Справа № 334/9733/15-а(2-а/334/28/16)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 червня 2016 р. справа № 334/9733/15-а(2-а/334/28/16)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам КАС України матеріали апеляційної скарги Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя

на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2016 року

по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельне підприємство «Форт» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2015 року (відповідно до штемпеля на поштовому конверті, адміністративний позов ОСОБА_2 відправлений 04 листопада 2016 року) позивач ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до відповідача Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя (далі по тексту - УПФУв Ленінському районі м. Запоріжжя), третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельне підприємство «Форт» (далі по тексту - ТОВ «Інженерно-будівельне підприємство «Форт») про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя, третьої особи: ТОВ «Інженерно-будівельне підприємство «Форт» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволений.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя оскаржив її в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 КАС України, отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам ст. 187 КАС України.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 187 КАС України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягає в наступному.

Подана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 187 КАС України, а саме:

- в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 187 КАС України апелянтом УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя в апеляційній скарзі не зазначені номера засобів зв'язку, адреси електронної пошти, якщо такі є, сторін по даній адміністративній справі, а саме: позивача ОСОБА_2;

- в порушення вимог ч. 6 ст. 187 КАС України апелянтом УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору або документ в підтвердження звільнення апелянта УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою.

Відповідно до приписів статті 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об'єкт та розмір ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ (далі по тексту - Закон України № 3674-VІ) в редакції, чинній на момент звернення до суду.

З 01 вересня 2015 року набув законної чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VІІІ (далі по тексту - Закон України № 484-VІІІ), згідно з яким внесено зміни до Закону України № 3674-VІ, в тому числі щодо ставок судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону України № 3674-VІ визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом 06 листопада 2015 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Ленінського районного суду м. Запоріжжя (відповідно до штемпеля на поштовому конверті, адміністративний позов ОСОБА_2 відправлений 04 листопада 2016 року).

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України № 3674-VІ, визначено ставку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VIII, розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі станом на 1 січня 2015 року становить 1218 грн.

З огляду на дату подання заяви, а саме 06 листопада 2015 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Ленінського районного суду м. Запоріжжя (відповідно до штемпеля на поштовому конверті, адміністративний позов ОСОБА_2 відправлений 04 листопада 2016 року), розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 487 грн. 20 коп. (1218 грн. х 0,4).

При цьому позивачем ОСОБА_2, як видно із матеріалів адміністративної справи, заявлено фактично одна позовна вимога немайнового характеру.

Тобто, при подачі до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою, у відповідності до Закону України № 3674-VІ, мав бути сплачений судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу апелянтом УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя до суду першої інстанції подано 23 травня 2016 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до статті 4 Закону України № 3674-VІ, з урахуванням внесених змін, станом на дату подання апеляційної скарги, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, при подачі до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою, має бути сплачено судовий збір в розмірі 535 грн. 92 коп. (487 грн. 20 коп. х 110% ).

При цьому, з огляду на внесені Законом України № 484-VІІІ від 22.05.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зміни, органи Пенсійного фонду України не користуються пільгами щодо сплати судового збору.

Натомість, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про сплату апелянтом УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою.

Разом з тим, апелянтом УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя до апеляційної скарги додано клопотання про звільнення апелянта УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою, в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи той факт, що апелянт УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя є бюджетною, неприбутковою установою, яка фінансується за рахунок Державного бюджету України і на теперішній час має скрутний матеріальний стан через відсутність на рахунках коштів для сплати судового збору, оскільки немає відповідного фінансування з боку держави, тому що до 01.09.2015 року органи Пенсійного фонду України відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла до 01.09.2015 року) були звільнені від його сплати, у зв'язка з чим бюджетом кошти на сплату судового збору органам Пенсійного фонду України передбачені не були.

Розглянувши клопотання апелянта УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя про звільнення апелянта УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою, в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а також вивчивши наведені у ньому підстави, приходжу до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані ст. 88 КАС України.

Так, відповідно до ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Особа, яка вважає свій майновий стан незадовільним, через що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, має подати до суду відповідне клопотання і документи, які свідчили би про важкий майновий стан (податкова декларація про доходи, довідка про заробітну плату, пенсію, стипендію, тощо).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виключний перелік заяв та клопотань, за подання яких не справляється судовий збір, встановлений частиною 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» також встановлено перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Дійсно, статтею 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції до 01.09.2015 року, Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору. Разом з тим, Законом України № 484-VІІІ від 22.05.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набув чинності з 01.09.2015 року, статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції, де відсутні пільги державним органам щодо звільнення від сплати судового збору. Тобто, відповідальність за сплату судового збору державними органами держава взяла на себе. Відтак, посилання суб'єкта владних повноважень на відсутність фінансування є безпідставними.

З огляду на викладене, апелянт УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору та повинен сплачувати судовий збір.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

До того ж, вважаю за можливе наголосити на тому, що даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору.

Посилання апелянта УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя на відсутність фінансування для сплати судового збору є необґрунтованими, оскільки дана обставина не є встановленою законом підставою для звільнення від сплати судового збору.

Водночас, апелянтом УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя не надано суду апеляційної інстанції жодних доказів наявності обставин щодо обмеженого фінансування або ж несвоєчасного перерахування коштів з державного бюджету бюджетній установі як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Суддя критично оцінює клопотання апелянта УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя про звільнення апелянта УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою, в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір» з огляду на те, що у спірних правовідносинах апелянт УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя виступає як орган державної влади, тобто як представник держави через якого вона набуває і здійснює свої права та обов'язки. За таких умов, вказані обставини, тобто неналежне фінансування державою апелянта УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя, як свого представника у спірних правовідносинах, не можуть вважатись підставою для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, наведені підстави для звільнення від сплати судового збору не є поважними, у зв'язку з тим, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Аналогічна правова позиція висловлена і в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 23.01.2015 року № 2.

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють, як суб'єкт владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, апелянту УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою, необхідно сплатити судовий збір в розмірі 535 грн. 92 коп. та надати Дніпропетровському апеляційному адміністративному суду оригінал документа на підтвердження сплати судового збору.

Судовий збір апелянту УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя необхідно сплатити на зазначені реквізити:

отримувач: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області,

рахунок отримувача: 1004;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

код з ЄРДПОУ: 37989274;

банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська;

код банку отримувача (МФО): 805012;

Призначення платежу: *;101;___(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за апеляційною скаргою____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд.

Отже, апеляційна скарга УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя не відповідає вимогам ст. 187 КАС України, у зв'язку з чим, враховуючи наявність вказаних недоліків, адміністративна справа не може бути розглянута Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена, відповідно до вимог, встановлених ст. 187 КАС України, застосовуються правила ст. 108 КАС України, тобто, постановляється ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб їх усунення, встановлюється строк, достатній для усунення вказаних недоліків, про що повідомляється апелянт.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя містить недоліки, передбачені ст. 187 КАС України, вважаю за необхідне апеляційну скаргу УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя залишити без руху та повідомити про це апелянта УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя, надавши апелянту УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя строк до 25 липня 2016 року включно з урахуванням поштового перебігу для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 108, 186, 187, 189 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2016 року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельне підприємство «Форт» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без руху та повідомити про це апелянта Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя.

Надати апелянту Управлінню пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя строк до 25 липня 2016 року включно з урахуванням поштового перебігу для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом надання Дніпропетровському апеляційному адміністративному суду оригінала документа на підтвердження сплати судового збору та приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам ст. 187 КАС України, які зазначені в цій ухвалі судді.

В разі не виконання ухвали судді і не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений суддею строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка подала апеляційну скаргу.

При усуненні недоліків апеляційної скарги у встановлений суддею строк, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первісного подання її до суду.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її постановлення шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Т.С. Прокопчук