Справа № 826/23699/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 липня 2016 року № 826/23699/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Екніс-Україна»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Екніс-Україна» (далі-позивач або ТОВ «Електротехнічна компанія «Екніс-Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі-відповідач або ДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.05.2015р. №.

По суті висновків ДПІ, які викладені в акті перевірки та стали підставою для прийняття спірного рішення, позивач зазначає, що зазначені висновки ґрунтуються на начебто нездійсненні спірних операцій із контрагентами позивача ПП «Будівельник БК», ПП «Родімар», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Гранд Буд Групп» ТОВ «Нура ЛТД» та ТОВ «Брон Плюс». Позивач вважає доводи ДПІ надуманими та зазначає, що спірні операції фактично виконані та їх проведення підтверджується документально, а тому позивач вважає правомірним формування спірних сум податкового кредиту та відсутність підстав для прийняття оскаржуваного рішення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що висновки акту перевірки є законними та обґрунтованими, підстав для скасування спірного рішення не вбачає, оскільки, на думку ДПІ, контрагенти позивача не могли та не виконували спірні операції, не мали відповідних на те ресурсів, а відтак відсутні передбачені ПК України підстави для формування спірних сум податкового кредиту.

На підставі ч. 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у судовому засіданні 21.03.2016р. судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Електротехнічна компанія «Екніс-Україна» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП "Будівельник БК" (податковий номер 38132491), ПП "Родімар" (податковий номер 35075420), ТОВ «Грін Сістемс» (податковий номер 39361181), ТОВ "Гранд Буд Групп" (податковий номер 39326880) за листопад 2014 року та з ТОВ «Нура ЛТД» (податковий номер 39410830), ТОВ «Брон Плюс» (податковий номер 39427859) за грудень 2014 року, про що складено акт перевірки від 18.05.2015р. №28/26-55-22-03/33784420 (далі - Акт перевірки).

Зокрема, щодо взаємовідносин позивача із контрагентом ПП "Родімар" (податковий номер 35075420) в Акті перевірки зазначено, що відповідно до умов договору від 17.10.14 № ГР-141014, укладеного між ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) та ПП «Родімар» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_2, Замовник доручає та сплачує, а Виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток № 1), виконати Роботи з проектування електротехнічного обладнання, розробки завдання заводу на виготовлення електротехнічного обладнання, інструкція по заміні та методики по виготовленню запасних частин для електротехнічного обладнання, виготовлення запасних частин для електротехнічного обладнання і проведення їх випробувань в термін до 20.11.2014 р.

В Акті вказується, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ПП «Родімар» видано податкові накладні загалом на суму з ПДВ 1327938,06грн., перелік та ідентифікація яких вказано в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 16 Акту).

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2014 року станом на 30.11.2014 року по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 1327938,06грн. Відомостей щодо здійснення розрахунків між сторонами за вказаним договором Акт перевірки не містить.

Також встановлено, що між вказаними особами укладено договір від 03.11.2014 № РТ-0311114, відповідно до умов якого ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) доручає та сплачує, а ПП «Родімар» (Виконавець) бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток № 1), виконати Роботи з тестування та лабораторного дослідження електротехнічного обладнання в термін до 30.11.2014р.

Встановлено, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ПП «Родімар» видано податкові накладні загалом на суму з ПДВ 1235323,20грн., перелік та ідентифікація яких вказано в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 17 Акту).

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2014 року станом на 30.11.2014 року по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 1235323,20грн. Відомостей щодо здійснення розрахунків між сторонами за вказаним договором Акт перевірки не містить.

Надалі в Акті перевірки ДПІ зазначає, що оперативним управлінням ГУ ДФС у м. Києві встановлено та опитано гр. ОСОБА_2, який згідно статутних документів являється засновником, директором та головним бухгалтером ПП «Родімар». За результатами здійснених заходів встановлено, що ОСОБА_2 не причетний до фінансово-господарської діяльності ПП «Родімар».

Стосовно взаємовідносин із ПП "Будівельник БК" (податковий номер 38132491) в Акті перевірки зазначено, що відповідно до умов договору від 03.11.14 № 3-11/14, укладеного між ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) та ПП «Будівельник БК» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_3, Замовник доручає та сплачує, а Виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток № 1), виконати Роботи з проведення випробувань модулів та комплектуючих електротехнічного обладнання в термін до 30.09.2014 р.

Зазначається, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ПП «Будівельник БК» видано податкові накладні загалом на суму з ПДВ 1196473,22грн., перелік та ідентифікація яких вказано в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 19-20 Акту).

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2014 року станом на 30.11.2014 року по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 1196473,22грн. Відомостей щодо здійснення розрахунків між сторонами за вказаним договором Акт перевірки не містить.

Надалі в Акті перевірки ДПІ зазначає, що відповідно до баз даних ДПІ ПП «Будівельник БК» обліковується в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві з 15.05.2012 за № 97134. Свідоцтво платника ПДВ, видане 13.06.13 за №200129496, ІПН 39, анульовано 03.02.2015 року за рішенням платника. Стан платника процедура припинення (направлені заперечення органу ДФС).

На ПП «Будівельник БК» відповідно до поданої звітності працює 1 особа (звіт 1 ДФ), інформація щодо наявності основних засобів, виробничих приміщень для проведення тестування обладнання - відсутня.

Таким чином, як вказує ДПІ, на ПП «Будівельник БК» відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а тому наведене свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні.

Виходячи з вищенаведеного, як вказує ДПІ, ПП «Будівельник. БК» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Крім того, ДПІ зазначає, що при проведенні аналізу податкової звітності з ПДВ за листопад 2014 року по ланцюгу постачання, встановлено, що по другому ланцюгу постачання встановити придбання послуг з проведення випробувань модулів та комплектуючих електротехнічного обладнання ПП «Будівельник БК» немає можливості, податкові накладні не відображені в ЄРПН у листопаді 2014 року.

З приводу взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ «Гранд Буд Групп» (податковий номер 39326880) в Акті перевірки зазначено, що відповідно до умов договору від 29.10.14 № 291014, укладеного між ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) та ТОВ «Гранд Буд Групп» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_4, Замовник доручає та сплачує, а Виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток № 1), виконати Роботи розробки конструкторської документації для електротехнічного обладнання, розробки, установки та конфігурації програмного забезпечення в термін до 30.11.2014 р.

Зазначається, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Гранд Буд Групп» видано податкові накладні загалом на суму з ПДВ 881163,40грн., перелік та ідентифікація яких вказано в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 21-22 Акту).

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2014 року станом на 30.11.2014 року по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 881163,40грн. Відомостей щодо здійснення розрахунків між сторонами за вказаним договором Акт перевірки не містить.

Також встановлено, що між вказаними особами укладено договір від 09.10.2014 №091014, відповідно до умов якого ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) доручає та сплачує, а ТОВ «Гранд Буд Групп» (Виконавець) бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток № 1), виконати Роботи зі збору та аналізу технічних матеріалів для проведення капітального ремонту електротехнічного обладнання, розробки методик виконання капітального ремонту електротехнічного обладнання, випробування запасних частин для проведення капітального ремонту електротехнічного обладнання в термін до 20.11.2014р.

На виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Гранд Буд Групп» видано податкові накладні загалом на суму з ПДВ 909517,36грн., перелік та ідентифікація яких вказано в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 22-23 Акту).

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2014 року станом на 30.11.2014 року по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 909517,36грн. Відомостей щодо здійснення розрахунків між сторонами за вказаним договором Акт перевірки не містить.

Окрім того, встановлено, що між позивачем і ТОВ «Гранд Буд Групп» укладено договір від 05.11.14 №051114, відповідно до умов якого ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) доручає та сплачує, а ТОВ «Гранд Буд Групп» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_4 бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток №1), виконати Роботи з випробувань модулів електротехнічного обладнання та виготовлення модулів електротехнічного обладнання в термін до 20.11.2014 р.

На виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Гранд Буд Групп» видано податкові накладні загалом на суму з ПДВ 673925,86грн., перелік та ідентифікація яких вказано в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 23-24 Акту).

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2014 року станом на 30.11.2014 року по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 673925,86грн. Відомостей щодо здійснення розрахунків між сторонами за вказаним договором Акт перевірки не містить.

Надалі в Акті перевірки вказується, що відповідно до баз даних ДПІ ТОВ «Гранд Буд Групп» (податковий номер 39326880) обліковується в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві з 31.07.2014 за №99. Свідоцтво платника ПДВ видане ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві 12.09.14 за № 200189331, ІПН 75 анульовано 19.02.2015 року за ініціативою платника. Стан платника - триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДФС).

На ТОВ «Гранд Буд Групп» відповідно до поданої звітності до ДПІ працює 1 особа, інформація щодо наявності основних засобів, виробничих приміщень для проведення тестування обладнання - відсутня.

Таким чином, як вказує ДПІ, у ТОВ «Гранд Буд Групп» відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а тому враховуючи викладене, все це свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному не виконані.

Виходячи з вищенаведеного, як вказує ДПІ, ТОВ «Гранд Буд Групп» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Крім того, ДПІ зазначає, що при проведенні аналізу податкової звітності з ПДВ за листопад 2014 року по ланцюгу постачання, встановлено, що по другому ланцюгу постачання встановити придбання послуг ТОВ «Гранд Буд Групп» немає можливості, податкові накладні не відображені в ЄРПН у листопаді 2014 року.

Стосовно взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ «Грін Сістемс» (податковий номер 39361181) в Акті перевірки зазначено, що відповідно до умов договору від 15.10.2014 №1151014/ПР, укладеного між ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Покупець) та ТОВ «Грін Сістемс» (Постачальник) в особі директора ОСОБА_5, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товари у кількості, асортименті, що вказано в Додатку №1, який є невід'ємною частиною цього Договору, по ціні та в строки (терміни), що визначаються відповідно до умов цього Договору.

Загальна вартість Товару становить 972674,54 грн., крім того ПДВ 20 % - 194 534,91 грн., всього з урахуванням ПДВ 1167209,45 грн.

Право власності на Товар переходить до Покупця з моменту прийняття Товару Покупцем згідно видаткової накладної, підписаної повноважним представником Покупця.

Поставка Товару здійснюється Постачальником на умовах DDP - Київ, згідно з умовами правил «Інкотермс 2010» за адресою: Україна, місто Київ, вул. Богатирська, ЗЄ. Момент переходу ризиків, пов'язаних з Товаром, визначається «Інкотермс 2010» для відповідних умов поставки.

На виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Грін Сістемс» видано податкові накладні загалом на суму з ПДВ 1167209,45грн., перелік та ідентифікація яких вказано в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 25-26 Акту).

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2014 року станом на 30.11.2014 року по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 1167209,45грн. Відомостей щодо здійснення розрахунків між сторонами за вказаним договором Акт перевірки не містить.

Однак, як вказує ДПІ, в порушення п. 1.3 даного Договору товариством не надано до перевірки видаткові накладні, згідно яких право власності переходить до Покупця. Також до перевірки не надано документи, що підтверджують відповідність отриманого товару встановленим стандартам та технічну документацію, не надано й товарно-транспортних накладних на підтвердження транспортування товару.

В Акті перевірки вказується, що відповідно до баз даних ДПІ ТОВ «Грін Сістемс» (податковий номер 39361181) обліковується в Житомирській ОДПІ ГУ Міндоходів. Свідоцтво платника ПДВ видане 02.10.14 за № 200190974, ІПН 85 анульовано 27.01.2015 року за ініціативою органів ДПС. Стан платника - платник з наступного року (основне місце обліку).

На ТОВ «Грін Сістемс» відповідно до поданої звітності працює 10 осіб, інформація щодо наявності основних засобів, виробничих приміщень - відсутня.

Крім того, ДПІ зазначає, що при проведенні аналізу податкової звітності з ПДВ за листопад 2014 року по ланцюгу постачання, встановлено, що по другому ланцюгу постачання встановити придбання послуг ТОВ «Грін Сістемс» немає можливості, податкові накладні не відображені в ЄРПН у листопаді 2014 року.

По взаємовідносинам позивача із ТОВ «Брон Плюс» (податковий номер 39427859) встановлено, що відповідно до умов договору від 07.10.14 № Р-14/2014, укладеного між ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) та ТОВ «Брон Плюс» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_6, Виконавець зобов'язується надати послуги з питань: організації і проведення доповідей на території потенційних клієнтів Замовника про товари, роботи та/або послуги Замовника з використанням необхідного демонстраційного відеопроектуючого, комп'ютерного та іншого обладнання, демонстрацією зразків товарів та відгуків про виконані роботи та надані послуги з використанням орендованих або власних приміщень для проведення презентацій; використанням орендованого або власного демонстраційного відеопроектуючого, комп'ютерного та іншого обладнання, в тому числі стендів для проведення презентацій електротехнічного та контрольно-вимірювального обладнання, систем автоматизації; наданням послуг лекторів, доповідачів та демонстраторів. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги.

Зазначається, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Брон Плюс» видано податкові накладні, перелік та ідентифікація яких вказано в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 29 Акту).

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за грудень 2014 року станом на 31.12.2014 року по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 1250850,0грн. Відомостей щодо здійснення розрахунків між сторонами за вказаним договором Акт перевірки не містить.

В Акті перевірки зазначено, що згідно наданих до перевірки документів по взаємовідносинах ТОВ «ЕК «Екніс - Україна» з ТОВ «Брон Плюс», а саме: актів виконаних робіт з надання послуг з питань організації і проведення доповідей на території потенційних клієнтів Замовника про товари тощо, відсутнє визначення конкретної адреси, за якою проводилась відповідні презентації згідно додатків №1-5 Договору.

Надалі в Акті перевірки вказується, що відповідно до баз даних ДПІ ТОВ «Брон Плюс» (податковий номер 39427859) обліковується в Броварській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з 07.10.2014 №5, свідоцтво платника ПДВ видане 19.11.14 за №200196926, ІПН 98 - діюче. Стан платника - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

На ТОВ «Брон Плюс» відповідно до поданої звітності працює 10 осіб, інформація щодо наявності основних засобів, виробничих приміщень - відсутня.

З приводу взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ «Нура ЛТД» (податковий номер 39410830) в Акті перевірки зазначено, що відповідно до умов договору від 17.12.14 № 17-12/2014, укладеного між ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) та ТОВ «Нура ЛТД» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_7, Замовник доручає та сплачує, а Виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток № 1), виконати роботи з конфігурації, наладки (налагоджування) електротехнічного обладнання, розробки фрагментів програмного забезпечення (мнемокадрів підстанція), розробки проектно-конструкторської документації для виготовлення електротехнічного обладнання та систем в термін до 31.12.2014 р.

Зазначається, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Нура ЛТД» видано податкові накладні загалом на суму з ПДВ 538348грн., перелік та ідентифікація яких вказано в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 31 Акту).

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за грудень 2014 року станом на 31.12.2014 року по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 538348грн. Відомостей щодо здійснення розрахунків між сторонами за вказаним договором Акт перевірки не містить.

Також встановлено, що між вказаними особами укладено договір від 18.12.2014 №18-12/2014, відповідно до умов якого ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) доручає та сплачує, а ТОВ «Нура ЛТД» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_7 бере на себе обов'язок виконати науково-дослідницькі та проектно-конструкторські роботи в термін до 31.12.2014.

На виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Нура ЛТД» видано податкові накладні загалом на суму з ПДВ 2066850грн., перелік та ідентифікація яких вказано в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 32-33 Акту).

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за грудень 2014 року станом на 31.12.2014 року по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 2066850грн. Відомостей щодо здійснення розрахунків між сторонами за вказаним договором Акт перевірки не містить.

Надалі в Акті перевірки вказується, що відповідно до баз даних ДПІ ТОВ «Нура ЛТД» (податковий номер 39410830) обліковується в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві з 26.09.2014 №93. Свідоцтво платника ПДВ видане 01.11.14 за № 200192157, ІПН 77 - анульовано 27.01.2015 за ініціативою органів ДПС. Стан платника - триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДФС).

На ТОВ «Нура ЛТД» відповідно до поданої звітності інформація стосовно працюючих осіб, щодо наявності основних засобів, виробничих приміщень - відсутня.

Таким чином, як вказує ДПІ, у ТОВ «Нура ЛТД» відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а тому враховуючи викладене, все це свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному не виконані.

Виходячи з вищенаведеного, як вказує ДПІ, ТОВ «Нура ЛТД» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Крім того, ДПІ зазначає, що при проведенні аналізу податкової звітності з ПДВ за грудень 2014 року по ланцюгу постачання, встановлено, що по другому ланцюгу постачання встановити придбання послуг ТОВ «Нура ЛТД» немає можливості, податкові накладні не відображені в ЄРПН у грудні 2014 року.

За вищенаведених обставин ДПІ в Акті перевірки прийшла до висновку (стор. 37 Акту), що реальність вчинення господарських операцій між ТОВ «ЕК «Екніс Україна» з ПП "Будівельник БК", ПП "Родімар", ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ "Гранд Буд Групп" за листопад 2014 року та з ТОВ «Нура ЛТД», ТОВ «Брон Плюс» за грудень 2014 року - відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері. Відтак, у ТОВ «ЕК «Екніс Україна» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Враховуючи наведене, ДПІ у розділі «Висновок» Акту перевірки вказує на порушення позивачем вимог ст. 185, п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого позивачем занижено ПДВ на загальну суму 1 780 450 грн., у т.ч. за листопад 2014 в сумі 1 231 925 грн. та за грудень 2014 в сумі 548 525 грн.

На підставі зазначених висновків Акту перевірки ДПІ прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015р. №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» на 1780450грн. за основним платежем та на 890225грн. за штрафними санкціями.

Проаналізувавши у взаємозв'язку з вищенаведеним положення ПК України (в редакції на час виникнення спірних відносин), а саме:

- п/п. 14.1.36. ПК України (щодо визначення терміну «господарська діяльність»), п/п. 14.1.185. (щодо визначення «постачання послуг»), п/п. 14.1.203 (щодо визначення «продаж результатів робіт (послуг),

- (щодо ПДВ) п/п. 14.1.178 (щодо визначення «податок на додану вартість»), п. 185.1. (щодо визначення «об'єкт оподаткування»), п/п. 14.1.181 (щодо визначення «податковий кредит»), п. 188.1. (щодо бази оподаткування), п. 198.1. ПК України (щодо обставин, наявність яких зумовлює виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.2. (щодо дати виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.3. (щодо порядку визначення податкового кредиту), п. 201.1. (щодо обов'язку видати податкову накладну та обставин, які зумовлюють її видачу), п. 201.4. (щодо дати видачі податкової накладної), п. 201.6. (щодо статусу податкової накладної (п/н) та її відображення у РПН), п. 201.7. (щодо видачі п/н на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс); п. 201.8. (щодо осіб, яким надано право нарахування податку та видачі п/н), п. 201.10 ПК України (щодо видачі п/н платником податку та статусу п/н як підстави нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту); п. 198.6. (щодо наслідків не підтвердження сум податку),

- а також п/п. 16.1.2., 16.1.3., п. 44.1. ПК України (щодо ведення обліку та підтвердження задекларованих відомостей), а також положення ч. 2. ст. 3., ч. 1 ст. 9, ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд приходить до наступних висновків.

Так, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, для надання їм юридичної значимості (сили), крім іншого, мають бути складені за фактично вчиненою операцією, повинні мати всі обов'язкові реквізити, містити відомості про господарську операцію, про зміст та обсяг операцій, та бути підписані уповноваженими особами, що надає первинному документу юридичну значимість для цілей відображення фактично вчинених операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

У той же час, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування спірних сум податкового кредиту та які є передумовою їх формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: (1) фактичного (реального) здійснення господарських операцій, які є об'єктом оподаткування; (2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; (3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності; (4) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (5) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою, (6) наявності ділової мети, розумних економічних причин (причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності - п/п. 14.1.231. ПК України).

При цьому суть останнього слід розуміти так, що діяльність платника податків не ставиться під сумнів, якщо у неї є розумна ділова мета. Податкова економія при цьому діловою метою не визнається. В іншому випадку податкові наслідки переосмислюються у відповідності з економічною суттю операцій.

Недоведеність наявності зазначених чинників, з якими наведені вище норми законодавства пов'язують можливість формування платником податків податкових вигод, зокрема, недоведеність фактичного здійснення певних операцій (нездійснення операцій), позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на формування цих податкових вигод, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/робіт/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників певних операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкових вигод.

В даному випадку, дослідивши та оцінивши відповідно до положень ст. 86 КАС України («Оцінка доказів») наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з положень ч. 1 ст. 138 КАС України (щодо предмету доказування) та з урахуванням положень ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України, суд приходить до висновку про недоведеність фактичного виконання спірних операцій (їх невиконання), про юридичну дефектність у зв'язку з цим складених за такими операціями первинних документів та податкових накладних, які внаслідок наведеного не мають юридичної значимості, що у сукупності зумовлює висновок суду про відсутність підстав для формування спірних сум податкового кредиту з ПДВ.

Висновок відносно наведеного ґрунтуються на наступному.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові цього суду від 27 жовтня 2015 року у справі № 21-1539а15, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

З метою необхідності перевірки обставин фактичного виконання спірних операцій, в ході розгляду даної справи судом пропонувалося позивачу подати всі наявні у нього докази на підтвердження фактичного здійснення спірних господарських операцій із контрагентами ПП «Будівельник БК», ПП «Родімар», ТОВ «Грін Сістемс», ТОВ «Гранд Буд Групп», ТОВ «Нура ЛТД» та ТОВ «Брон Плюс», а також на підтвердження зв'язку таких операцій із господарською діяльністю позивача. В останньому судовому засіданні представник позивача вказав на відсутність у нього додаткових доказів та пояснень по справі, у зв'язку з чим та керуючись ч.6 ст.71 КАС України суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Так, щодо взаємовідносин позивача із ПП «Будівельник БК», ПП «Родімар», ТОВ «Гранд Буд Групп», ТОВ «Нура ЛТД» та ТОВ «Брон Плюс» щодо виконання останніми на користь позивача робіт (надання послуг) до матеріалів справи надано договори про виконання робіт від 03.11.2014 №3-11/14, від 03.11.2014 №РТ-031114, від 17.10.2014 №ГР-141014, від 09.10.2014 №091014, від 29.10.2014 №291014, від 05.11.2014 №051114, від 17.12.2014 №17-12/2014, від 18.12.2014 №18-12/2014 та від 07.10.14 № Р-14/2014, за умовами яких, як вказано у Акті перевірки, контрагенти зобов'язувалися виконати на користь позивача такі роботи, як: 1) роботи з проектування електротехнічного обладнання, розробки завдання заводу на виготовлення електротехнічного обладнання, розробки інструкція по заміні та методики по виготовленню запасних частин для електротехнічного обладнання, виготовлення запасних частин для електротехнічного обладнання і проведення їх випробувань; 2) роботи з проведення випробувань модулів та комплектуючих електротехнічного обладнання; 3) роботи розробки конструкторської документації для електротехнічного обладнання, розробки, установки та конфігурації програмного забезпечення; 4) роботи зі збору та аналізу технічних матеріалів для проведення капітального ремонту електротехнічного обладнання, розробки методик виконання капітального ремонту електротехнічного обладнання, випробування запасних частин для проведення капітального ремонту електротехнічного обладнання; 5) роботи з випробувань модулів електротехнічного обладнання та виготовлення модулів електротехнічного обладнання; 6) науково-дослідницькі та проектно-конструкторські роботи; 7) послуги з питань організації і проведення доповідей на території потенційних клієнтів; наданням послуг лекторів, доповідачів та демонстраторів, тощо.

За умовами вказаних договорів передбачено, що по закінченню виконання робіт (надання послуг) виконавець, як правило, складає та направляє замовнику звіт про проведені роботи (надані послуги). Однак, враховуючи наведені умови договорів, під час розгляду справи позивачем не надано складених контрагентами звітів про виконані роботи (надані послуги), що не дає суду можливості дослідити змісту фактично наданих послуг, порядок їх виконання, встановити обсяг трудових та інших ресурсів, які залучалися до їх виконання тощо.

Позивач же в ході розгляду даної справи стверджував, що надання вказаних послуг (виконання робіт) підтверджується наявними в матеріалах справи актами наданих послуг, які, на думку позивача, є достатніми документами для підтвердження реальності проведених операцій.

У той же час, позивачем не надано власне жодних результатів робіт/послуг, обумовлених положеннями вказаних договорів, як-то: проектної документації електротехнічного обладнання, завдання заводу на виготовлення електротехнічного обладнання; інструкцій по заміні та методики по виготовленню запасних частин для електротехнічного обладнання; конструкторської документації для електротехнічного обладнання; методик виконання капітального ремонту електротехнічного обладнання; доказів проведення організації і проведення доповідей на території потенційних клієнтів тощо, які б вказували на те, що виконавцями (їх фахівцями) на користь замовника виконувалися (надавались) хоча б якісь роботи та послуги, що зазначені у актах наданих послуг.

Тобто, до матеріалів справи не надано жодної підписаної контрагентами документації (проектної, експлуатаційної, технічної, демонстраційної, презентаційної і т.і.), обов'язок щодо формування якої та створення якої покладався на контрагентів згідно з договорами та, зазвичай, супроводжує та підтверджує фактичне виконання такого роду операцій.

В контексті наведеного суд зазначає, що виконання (надання) обумовлених положеннями вказаних договорів робіт (послуг) передбачає наявність у осіб, що здійснюють такі роботи (послуги), відповідних спеціальних знань (науково-дослідницьких, проектно-конструкторських, щодо роботи із електротехнічним обладнанням, тощо), а також навичок у проведенні демонстрацій, презентацій, лекцій, тощо.

Разом з тим, під час розгляду даної справи судом не встановлено та матеріали справи не містять доказів наявності у вказаних контрагентів власних або залучених фахівців у вказаних сферах, інших осіб для виконання спірних операцій, як і доказів наявності у контрагентів позивача власної або орендованої оргтехніки, спеціального обладнання та приладдя для виконання спірних операцій (демонстраційного, відеопроектуючого, комп'ютерного тощо). При цьому, як вбачається з наведених у Акті перевірки відомостей, у штаті ПП «Будівельник БК» та ТОВ «Гранд Буд Групп» у 2014 році рахувалося лише по 1 особі, що є явно недостатнім для виконання спірних операцій, враховуючи їх характер та обумовлені обсяги.

Слід зазначити, що обізнаність позивача відносно наявності у контрагентів відповідних ресурсів при укладанні угод, обумовлюється характером угод та звичайною діловою практикою. Під час розгляду справи представник позивача не зміг конкретизувати: які конкретно особи виконували роботи та забезпечували робочий зв'язок з працівниками позивача, які конкретно технічні засоби при цьому використовувались, тобто не наведено тієї інформації, якою зазвичай володіє замовник відносно контрагента.

Також не надано й доказів передоручення контрагентами виконання вказаних операцій іншим особам - субпідрядникам.

Крім того, під час розгляду позивачем не надано й будь-якого листування з приводу укладання договорів про надання послуг (виконання робіт), що є звичайною діловою практикою при виборі контрагентів, у т.ч. з метою з'ясування наявності у відповідних контрагентів матеріальних та людських ресурсів для виконання певних угод.

З огляду на наведене, зазначені акти наданих послуг не можуть бути враховані як юридично значимі документи на підтвердження виконання спірних операцій та, відповідно, для цілей відображення спірних операцій в бухгалтерському та податкового обліку, а отже і для цілей формування спірних сум податкових вигод. Натомість, оцінка господарських операцій повинна даватись на підставі комплексного, всебічного аналізу фактичних обставин та матеріалів справи.

Стосовно ж взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ «Грін Сістемс» до матеріалів справи надано договір поставки від 15.10.14 №1151014/ПР, відповідно до якого постачальник зобов'язувався передати покупцеві товар на умовах DDP - Київ, згідно з умовами правил «Інкотермс 2010» за адресою: Україна, місто Київ, вул. Богатирська, ЗЄ.

Виходячи із змісту договору відносно обов'язку постачальника доставити продукцію, беручи до уваги характер спірних операцій щодо поставки продукції, вид продукції (електротехнічне обладнання), задекларованих обсягів поставки (сума з ПДВ 1167209,45 грн.), вбачається, що за загальним правилом виконання таких операцій супроводжується перевезенням продукції.

В контексті наведеного слід зазначити, що відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є, крім іншого, товарно-транспортна накладна.

Відповідно до Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженому постановою КМ України від 25 лютого 2009 р. № 207, до вказаних документів належать товарно-транспортні накладні.

Крім того, відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. № 363, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568 (в редакції на час оформлення спірних операцій): товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи; подорожній лист, це первинний документ про облік вантажних автомобільних перевезень, що всебічно характеризує роботу автомобіля і водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення на підприємство; дорожній лист, це документ установленого законодавством зразка для визначення та обліку роботи автомобільного транспортного засобу.

Згідно з п. 11 зазначених Правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Згідно з 11.3. Правил, дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Пунктом 11.4. Правил визначено, що оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Пунктом 11.5. Правил також передбачено, що товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). При цьому, відповідно до п. 11.6. Правил, після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Згідно з п. 11.7. Правил, перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику. Пунктом 11.9. Правил передбачено, що час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов'язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил.

Таким чином, незалежно від того, за чий рахунок здійснюється перевезення продукції та за чим замовленням (продавця чи покупця), поставка супроводжується оформленням ТТН та один екземпляр ТТН передається вантажоодержувачу/покупцю.

Проте, на підтвердження фактичного здійснення перевезення продукції та, відповідно, реальності поставки товарів контрагентом, під час розгляду справи не надано товарно-транспортних накладних, з яких би вбачалось перевезення продукції від контрагента до складу позивача, а отже і доказів на підтвердження поставки продукції контрагентом позивачу.

Слід додати, що під час розгляду справи судом не встановлено та матеріали справи не містять доказів наявності у ТОВ «Грін Сістемс» власних або орендованих транспортних засобів, доказів здійснення перевезення іншими особами за замовленням контрагента (у разі залучення контрагентом інших осіб), у т.ч. не надано доказів оплати за оренду т/з (у разі залучення т/з у інших осіб) або списання контрагентом пального у разі перевезенням продукції власними силами, що у сукупності та додатково дає підстави для висновку про недоведеність виконання спірних операцій контрагентом позивача.

До того ж, під час розгляду справи не встановлено наявності у ТОВ «Грін Сістемс» власних або орендованих офісних та складських приміщень, необхідних для здійснення звичайної господарської діяльності та, зокрема, для виконання спірних операцій.

На підтвердження реальності спірних операцій суду не надано доказів придбання контрагентом продукції, яка обумовлювалась надалі поставкою позивачу, у заводу виробника або інших осіб (договори, акти приймання-передачі, транспортні документи, накладні тощо).

Слід зазначити, що до матеріалів справи не надано й видаткових накладних, які згідно п. 1.3 Договору поставки від 15.10.14 №1151014/ПР є єдиним документом, що підтверджує факт переходу права власності на товар. Під час розгляду справи позивачем не надано і технічної документації на продукцію (електротехнічне обладнання), яка зазвичай супроводжує виконання операцій такого роду.

Враховуючи наведене у сукупності, беручи до уваги специфіку та особливості зазначених операцій, виходячи з наявної податкової інформації, слід зазначити, що під час розгляду справи не надано тих відомостей і документів, які виходячи з умов договорів та звичайної ділової практики супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх фактичне (реальне) виконання, а відтак не доведено фактичного виконання спірних операцій контрагентами позивача.

В контексті наведеного суд зазначає, що з метою необхідності перевірки обставин щодо фактичного виконання спірних операцій під час розгляду справи судом постановлялася ухвала про виклик свідків, а саме директорів ПП "Родімар" - ОСОБА_2, ПП «Будівельник БК» - ОСОБА_3, ТОВ «Гранд Буд Групп» - ОСОБА_4, ТОВ "Нура ЛТД" - ОСОБА_7, ТОВ "Брон плюс" - ОСОБА_8, ТОВ "Грін Сістемс" - ОСОБА_5. Відповідні повістки про виклик до суду вказаних осіб не були вручені їм та повернуті без вручення із незалежних від суду причин, з огляду на що та виходячи з положень ч. 4 ст. 167, ч. 4 ст. 33, ч. 11 ст. 35 КАС України повістки про виклик вважаються врученими належним чином, однак вказані особи до суду не з'явилися, а відтак допитати їх не виявилося можливим. При цьому жодних документів, що стосуються предмету розгляду даного спору, контрагентами позивача до суду надано не було.

Таким чином, під час розгляду справи не доведено наявності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість правомірного формування податкових вигод за спірними операціями, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відсутність у позивача підстав для їх формування за результатами оформлення вищезгаданих операцій.

В даному випадку, як приходить до висновку суд, за спірними операціями лише оформлялися окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

Суд у взаємозв'язку з наведеним також враховує, що наявність оплати на користь контрагентів сама по собі не є підтвердженням фактичного здійснення операцій та в даному випадку самостійною підставою для формування спірних сум вигод, оскільки, крім іншого, рух цих коштів, виходячи з вищенаведеного, не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю підприємств - учасників спірних операцій.

Надані позивачем матеріали та наведені ним доводи не спростовують наведеного та не доводять зворотного.

Так, частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З наведеного правила слідує, що обов'язок доказування покладається на сторін і це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Цей обов'язок у рівній мірі покладається на обох сторін, тобто кожна сторона повинна доказати факти, на які вона посилається, переконати суд у достовірності наведених фактів.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч.6 ст.71 КАС України).

В даному випадку позивачем в порядку виконання обов'язку, встановленого ч. 1 ст. 71 КАС України, не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке, як приходить до висновку суд, є законним та обґрунтованим, вірним по суті, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Екніс-Україна» - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко