Справа № 22-а-589/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а-589/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Гансецької І. А.

суддів: Микитюк О.Ю., Матюшенка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07,07.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача у неправильному нарахуванні коштів та стягнути з нього недоплачені кошти, виплата яких передбачена ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з ОГ.01.1997 по 31.12.2008 року.

Постановою Олевського районного суду від 07.07.2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації по нарахуванню коштів в меншому, ніж передбачено ст. 39 Закону України "Пре статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмірі. Стягнуто з УПСЗН Олевської райдержадміністрації на користь позивача доплату відповідно до ст.39 зазначеного Закону за період з 01.01.1997 по 31.12.2008 року в сумі 58187,02 грн. та на користь держави 585,27 гри. судового збору.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянт посилається на ті обставини, що управління праці та соціального захисту населення проводило виплати коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірах, визначених постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року, виходячи з існуючих фінансових можливостей.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, яка постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення, що підтверджується копією посвідчення та довідками. З 1993 року по 2009 рік працює в ДП „Білокоровицький лісгосп, де отримує доплату до заробітної плати згідно ст.39 Закону України № 796-ХН.

Частиною 1 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення доплати до пенсії, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри допомоги і доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови KM України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над т підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що-при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме ст. 37, 39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік від І6.05.2008року № 279-УІ дію ч.1 ст. 37 та ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зупинення дії положень ст. 39 Закону України № 796-ХІІ, передбачене пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність!

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що позивач має право на нарахування та виплату доплати до пенсії, відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Разом з тим, судом встановлено, що позивач звернулась до суду з даним позовом 26.05.2009 року і просила стягнути з відповідача недоплачені кошти за період з 01.01.1997 по 31.12.2008 року. Клопотання про поновлення строку звернення до суду не заявляла. Відповідач під час розгляду справи просив застосувати строк позовної давності, який, відповідно до вимог ст. 99 КАС України, в редакції, що діяла на час розгляду справи, становив 1 рік.

За змістом ст.100 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

В звязку з цим, доплата відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підлягає стягненню на користь позивачки починаючи з 26.05.2008 року, в межах річного строку звернення з позовом до адміністративного суду, виходячи з розрахунку:

525х2х5міс.+ 545x2 х 2 міс. + 605x2x1 міс. - 76,93 грн. виплачених за період з 26.05.2008 по 31.12.2008 року = 8563,07 грн.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова ухвалена із порушенням норм процесуального .права, а тому її належить скасувати і ухвалити нову постанову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205,207, 212 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Скасувати постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07.07.2009 року.

Ухвалити нову постанову, якою визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 коштів у розмірах, менших ніж передбачено законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 26.05.2008 по 31.12.2008 року.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 доплату відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 26.05.2008 по 31.12.2008 року в сумі 8563,07 грн.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення доплати відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.01.1997р. по 25.05.2008 року в звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: