Справа № 813/52/13-а
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року № 813/52/13-а

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді Потабенко В.А., суддів Гулика А.Г., Брильовського Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Бігуна Н.Т.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, згідно довіреності,

третьої особи ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4, згідно довіреності,

представника третьої особи ОСОБА_5, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 містобудування Львівської міської ради до Державної архітектурно будівельної інспекції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю "Кіносвіт", товариство з обмеженою відповідальністю "Асбуд-Інвест", ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсним дозволу на виконання будівельних робіт та зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 містобудування Львівської міської ради звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної архітектурно будівельної інспекції України далі ДАБІ України), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю "Кіносвіт" (далі ТзОВ "Кіносвіт"), товариство з обмеженою відповідальністю "Асбуд-Інвест" (далі ТзОВ "Асбуд-Інвест"), ОСОБА_2, ОСОБА_3, з наступними позовними вимогами:

- визнати неправомірними дії Державної архітектурно будівельної інспекції України щодо реєстрації 03.11.2011 року дозволу на виконання будівельних робіт № ЛВ 4;

- скасувати реєстрацію дозволу на виконання будівельних робіт №ЛВ 4 від 03.11.2011 року;

- зобов'язати Державну архітектурно будівельну інспекцію України вжити дії щодо припинення будівельних робіт з реконструкції ТОВ "Кіносвіт" нежитлових приміщень 1-го поверху будинків на пр. Т.Шевченка, 3 і пл. Галицькій, 15 під торговельно-розважальний центр.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що оскільки ТзОВ "Кіносвіт" не зверталося до ОСОБА_6 містобудування Львівської міської ради за погодженням робочого проекту на будівництво, проектна документація позивачем не погоджувалася, архітектурно-планувальне завдання, надане ТзОВ "Кіносвіт", втратило чинність, містобудівних умов та обмежень ТзОВ "Кіносвіт" не отримувало, відтак, у відповідача були відсутні правові підстави для видачі ТзОВ "Кіносвіт" дозволу на виконання будівельних робіт. Крім того, на даний час договір оренди земельної ділянки припинений в звязку з закінченням строку дії.

Представник позивача в судовому засіданні позов повністю підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила повністю з тих підстав, що на час отримання дозволу на виконання будівельних робіт подано до інспекції ДАБК у Львівській області всі необхідні документи, передбачені чинним законодавством.

Представник третьої особи ТзОВ "Кіносвіт" проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у письмовому запереченні від 04.04.2016 року. Так, представник третьої особи зазначив, що ТзОВ "Кіносвіт" для отримання дозволу на виконання будівельних робіт подано до інспекції ДАБК всі документи передбачені чинним законодавством. Будівництво розпочате ще у 2007 році з розбирання існуючої будівлі, що перебувала у аварійному стані, а оскільки будівництво ведеться у історичній центральній частині міста, процедура отримання всіх необхідних висновків, погоджень, дозволів та експертиз тривала до 2011р. Відтак, дозвіл на будівництво та архітектурно-планувальне завдання свою чинність через зміни у законодавстві не втратили. Просив у задоволенні позову відмовити.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення, відповідно до яких вважають, що будівництво порушує їх право на житло. Зазначили, що будинок знаходиться в межах історичного ареалу м. Львова і будівництво мало б погоджуватись з Державною службою з питань національної культурної спадщини Міністерства культури України. Крім того, ТзОВ "Кіносвіт" не зверталося до Львівської міської ради за отриманням містобудівних норм та обмежень, на будівництво немає історико-містобудівного обґрунтування, мешканців не було повідомлено про плани забудовників, відсутні акти обстеження цілісності квартир, у яких з'явилися тріщини, будівництво порушує інсоляційний режим, за їх заявою почато досудового розслідування про вчинене кримінальне правопорушення по даному будівництву. Просили позов задовольнити.

Представник третьої особи ТзОВ "Асбуд-Інвест" належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в порядку ст.ст. 33-35 КАС України, однак, в судове засідання не зявився, чим залишив вирішення спору на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, представників третіх осіб, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ. Так, зокрема, згідно ч. 1 вказаної статті, юрисдикція адміністративного суду поширюється на спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено у ст. 3 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

В частині 6 вищевказаної статті зазначено, що адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, з урахуванням всього вищенаведеного, випливає, що публічно правовий спір виникає із публічно-правових відносин між суб'єктом владних повноважень з приводу прийняття ним рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності і саме в тих правовідносинах, учасником яких є фізична або юридична особа.

З матеріалів справи вбачається, що публічно-правові відносини у звязку із реєстрацією ІДАБК у Львівській області 03.11.2011 року дозволу на виконання будівельних робіт № ЛВ 4, наданого ТзОВ "Кіносвіт", виникли саме між суб'єктом владних повноважень - відповідачем - та третьою особою - ТзОВ "Кіносвіт".

Позивач ОСОБА_6 містобудування Львівської міської ради, а також треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не є учасниками вказаних правовідносин у публічно-правовій сфері. Відповідно, ІДАБК у Львівській області (правонаступником є ОСОБА_6 Державної архітектурно будівельної інспекції України) не здійснювала щодо них жодних управлінських функцій.

Здійснення суб'єктом владних повноважень - ІДАБК у Львівській області - діяльності щодо реєстрації 03.11.2011 року дозволу на виконання будівельних робіт № ЛВ 4, наданого ТзОВ "Кіносвіт", не зачіпає прав, свобод чи інтересів позивача та третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сфері публічно-правових відносин.

Водночас, слід зазначити, що з аналізу матеріалів справи та пояснень представників сторін та третіх осіб, наданих ними в судовому засіданні, вбачається наявність між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТзОВ "Кіносвіт" цивільно-правового спору, який стосується перешкод у користуванні їх квартирами, що знаходяться у безпосередній близькості від обєкта будівництва (згідно тверджень про появу у квартирах тріщин, порушення будівництвом інсоляційного режиму тощо).

Відповідно, такий спір можливо вирішити в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип диспозитивності визначає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідного до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

У п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено, як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України).

Пунктом 8 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що позивачем у адміністративній справі також є суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 50 КАС України встановлено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Суб'єкти владних повноважень, згідно з ч. 3 ст. 6 КАС України, мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (ч. 2 ст. 6 КАС України).

З вищевказаних норм Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що до адміністративної юрисдикції також відносяться спори, позивачем у яких є суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява у випадках, встановлених законом.

Позивач звернувся до суду як субєкт владних повноважень, оскільки у спірних правовідносинах з приводу реєстрації дозволу на виконання будівельних робіт, що виникли між ТзОВ "Кіносвіт" та ІДАБК у Львівській області, участі не брав. Жодних рішень щодо позивача ІДАБК у Львівській області не приймала, а, отже, у даній справі відповідач не є по відношенню до позивача субєктом владних повноважень.

Водночас, системний аналіз норм Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" дає підстави для висновку, що органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Отже, підставою для звернення органу місцевого самоврядування до органів виконавчої влади щодо визнання незаконними його рішень є обмеження в зв'язку з цим права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування (зокрема, ч. 4 ст. 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, і лише в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідно до ч.2 ст.71 КАС України на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Одночасно, обов'язок суб'єкта владних повноважень довести правомірність прийнятого ним рішення, вчиненої дії або допущеної бездіяльності не звільняє фізичну або юридичну особу, яка звернулась з відповідним позовом до суду за захистом своїх прав від обов'язку подати суду докази на підтвердження факту порушення таких.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В ході розгляду справи ОСОБА_6 містобудування Львівської міської ради доводів про те, яким чином дозвіл на виконання будівельних робіт №ЛВ 4 від 03.11.2011 року, виданий ТзОВ "Кіносвіт", обмежує права територіальної громади чи повноваження органів чи посадових осіб місцевого самоврядування, не навів, не вказав, якими нормами діючого законодавства передбачено його право звертатися до адміністративного суду з даним позовом про скасування виданого відповідачем третій особі дозволу.

Відтак, не довів своє право на звернення з таким позовом до суду.

Враховуючи все наведене вище, а саме те, що дії ІДАБК у Львівській області щодо реєстрації 03.11.2011 року дозволу на виконання будівельних робіт № ЛВ 4 стосуються її самої та ТзОВ ТзОВ "Кіносвіт" і не мають до позивача жодного відношення, оскільки останній не є учасником публічно-правових відносин, що виникли в зв'язку з реєстрацією дозволу на початок виконання будівельних робіт, а також те, що позивачем належними і допустимими доказами не доведено його порушеного права та, відповідно права звернення до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно вимог ст. 94 КАС України, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7-14, 17-19, 33-35, 69-71, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186,254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 13.07.2016 року.

Суддя Потабенко В.А.

Суддя Брильовський Р.М.

Суддя Гулик А.Г.