних вимог, з посиланням на порушення судом норм матеріального права (арк. справи 36).

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач 5 листопада 2010 року звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії по стажу що підтверджується заявою долученою до матеріалів справи (арк. справи 9). Позивачеві з 1 листопада 2010 року здійснений перерахунок по стажу розпорядженням управління, яке позивач не оскаржив (арк. справи 10).

Колегія суддів зазначає, що про перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати позивач до управління не звертався. Зазначене питання регулюється статтею 42 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року (надалі Закон України 1058), частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Аналіз діючої норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону 1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).Частина друга норм зазначеної статті передбачає, формулу обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії згідно якої середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії використовується виключно для призначення пенсії.

З урахуванням зазначеного, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України на день звернення з перерахунком та вирішення спору не законом передбачено. Звернення з позовом до суду стосовно перерахунку пенсії із заробітку, та вирішення судом зазначеного питання є передчасним, оскільки з цього питання позивач до управління не звертався, внаслідок чого управлінням воно не вирішувалось.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року. З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України приписи постанови № 530 від 28 травня 2008 року не можуть застосовуватись до спірних відносин.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення. З огляду на зазначене апеляційна скарга управління підлягає задоволенню.

Стосовно доводив апеляційної скарги представника позивача, колегія суддів зазначає, що окрім теоретичних викладок зазначена скарга не утримує в собі обставин справи позивача, спосіб відновлення порушеного права не узгоджується з обєктом судового захисту, а саме правом на належне пенсійне забезпечення, не надано жодного первісного рішення (розпорядження) управління за якими застосовані коефіцієнти заробітної плати, розраховані із середньої заробітної плати робітників та службовців в Україні за 1960-1965 роки та заробітної плати за період з 1 липня 1960 року по 30 червня 1965 року, з 1 липня 2000 року по 31 січня 2001 року та з 1 лютого 2006 року по 30 червня 2008 року, не наведений індивідуальний коефіцієнтом заробітної плати позивача. В контексті завяленого позову про перерахунок пенсії у звязку з збільшенням заробітної плати вирішення даним питань не передбачається можливим, оскільки як зазначено вище заява про перерахунок по заробітку до управління позивачем не подавалась.

Крім того позивач просив виплатити донараховані в результаті перерахунків суми пенсії, помножені на індекси інфляції в періоди між місяцями, за які ці суми пенсії до нараховуються, та місяцем, в якому ці донараховані суми будуть фактично виплачені (без прийняття до уваги інфляції місяців, за які виплачуються ці донараховані суми пенсії). Колегія суддів зазначає, що обєктом обчислення інфляції є виплачені суми, відсутність їх виплати посвідчує передчасне звернення до суду.

З огляду на зазначене підстави для задоволення у повному обсязі апеляційної скарги представника позивача відсутні.

Керуючись статтями 24, 89, 94, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 4 травня 2011 року у справі № 2а-1002/11/1206 задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4 на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 4 травня 2011 року у справі № 2а-1002/11/1206 задовольнити частково.

Постанову Брянківського міського суду Луганської області від 4 травня 2011 року у справі № 2а-1002/11/1206 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області про визнання неправомірними дій та зобовязання провести перерахунок пенсії за заробітком відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена у судовому засіданні 14 липня 2011 року. Повний текст складений та підписаний 14 липня 2011 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Р.Ф. Ханова

Судді: А.В. Гайдар

ОСОБА_5