Справа № 352/395/16-а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року Справа № 876/4412/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2016 року по справі № 352/395/16-а за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ПП роти №3 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПСЗ №056232 від 07.03.2016р. по справі про адміністративне правопорушення,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Інспектора ПП роти №3 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПСЗ №056232 від 07.03.2016р. по справі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що під час руху автомобілем позивач відчув сильний біль в області серця, затьмарення в очах, у звязку з чим змушений був здійснити вимушену зупинку транспортного засобу на пішохідному переході та включив аварійну світлову сигналізацію. Оскільки у нього було погане самопочуття, він вийшов з автомобіля та пройшовся по вулиці. Його пояснення щодо вимушеної зупинки працівники поліції не взяли до уваги та склали оскаржувану постанову.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що позивач відчув сильний біль в області серця, затьмарення в очах, у звязку з чим змушений був здійснити вимушену зупинку транспортного засобу на пішохідному переході.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що оскаржуваною постановою відповідача по справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 056232 від 07.03.2016 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач визнаний винним у тому, що 07.03.2016 року о 13 год. 40 хв. в м.Івано-Франківську по вул. Крихівецька, керуючи транспортним засобом марки „Мерседес", д.н.з. НОМЕР_1, порушив правила зупинки та стоянки, а саме: зупинився на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9. (г) ПДР України.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення вимог дорожніх знаків, правил зупинки, стоянки транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач керуючи транспортним засобом - автомобілем MERSEDES Sprinter, номерний знак НОМЕР_2 рухався м. Івно-Франківськ по вул. Крихівецька та здійснив зупинку в зоні дії знаку 5.35.2, а саме: ближче десяти метрів від пішохідного переходу, позначеного знаками 5.35.1-5.37.2 «Пішохідний перехід», то позначує межі пішохідного переходу, що не є регульованим, чим порушив п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху». Відповідно до § 1. Загальних положень ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що пішохідний перехід - це ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

Згідно п.15.9 г Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України, від 10.10.2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху», зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Жодних доказів, які б свідчили про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивач не надав, а судом таких обставин не встановлено.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч.1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2016 року по справі № 352/395/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_3