Справа № 820/11486/15
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Київ К/800/11695/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Мороза В.Ф., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року

у справі № 820/11486/15

за позовом публічного акціонерного товариства «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО»

до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Національного банку України, філії - Харківське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

третя особа Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби

про зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про зобов'язання філії - Харківського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» зняти з контролю експортні операції за укладеними ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» та INTERGRAIN SA (Швейцарія, юридична адреса: Rue de Mont-Blanc З, 1201 Geneve) зовнішньоекономічними контрактами на поставку сільськогосподарської продукції № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013, № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013, № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014, № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове - про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» оскаржило його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказане рішення суду апеляційної інстанції з мотивів порушення цим судом норм матеріального та процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу філія - Харківське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» просила залишити таку без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, між ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» та INTERGRAIN SA (Швейцарія, юридична адреса: Rue de Mont-Blanc 3, 1201 Geneve) були укладені наступні зовнішньоекономічні контракти на поставку сільськогосподарської продукції: № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013; № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013; № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014; № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014.

За вищезазначеними контрактами загальна вартість експортованого товару склала 12 299 639,52 доларів США.

07.05.2014 ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» та INTERGRAIN SA уклали додаткові угоди до кожного з вказаних контрактів, згідно з якими сторони цих контрактів домовилися про здійснення розрахунків за ними із застосуванням простих векселів, з моменту видачі кожного з яких припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за відповідним контрактом та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

07.05.2014 ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» та INTERGRAIN SA уклали угоду, згідно з якою покупець (INTERGRAIN SA) для оформлення грошового боргу за фактично поставлений товар за контрактами № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013, № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013., № /P-21022014-1 від 21.02.2014, № /P-21022014-2 від 21.02.2014 зобов'язався видати (передати) продавцю (ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО») простий вексель на всю суму боргу за вищезазначеними контрактами, яка складає 12 299 639,52 доларів США, строком платежу за пред'явленням без будь-яких додаткових застережень, з моменту видачі якого припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за вищезазначеними контрактами та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за простим векселем.

07.05.2014 покупець (INTERGRAIN SA) видав продавцю (ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО») простий вексель на суму 12 299 639,52 доларів США, строк платежу -за пред'явленням. Вищезазначений простий вексель був отриманий ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» за актом приймання-передачі векселя від 07.05.2014.

Листом від 25.09.2015 №729 ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» звернулось до філії - Харківське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з проханням зняти з контролю експортні операції за контрактами № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013, № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013, № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014, № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014.

Листом від 13.10.2015 №12-14/1001-2254 філія - Харківське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відмовила позивачу у знятті з контролю зазначених експортних операцій та запропонувала позивачу надати для зняття операцій з контролю документи відповідно до вимог Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136 (далі - Інструкція № 136) та Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 19.03.2003 № 124.

Також судом першої інстанції установлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2014, залишеною без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 і Вищого адміністративного суду України від 21.04.2015 у справі № 820/16018/14, задоволено позов ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування індивідуальної податкової консультації.

У вказаному рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2014 зазначено наступне: «ні Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», ні Інструкція № 136 не містять заборони виконання зобов'язання за зовнішньоекономічними договорами в іншій формі окрім грошової»; «зобов'язання за векселем не є обумовленими жодними іншими обставинами, у т.ч. контрактом на підставі якого він видавався»; «Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не входить до складу законодавства України про обіг векселів та не регулює пов'язані з цим відносини, зокрема умови щодо строків платежу за векселем»; «згідно положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» та за наявності домовленості сторін, у разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору, припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем, що є іншим видом зобов'язання, не тотожним зобов'язанню оплатити товар за контрактом»; «суд звертає увагу щодо посилання відповідача на положення статті 1 і 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», які встановлюють строки зарахування валютної виручки за експортним контрактом на валютні рахунки в уповноважених банках та відповідальність за їх порушення, то зазначене посилання не є обґрунтованим, оскільки ці норми не регулюють правовідносини щодо здійснення розрахунків за векселем між: резидентами і нерезидентами».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідно до положень статті 72 КАС України вищезазначені обставини у справі № 820/16018/14 не підлягають доказуванню судом стосовно правомірності дій позивача щодо здійснення розрахунків за векселем між резидентами і нерезидентами. Таким чином, суд першої інстанції у цій справі дійшов висновку про те, що експортні операції повинні бути зняті з контролю відповідачем, оскільки Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не поширюється на відносини позивача з нерезидентом у межах спірних контрактів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, суд апеляційної інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог та правомірності відмови відповідача у знятті експортних операцій з контролю, оскільки Інструкцією № 136 не передбачено зняття з контролю експортної операції лише на підставі отримання векселя і визначено вичерпний перелік підстав для зняття банками з контролю експортних операцій резидентів.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованим висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції у цій справі помилково керувався зазначеною нормою КАС України з посиланням на судові рішення у справі № 820/16018/14, оскільки у межах вказаної адміністративної справи суди висловлювали правову позицію щодо застосування положень чинного законодавства України стосовно строків розрахунку за зовнішньоекономічними контрактами, а не встановлювали обставини, які мають значення для розгляду спору у цій справі.

Водночас, колегія суддів вважає правильним рішення суду апеляційної інстанції по суті спору та погоджується з висновком цього суду про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів та фінансових казначейських векселів.

На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем.

Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Отже, одержання від покупця товарів (нерезидента) векселя в іноземній валюті не погашає заборгованість за ці товари. Водночас операція з експорту товарів, розрахунки за які здійснено з використанням векселя, все ж передбачає саме грошову форму розрахунків, а після здійснення зобов'язаною за векселем особою платежу за вексельним зобов'язанням на рахунок підприємства-експортера (позивача) в уповноваженому банку повинна бути зарахована відповідна виручка.

Інструкцією № 136 передбачено вичерпний перелік підстав для зняття з контрою банком експортної, імпортної операції.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції № 136 експортна, імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо: вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Пунктом 1.12 Інструкції № 136 передбачено, що підставою для зняття банком з контролю експортної, імпортної операцій резидента за умови надання останнім документів, що необхідні банку для здійснення контролю за своєчасністю розрахунків за експортними, імпортними операціями цього резидента, крім підстав, передбачених іншими розділами цієї Інструкції, може бути:

- письмове повідомлення митного органу, засвідчене підписом керівника (його заступника), а також копія МД (типу IM-40 «Імпорт», IM-41 «Реімпорт», IM-72 «Магазин безмитної торгівлі», IM-75 «Відмова на користь держави», IM-76 «Знищення або руйнування»), засвідчена в установленому законодавством України порядку, надана на письмовий запит резидента (якщо немає інформації про зазначену МД у реєстрі МД);

- письмове повідомлення податкового органу про відсутність порушень законодавчо встановлених строків розрахунків за експортними, імпортними операціями резидента, про які банком надавалася інформація цьому податковому органу згідно з пунктом 5.9 розділу 5 цієї Інструкції;

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції № 136 банк знімає експортну операцію резидента з контролю після зарахування виручки за цією операцією на поточний рахунок останнього.

Додатковою підставою для зняття експортної операції з контролю, крім зарахування виручки, може бути:

- письмове повідомлення іншого банку про зарахування виручки за цією операцією на відкритий у цьому банку поточний рахунок резидента, засвідчене підписом відповідальної особи та відбитком печатки банку (у повідомленні зазначається вся наявна в реквізитах платежу інформація: номер і дата договору, сума платежу - у тій частині, у якій відомості передаються іншому банку, тощо). Зазначене повідомлення надається на письмовий запит такого резидента або банку (з письмового дозволу резидента) лише банку, який зазначений у запиті резидента або якому резидент дозволив цей запит;

- письмове повідомлення іншого банку про надходження реєстру МД за цією операцією резидента, засвідчене підписом відповідальної особи та відбитком печатки банку (у повідомленні надається вся наявна в реєстрі МД інформація). Зазначене повідомлення надається на письмовий запит резидента або банку (з письмового дозволу резидента) лише банку, який зазначений у запиті резидента або якому резидент дозволив цей запит;

Пунктом 2.5 Інструкції передбачено, що якщо змінюються умови договору, що перебуває у банку на контролі, унаслідок чого виконання нерезидентом зобов'язань за експортною операцією резидента повністю здійснюється шляхом поставки товару, то після отримання банком від резидента копії документа, згідно з яким унесені зміни до цього договору, банк знімає цю експортну операцію з контролю.

Якщо змінюються умови договору, що перебуває у банку на контролі, унаслідок чого виконання нерезидентом зобов'язань за експортною операцією резидента частково здійснюється шляхом поставки товару, то після отримання банком від резидента копії документа, згідно з яким унесені зміни до цього договору, банк здійснює контроль за своєчасністю розрахунків лише щодо тієї частини договору, яка передбачає розрахунки в грошовій формі.

Також банк знімає з контролю експортну операцію, якщо взаємні зобов'язання за експортним договором частково або повністю не виконані та відбувається часткове або повне повернення резиденту продукції, що була поставлена ним нерезиденту за договором, на підставі інформації про зазначену операцію у реєстрі МД. За відсутності інформації про зазначену операцію в реєстрі МД додатковою підставою для зняття експортної операції резидента з контролю може бути письмове повідомлення митного органу, засвідчене підписом його керівника (заступника керівника), а також засвідчена в установленому законодавством України порядку копія зазначеної МД, що отримані на письмовий запит цього резидента (пункт 2.6 Інструкції № 136).

Зважаючи на викладені положення норм чинного законодавства України, колегія суддів дійшла висновку про те, що припинення грошових зобов'язань щодо платежу за контрактами № С/Р-15092013-1 від 15.09.2013, № SB/P-16082013-1 від 16.08.2013, № SB/P-21022014-1 від 21.02.2014, № SB/P-21022014-2 від 21.02.2014 та виникнення у контрагента позивача (нерезидента) грошових зобов'язань щодо платежу за векселем відповідно до положень Інструкції № 136 не є підставою для зняття банком з контролю експортних операцій, здійснених у межах зазначених контрактів.

Інші доводи та обґрунтування касаційної скарги не спростовують висновку суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для зняття банком з контролю спірних експортних операцій, а позиція цього суду підтверджується викладеними вище нормами права, установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

В.Ф. Мороз

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель