Справа № 826/6354/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 липня 2016 року № 826/6354/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва - Шулежко В.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт КШ» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків платника,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт КШ» про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 123952,20грн. з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідачем в установлені законодавством строки не сплачені самостійно узгоджені суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб.

Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт КШ» перебуває на податковому обліку у ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом із сплати податків у розмірі 123952,20грн. з яких податок на додану вартість - 111274,46грн., податок на доходи фізичних осіб - 12652,59грн. та податок на прибуток - 25,15грн., яка виникла внаслідок несплати узгоджених сум податкових зобов'язань, визначених контролюючим органом та не сплачених у встановлений законодавством термін.

Щодо виникнення узгодженої суми податкового зобов'язання з ПДВ, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі зворотного боку облікової картки особового рахунку ТОВ «Комфорт КШ» за 2014-2016 роки, підприємством самостійно задекларовано зобов'язання із сплати ПДВ згідно податкових декларацій № від 22.12.14, № від 20.01.2015, № від 19.02.2015, № від 19.03.2015, № від 30.04.2015, № від 30.05.2015, № від 17.06.2015, № від 17.07.2015, № від 18.08.2015, № від 19.09.2015, № від 20.10.2015, № від 16.11.2015, № від 17.02.2015.

Крім того, 15.10.2015 позивачем проведено камеральну перевірку відповідача з питань своєчасності подання відповідачем платіжного доручення по сплаті ПДВ за податковими деклараціями за листопад 2014 року, за результатами якої складено акт №7960/26-53-15-01/38498081.

На підставі акту перевірки позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 28.10.2015 №, яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 549,41грн.

14 грудня 2015 року посадовою особою позивача проведено камеральну перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати ПДВ, за результатами якої складено акт №8770/26/53-15-01/38498081.

На підставі акту перевірки позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 14.01.2016 №, яким відповідачу визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 2000грн.

Оскільки вказані податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем, про що свідчать копії повідомлень про вручення, наявні у матеріалах справи, та ні в адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, суми заборгованості з ПДВ набули статусу податкового боргу у розумінні положень ПК України.

У зв'язку із наявністю у TOB «Комфорт КШ» заборгованості, яка не переривалась, заборгованість відповідача з ПДВ зменшилась і станом на час розгляду справи становить 111274,46грн., що підтверджується даними картки облікового рахунку з ПДВ.

Щодо виникнення узгодженої суми податкового зобов'язання з ПДФО, суд зазначає наступне.

У період з 22.12.2014 по 26.12.2014 посадовою особою позивача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Комфорт КШ» з питань повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум ПДФО, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, результати якої оформлені актом від 06.01.2015 №10/26/-53-17-02-14-38498081.

На підставі акта перевірки позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 23.01.2015 № , яким відповідачу у порушення вимог п.п.164.2.2, 164.2.5 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.168.4.1, 168.4.4, 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, п.п. «а» п.171.2 ст.171, п.п. «а» п.176.2 ст.176 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання з ПДФО на 31298,56грн.

Оскільки вказане податкове повідомлення-рішення отримане відповідачем, про що свідчить копія повідомлення про вручення, наявна у матеріалах справи, та ні в адміністративному, ні у судовому порядку оскаржене не було, сума заборгованості з ПДФО набула статусу податкового боргу у розумінні положень ПК України.

У відповідності до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем частково погашалась заборгованість з ПДФО. Проте, у зв'язку із наявністю заборгованості, яка не переривалась, кошти, що ним сплачувались, зараховувались в рахунок погашення податкового боргу з ПДФО згідно з черговістю його виникнення, внаслідок чого заборгованість відповідача з ПДФО зменшилась і становить 12652,59грн., що підтверджується даними картки облікового рахунку з ПДФО.

Крім того, з картки обліку відповідача вбачається, що станом на 31.12.2015 за ним рахується залишок несплаченої пені з податку на прибуток у розмірі 25,15грн., нарахованої внаслідок несвоєчасної сплати податкового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням від 03.12.2015 №.

Отже, загальна сума податкового боргу відповідача вкладає 123952,20грн., що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків.

Оскільки ці зобов'язання не було сплачено платником у встановлений Законом строк, то вони перетворилися на податковий борг платника у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо сплати податків і зборів на момент їх виникнення та розгляду справи регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. за № 2755- VI.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як передбачено статтею 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Однак, відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення вважається дотриманою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сформовано податкову вимогу №9-23 від 17.01.2015р., отриману посадовою особою відповідача 11.03.2015р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини першої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем не надано, як і доказів оскарження.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем документів і матеріалів, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що те, що відповідач у встановлений судом строк своїм правом на подання письмових заперечень проти позову не скористався, не спростував твердження позивача, доказів погашення зазначеної заборгованості на день винесення рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-162, 183-2, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт КШ» () до Державного бюджету (рахунок УДК у Дніпровському районі м. Києва, код 38012871, банк-одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0005) кошти в розмірі 123 952,20грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко