Справа № 264/6532/15-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хараджа Н.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року справа №264/6532/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретареві судового засідання Святодух О.Б.,

за участю позивача в режимі відеоконференцзвязку ОСОБА_4,

за участю представника позивача в режимі відеоконференцзвязку ОСОБА_5,

за участю представника відповідача в режимі відеоконференцзвязку ОСОБА_6,

за участю представників третьої особи в режимі відеоконференцзвязку ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Маріуполь-Авто на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 07 квітня 2016 року у справі № 264/6532/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, третя особа Приватне акціонерне товариство Маріуполь-Авто про визнання дій неправомірними, скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними (нечинним) та скасувати рішення заступника начальника Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області № 18 від 16.09.2015 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_4;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області призначити та сплатити ОСОБА_4 пенсію за віком відповідно до п. з) ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 03.09.2015.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 07 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано рішення Управління Пенсійного Фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області № 18 від 16.09.2015 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_4 на пільгових умовах на підставі ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області призначити ОСОБА_4 пенсію відповідно до п. з) ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з дати звернення за призначенням пенсії, з 03.09.2015.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що записи в трудовій книжці ОСОБА_4 чітко визначають його посаду як водія автобусу на міських маршрутах, тому не потребують додаткового засвідчення уточнюючими довідками.

Приватне акціонерне товариство Маріуполь-Авто, не погодившись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне зясування судом обставин справи та невідповідність їм висновків суду, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що з наявних у трудовій книжці записів неможливо встановити водієм яких автобусів працював ОСОБА_4, адже АТП 04132 протягом періоду роботи на ньому позивача здійснювало міські, приміські та міжміські пасажирські перевезення.

Позивач та його представник у судовому засіданні заперечували проти вимог апеляційної скарги, просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представник третьої особи просив постанову суду першої інстанції скасувати, відмовивши у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги задовольнити, а постанову скасувати з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджується трудовою книжкою позивача, що ОСОБА_4 28 серпня 1981 року був прийнятий на роботу в АТП 04132 водієм автобусу другого класу.

01 серпня 1986 року АТП 04132 перейменовано на АТП 31431, 25 липня 1988 року АТП 31431 перейменовано на АТП 11431, 07 жовтня 1997 року АТП 11431 перейменовано на ВАТ «Маріуполь-Авто», 21 березня 2011 року ВАТ «Маріуполь-Авто» перейменовано на ПАТ «Маріуполь-Авто».

01 липня 1986 року позивачу було присвоєно кваліфікацію водія першого класу.

На підставі Наказу № 344 від 27 липня 1992 року період роботи ОСОБА_4 з 28.08.1981 по 23.07.1992 необхідно вважати роботою на міських маршрутах, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Позивач продовжив працювати на цій посаді до 03.03.1994.

Листом № 30/376 від 06.07.2015 ПАТ «Маріуполь-Авто» повідомило позивача та його представника, що ОСОБА_4 працював на підприємстві 12 років 6 місяців 5 днів (з 28.08.1981 по 03.03.1994). Первинні оригінали документів того часу, що підтверджують пільговий характер роботи, на підприємстві відсутні, оскільки більша частина з них має обмежений строк зберігання. Видати довідку, що підтверджує пільговий трудовий стаж, не має можливості через відсутність необхідних документів.

03 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області з заявою та доданими до неї документами щодо призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. з) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Для призначення пенсії були надані: заява про призначення пенсії, трудова книжка, паспорт, ІПН, довідка про сплату страхових внесків, довідка про підтвердження дати звільнення, довідка про проходження військової служби, дані персоніфікованого обліку 2000 - 2014, свідоцтво ПП.

Рішенням № 18 від 16 вересня 2015 року відповідач відмовив у призначенні пенсії ОСОБА_4 на пільгових умовах за списком № 2 через відсутність довідки, яка підтверджує пільговий характер роботи.

Не погодившись з таким рішенням позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до п. з) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п'ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої цієї статті.

За приписами абзацу 15 пункту б) ч.1 Закону № 1788-XII за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок.

Станом на день звернення ОСОБА_4 із заявою про призначення пенсії, його страховий стаж становив 26 років 4 місяці 27 днів, що зазначено також і в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації.

Аналогічні положення містяться в п.п. 1.1, 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, якими визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться:

- відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;

- відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1.2 цієї Постанови основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників передбачені у п. 20 Порядку, в якому зазначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з п. 24 Порядку для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідку на підставі документів.

Відповідно до п. 2.4 розділу 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

За приписами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Як вже було зазначено, через обмежений термін зберігання первинних документів ПАТ Маріуполь-Авто не мало можливості надати до суду інших доказів пільгового характеру роботи ОСОБА_4 у період з 28.08.1981 по 03.03.1994, окрім карток особового рахунку нарахування та утримання по заробітній платі. Відповідно до цих карток з серпня 1981 року по листопад 1992 року позивачу заробітна плата нараховувалася, у тому числі, за компостери.

І суд першої інстанції, і апелянт зазначають, що компостери в спірний період часу застосовувалися лише на міських маршрутах, проте з наданих до суду карток особового рахунку вбачається, що нарахування за компостери проводилися ОСОБА_4 не кожного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що до набрання чинності Закону № 1788-XII АТП 04132 здійснювало міські, приміські та міжміські пасажирські перевезення. Беручи до уваги наданий до суду аналіз виплат за компостери за особовими рахунками нарахування та утримання по заробітній платі ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції встановив, що в період з 28.08.1981 по 03.03.1994 позивачу проводилися нарахування за компостери протягом 67 місяців (5 років 7 місяців).

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що неможливо зробити висновок про те, на яких саме маршрутах пасажирських перевезень (міських, приміських чи міжміських) та протягом якого періоду часу працював позивач на підставі лише записів у трудовій книжці та без дослідження додаткових первинних документів, оскільки як за класністю так і за стажем роботи ОСОБА_4 міг працювати на кожному з цих маршрутів.

Таким чином за відсутності уточнюючих довідок про характер роботи Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області правомірно відмовило ОСОБА_4 в призначенні пенсії за віком відповідно до п. з) ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Керуючись статями 122-1, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Маріуполь-Авто на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 07 квітня 2016 року у справі № 264/6532/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, третя особа Приватне акціонерне товариство Маріуполь-Авто про визнання дій неправомірними, скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 07 квітня 2016 року у справі № 264/6532/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, третя особа Приватне акціонерне товариство Маріуполь-Авто про визнання дій неправомірними, скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 12 липня 2016 року. Повний текст постанови складений 14 липня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після виготовлення повного тексту.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_2

ОСОБА_3