Справа № 355/454/16-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 355/454/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Єременко В.М. Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Постанову Баришівського районного суду Київської області від 06 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Як зазначено в п. 41 Рішення Європейського Суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року (остаточне 29 січня 2016 року) у справі «Устименко проти України», зокрема, суд неодноразово постановляв, що такі спори стосовно пільг, які сплачуються відповідно до систем соціального забезпечення, є суто технічними, а тому їх краще розглядати в рамках письмової процедури, а не за допомогою усних слухань (див., наприклад, рішення у справах «Міллер проти Швеції» (Miller v.), заява № 55853/00, п. 29, від 8 лютого 2005 року, та «Шулер-Цграгген проти Швейцарії» (Schuler-Zgraggen v.), від 24 червня 1993 року, п. 58, Series A № 263). Справа заявника підпадає під цю ж категорію.

Згідно з частиною другою ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження окремих категорій адміністративних справ. Зокрема, частиною першою ст.1832 Кодексу адміністративного судочинства України, яка є імперативною нормою встановлюється перелік адміністративних справ щодо яких обов'язково застосовується скорочене провадження. Проте, частиною другою цієї статті, передбачається можливість розгляду в скороченому провадженні за умови, що вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб. Тобто, лише у випадку залучення до участі у справі третіх осіб адміністративна справа не може бути розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи щодо яких застосовується скорочене провадження, можуть бути розглянуті не у скороченому провадженні у випадку, передбаченому частиною четвертою ст. 1832 цього Кодексу з обов'язковим постановленням відповідної ухвали.

При відкритті провадження в адміністративних справах за позовними вимогами, зазначеними у частині першій ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суди першої інстанції мають зазначати, що саме скорочене провадження відкривається в адміністративній справі, а постанови суду першої інстанції за результатом розгляду таких справ мають містити виключно відомості, зазначені у частині шостої цієї статті.

Проте, порушення судом першої інстанції особливості провадження справи, а саме розгляд її не у скороченому провадженні, не є перешкодою для апеляційного її розгляду в порядку письмового провадження, в зв'язку з чим і оскарження постанови суду першої інстанції здійснюється в порядку, передбаченому частинами восьмою-десятою ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 06 червня 2016 року в задоволення адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його адміністративний позов задовольнити.

Згідно з частиною другою ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом першої інстанції питання щодо визнання причин пропуску строків звернення до адміністративного суду поважними не розглядалось.

А як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, підстави для визнання причин пропуску строку звернення Позивача до адміністративного суду поважними відсутні.

Позивач наполягає на перерахунку та виплаті пенсії з 29 листопада 2013 року, адміністративний позов ним подано 20 квітня 2015 року, тобто, із частковим пропущенням встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку, у зв'язку з чим адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 29 листопада 2013 року по 20 жовтня 2015 року підлягає залишенню без розгляду.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, Рішенням обласної спеціалізованої МСЕК Серії КИО-І №0404681 від 12 грудня 2013 року, Позивачу з 29 листопада 2013 року встановлено причину інвалідності - загальне захворювання, у зв'язку з чим йому з 29 листопада 2013 року нараховано пенсію по 2-й групі загального захворювання. Для вирішення питання подальшої виплати пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків Позивач мав поновити причину інвалідності захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та встановити ступінь втрати працездатності у відповідності до Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 30 травня 1997 року за №166/129, про що йому повідомлялось Листами Відповідача №98/1 від 25.03.2014 року та №259/01 від 21.07.2014 року.

Рішенням обласної спеціалізованої МСЕК Серії АВ №0206040 від 11 грудня 2014 року з 11.12.2014 року Позивачу встановлено II групу інвалідності за захворюванням, пов'язаним з роботами з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 23 червня 2015 року, залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року, у справі №355/882/15 за позовом ОСОБА_2 до Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, Управління Пенсійного фонду України в Баришівському районі Київської області про визнання протиправними дії суб'єктів владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках щодо відмови позивачу у видачі довідки «Про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках»; скасовано протокол від 28 квітня 2015 року №24 засідання Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках в частині відмови позивачу у видачі довідки « Про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках»; зобов'язано комісію Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках видати позивачу довідку «Про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках»; визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії по 2-й групі інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії позивачу по 2-й групі інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії з дня припинення такої виплати, а саме з 29.11.2013 року.

24 лютого 2016 року Київською обласною державною адміністрацією Позивачу видано Довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках №136, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звернувся до Відповідача щодо донарахування та виплати йому пенсії по 2-й групі інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії з дня припинення такої виплати, а саме з 29 листопада 2013 року.

Листом Відповідача від 09 березня 2016 року №10/Б-01, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.10), повідомлено Позивачу, що його пенсію перераховано з 01.03.2016 року, а законних підстав для перерахунку пенсії з більш раннього строку немає, оскільки це не передбачено діючим законодавством.

Відповідно до частини четвертої ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 21 жовтня 2015 року задоволенню не підлягає.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що Постанову суду першої інстанції частково прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, тому, Постанова Баришівського районного суду Київської області від 06 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні адміністративного позову щодо позовних вимог за період з 29 листопада 2013 року по 20 жовтня 2015 року скасовується та в цій частині адміністративний позов залишається без розгляду, а в іншій частині - без змін.

Згідно із частиною десятою ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 100, 183-2, 197, 198, 200, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, Постанову Баришівського районного суду Київської області від 06 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні адміністративного щодо позовних вимог за період з 29 листопада 2013 року по 20 жовтня 2015 року скасувати та в цій частині адміністративний позов залишити без розгляду.

В іншій частині Постанову Баришівського районного суду Київської області від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Степанюк А.Г.

Кузьменко В. В.