Справа № 826/19312/14
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року м. Київ К/800/22871/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Вербицької О.В.

суддів: Маринчак Н.Є.

Шипуліної Т.М.

за участю секретаря: Мартиненка Г.В.

представників:

позивача: Болбата І.І.

відповідача 1: Демченка С.В.

відповідача 2: Демченка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк «Новоазовський»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.03.2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 року

у справі № 826/19312/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк «Новоазовський»

до Державної фіскальної служби України,

Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк «Новоазовський» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Вітряний парк «Новоазовський») звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач 1, ДФС), Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі по тексту - відповідач 2) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.03.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Вітряний парк «Новоазовський» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач, не погоджуючись з вищевказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, оскаржив їх у касаційному порядку, просить скасувати з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову ухвалу суду.

В запереченні на касаційну скаргу відповідач 2 посилаючись на те, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Вітряний парк «Новоазовський» здійснює господарську діяльність у сфері виробництва електричної енергії за допомогою альтернативних та поновлювальних джерел енергії на території Донецької області.

Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Прийняття вказаного Указу зумовило проведення антитерористичної операції на сході України.

29.09.2014 року в с. Безіменне, Новоазовського району, Донецької області було пошкоджено обладнання ТОВ «Вітряний парк «Новоазовський» в результаті пожежі (причина пожежі - влучання артилерійського снаряду), що підтверджується актом про пожежу від 30.09.2014 року.

З огляду на вказані обставини позивач 20.10.2014 року звернувся з листом до відповідача 2 з проханням надати відстрочення (розстрочення) грошових зобов'язань із сплати податку на додану вартість за вересень 2014 року у сумі 5 418 431,00 грн. на строк 2 місяці та за жовтень 2014 року у сумі 940 585,00 грн. на строк 1 місяць разом із додатками, а саме: заявою № 199 від 20.10.2014 року про надання розстрочення грошового зобов'язання; економічним обґрунтуванням обставин (підстав) що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу; аналізом фінансового стану товариства; графіком погашення відстрочених сум; розрахунком прогнозних доходів, що гарантують виконання графіку погашення; сертифікатом (висновком) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати України; податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2014 року; балансом (звітом про фінансовий стан); звітом про фінансові результати (звітом про сукупний дохід) за 9 місяців 2014 року; актом про пожежу 78-ї державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України в Донецькій області від 30.09.2014 року; актом про відсутність генерації (вироблення електроенергії) від 27.09.2014 року; виписками з банківських рахунків; фотоматеріалами пошкодження обладнання.

28.10.2014 року листом № 206 позивачем направлено до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників заяву № 205 від 28.10.2014 року про відстрочення грошових зобов'язань, строк сплати яких не настав, за вересень 2014 року у сумі 5 418 431,00 грн. на 12 місяців та за жовтень 2014 року у сумі 940 585,00 грн. на 12 місяців з вищевказаними додатками.

Також, листом від 28.10.2014 року № 208 ТОВ «Вітряний парк «Новоазовський» надіслано до відповідача 2 заяву № 207 від 28.10.2010 року про відстрочення грошових зобов'язань, строк сплати яких не настав, за вересень 2014 року у сумі 5 418 431,00 грн. на 12 місяців з погашенням зобов'язання рівними частинами та за жовтень 2014 року в сумі 940 585,00 грн. на 12 місяців з погашенням зобов'язання рівними частинами.

Так, 17.11.2014 року відповідач 1 направив на адресу позивача листа № 10734/7/99-99-23-04-17 яким повідомив, що аналіз фінансового стану ТОВ «Вітряний парк «Новоазовський» не підтверджує його достатню стабільність для забезпечення поточних розрахунків з бюджетом та виконання умов розстрочення.

Крім того, 19.11.2014 року відповідач 2 листом № 21152/10/28-10-25-12 повідомив платника податків про те, що за результатами розгляду поданих ТОВ «Вітряний парк «Новоазовський» документів Державна фіскальна служба України не знайшла підстав для надання розстрочення/відстрочення грошових зобов'язань.

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали необґрунтованими позовні вимоги ТОВ «Вітряний парк «Новоазовський», з чим погоджується суд касаційної інстанції, виходячи з наступного.

Підпунктом 17.1.5 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) платникові податків надано право одержувати відстрочення, розстрочення сплати податків або податковий кредит в порядку і на умовах, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

За змістом статті 32 ПК України зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк і здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов'язку.

Пунктом 100.1 статті 100 ПК України визначено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 100.2 статті 100 ПК України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 100.4 статті 100 ПК України підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Відповідно до пункту 100.5 ПК України підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним доказів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1235 затверджено перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин (далі по тексту - Перелік).

Розділом І цього Переліку обставинами, що є підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу заявника є: ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов'язань заявнику; загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов'язання або погашення податкового боргу в повному обсязі; недостатність майна заявника - фізичної особи (без урахування майна, на яке відповідно до законодавства не може бути звернено стягнення) для своєчасної та у повному обсязі сплати грошового зобов'язання або погашення податкового боргу в повному обсязі чи відсутність у заявника - фізичної особи майна; сезонний характер виробництва та/або реалізації товарів (робіт, послуг) заявником; виконання заявником плану реорганізації власного виробництва та/або зміна його організаційної структури, що призводить (може призвести) до значного спаду виробництва протягом певного періоду; проведення заявником науково-дослідних, конструкторських, а також соціально орієнтованих робіт, які передбачають створення робочих місць для інвалідів, захист навколишнього природного середовища, підвищення енергетичної ефективності виробництва, або технічного переоснащення власного виробництва; провадження заявником інноваційної діяльності, у тому числі створення нових та вдосконалення існуючих технологій, видів сировини та матеріалів широкого застосування; виконання заявником особливо важливого замовлення у рамках соціально-економічного розвитку регіону або надання ним особливо важливих (у тому числі виключних) послуг населенню; виконання заявником державного оборонного замовлення; здійснення заявником інвестицій у створення об'єктів, які мають найвищу енергетичну ефективність, соціальне значення, стратегічне значення для оборони та безпеки держави.

За змістом розділу ІІ Переліку до обставин, що є підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу заявника віднесено обставини непереборної сили, дія яких може бути викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту, замерзання моря, закриття морських проток, які трапляються на звичайному морському шляху між портами відвантаження і вивантаження, інше стихійне лихо тощо) або непередбаченими ситуаціями, що відбуваються незалежно від волі і бажання заявника (війна, блокада, страйк, аварія).

Відповідно до пункту 3.1 Розділу ІІІ Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 574 від 10.10.2013 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 р. за № 1853/24385 (надалі за текстом - «Порядок») для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобов'язання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув. До заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з: переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин; аналізу фінансового стану; графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум; розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Згідно пункту 3.2 Розділу ІІІ Порядку за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви: приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів (додаток 2); відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обов'язкових вимог, визначених цим Порядком.

Крім того, позивачем надано висновок Торгово-промислової палати України щодо форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) від 14.10.2014 року № 3789/05-4.

Разом з тим, відповідно до пункту 1.1 Розділу 1 Методичних рекомендацій щодо встановлення загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу та проведення аналізу фінансового стану підприємств, які звертаються до органів Міндоходів для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) (далі по тексту - Методичні рекомендації), направлених Міністерством доходів і зборів України Головним управлінням Міндоходів в АР Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, Міжрегіональному головному управлінню Міндоходів - Центральному офісу з обслуговування великих платників податків листом від 05.06.2013 року № 7017/7/99-99-11-02-03-17, Методичні рекомендації розроблено для оцінки фінансово-господарського стану підприємств з метою прийняття рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу).

Пунктом 2.2 Розділу 2 Методичних рекомендацій установлено, що після проведення аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства-заявника органом Міндоходів складається висновок, який повинен мати такі основні розділи: загальна характеристика діяльності підприємства (назва, статус та інші реєстраційні дані, структура власників, основні узагальнюючі показники діяльності підприємства за поточний та минулий роки тощо); висновок щодо існування загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу з наведенням обґрунтувань; оцінка фінансово-господарського стану (фінансова, виробнича та інвестиційна діяльність) та висновок щодо платоспроможності або неплатоспроможності підприємства; оцінка резервів поліпшення ефективності функціонування підприємства та висновок про фінансову стійкість підприємства; оцінка забезпечення податкового кредиту; узагальнюючий висновок про доцільність застосування режиму розстрочення (відстрочення).

За змістом пункту 3.1 Розділу 3 Методичних рекомендацій під час аналізу фінансового стану підприємства-заявника розраховується, зокрема, коефіцієнт загрози виникнення податкового боргу (Кз). При значенні Кз більше одиниці підприємство забезпечено високоліквідними оборотними активами для виконання грошових зобов'язань та погашення податкового боргу. Значення Кз менше одиниці свідчить про недостатність таких активів і відповідно про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу.

Враховуючи вищевикладені обставини, Державна фіскальна служба України обґрунтовано прийняла рішення про відмову у розстроченні/відстроченні грошових зобов'язань ТОВ «ВП «Новоазовський» з огляду на те, що коефіцієнт загрози виникнення податкового боргу складає 0,15 у зв'язку з чим існує загроза непогашення позивачем податкових зобов'язань та виникнення податкового боргу.

Відтак, колегія суддів вважає, що судами порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищезазначеними нормами права, отже, відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.03.2015 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 року - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 210 - 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк «Новоазовський» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.03.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька
Судді Н.Є. Маринчак
Т.М. Шипуліна