Справа № 607/249/16-а
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Справа № 876/4057/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2016 року по справі № 607/249/16-а за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 25.12.2015 року №3054/20909/15, звільнити його від адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за даною постановою та справу провадженням закрити.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2016 року адміністративний позов задоволено частково: визнано незаконною та скасовано постанову №3054/20909/15 від 25 грудня 2015 року заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України за вчинення порушення митних правил та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Львівська митниця Державної фіскальної служби України постанову суду першої інстанції оскаржила, подала апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що оскільки позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України 11.11.2015 року, то з врахуванням положень ч. 1 ст. 192 МК України, повинен був повідомити митний орган про аварію чи дію обставин непереборної сили до 21.11.2015 року. Вказує, що висновок суду про те, що позивач повідомив митницю про ремонт автомобіля під час складання протоколу про порушення митних правил ґрунтується лише на поясненнях позивача і спростовується власноручним записом та підписом позивача в протоколі про порушення митних правил про те, що він відмовляється надавати будь-які пояснення.

В судовому засіданні представник відповідача надала пояснення та підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовільнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції, та приймає нову постанову, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 грудня 2015 року близько 12 год. 15 хв. до зони митного контролю смугою руху позначеною символами червоного кольору «червоний коридор» пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки «FIAT DUCATO реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ZFA0650 під керуванням ОСОБА_2, який слідував з ОСОБА_3 до України. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу яка його переміщувала, в ПІК «Інспектор-206» та ЄАІС ДМС України виявилося, що ОСОБА_2 11 листопада 2015 року через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки «CITROEN C4» реєстраційний номер WY7645V, кузов №VF7UA9HZ45039164 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті. Одночасно станом на 15 грудня 2015 року було встановлено відсутність ПІК «Інспектор-206» та ЄАІС ДМС України про вивезення з митної території України вказаного автомобіля.

Про дане порушення головним інспектором ВМО №4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 складено протокол про порушення позивачем митних правил №3054/20909/15 від 15 грудня 2015 року.

Постановою у справах про порушення митних правил №3054/20909/15 від 25 грудня 2015 року винесеною заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн..

Суд першої інстанції задовольняючи частково адміністративний позов виходив з того, що позивачем були дотримані вимоги ч. 1 ст. 192 МК України, так як митний орган був ним повідомлений під час складання протоколу про обставини, через які він перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки автомобіля. Отже в діях позивача відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Щодо вимоги позивача про закриття провадження по справі, суд першої інстанції зазначив, що вона не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України це виходить за межі компетенції адміністративного суду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 381 МК України передбачено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до Розділу ХІІ МК України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший режим ніж транзит супроводжуватиметься письмовим декларуванням цього транспортного засобу на виконання інших формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування засобів гарантування тощо).

Згідно зі статтею 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п'ять діб.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також не вивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час - не заперечується позивачем, отже порушення має місце і воно є триваючим в розумінні закону.

В теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Отже, приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом - правопорушення є триваючим.

Відповідно до частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Враховуючи те, що факт виявлення правопорушення мав місце 15.12.2015 року, то оскаржувана постанова винесена в межах встановленого законом шестимісячного строку накладання адміністративного стягнення. Дана позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 червня 2016 року (справа №К/800/45025/15).

Крім того, частиною 1 ст. 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режим, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм видно, що законодавством чітко визначені умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач письмово не повідомив митний орган про виникнення поломки транспортного засобу. Твердження позивача, що він усно повідомляв митний орган про ремонт автомобіля не підтверджені належними доказами. Крім того, як вже було зазначено вище, в разі факту аварії чи дії обставин непереборної сили, власник товару повинен звернутись до митного органу із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Позивач з такою заявою не звертався.

Крім того, в довідці, виданій СПД ОСОБА_6 СТО «Авто Плюс» від 23.12.2015 року, яку позивач надав на підтвердження ремонту автомобіля зазначено, що причиною довгого перебування на СТО «Авто Плюс» було відсутність замовника (власника) і не можливість з ним звязатись.

Таким чином, позивачем не дотримані умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків ним документально не підтверджений такий факт, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил є безпідставним та необґрунтованим, а відтак задоволенню не підлягає.

Судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати і винести нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України задоволити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2016 року по справі № 607/249/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

ОСОБА_7

Повний текст постанови виготовлено 11 липня 2016 року.